Справа № 396/1860/24
Провадження № 2/396/729/24
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

14.10.2024 року м.Новоукраїнка

Суддя Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області Русіна Алла Анатоліївна, перевіривши виконання вимог ст. ст. 175-177 ЦПК України по цивільній справі № 396/1860/24 за позовною заявою ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Міністерства оборони України, Військової частини НОМЕР_1 про встановлення фактів, що має юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Гареєв Є.Ш., звернулась до суду з позовною заявою та просить встановити факт постійного проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, встановити факт батьківства та встановити факт перебування на утриманні.

Відповідно до вимог ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, після отримання позовної заяви перевіряє її на дотримання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України.

Перевіривши матеріали позовної заяви встановлено обставини, які вказують на те, що позовна заява підлягає залишенню без руху з таких підстав.

Статтею 130 СК України передбачено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу.

Частина 1ст.135 СК України встановлює, що при народженні дитини у матері, яка неперебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Як роз`яснено у п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття.

Зазначене кореспондується з п. 7 постанови Пленум Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", де вказано, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) як заінтересовані особи.

Згідно з ст. 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують цей факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Встановлення факту, що має юридичне значення, в окремому провадженні можливе за умови, що факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто, від них мають безпосередньо залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи без повторного звернення до суду на підставі цього рішення та встановлення такого факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Позивач звернулася до суду із позовом про встановлення факту батьківства у позовному провадженні згідно п.4 ст.315 ЦПК України, оскільки вбачається спір про право.

При цьому позивачу слід врахувати, що суб`єктний склад відповідачів по справі визначається в залежності від мети встановлення факту.

У поданій позовній заяві позивач зазначає, що необхідність встановлення факту батьківства їй необхідно для отримання грошової допомоги у зв`язку із зникненням чоловіка під час його участі в бойових діях, однак не зазначає, якими діями чи бездіяльністю відповідача Міністерства Оборони України та Військової частини НОМЕР_1 були порушені її права чи інтереси щодо встановлення факту батьківства.

Також в позовній заяві не наведено обгрунтувань звернення з даним позовом до відповідача ОСОБА_3 , та як рішення в даній справі може вплинути на її права та обов`язки.

Також суддя звертає увагу на те, що ст. 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" визначено військовий обов`язок. Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Згідно з матеріалами справи ОСОБА_4 є старшим солдатом 1 зенітно артилерійського відділення зенітного ракетно-артилерійського взводу роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 .

З копії сповіщення сім`ї № 3244 від 09.04.2024 року вбачається, що старший солдат ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зник безвісти 06.04.2024 року під час виконання бойового завдання неподалік населеного пункту Новокалинове, Покровського району, Донецької області.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин», особа набуває статусу такої, що зникла безвісти за особливих обставин, з моменту внесення про неї відомостей, що містяться у заяві про факт зникнення, до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, у порядку, передбаченому цим Законом, та вважається такою, що зникла безвісти за особливих обставин, з моменту подання заявником заяви про факт зникнення особи.

Статтею 20 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» визначено, що розшук особи, зниклої безвісти за особливих обставин, припиняється не пізніше ніж через три дні з дня встановлення місця перебування особи, зниклої безвісти за особливих обставин, місця поховання чи місцезнаходження останків такої особи з повідомленням про це її близьких родичів та членів сім`ї, а також заявника, якщо заявник не є близьким родичем та членом сім`ї. Про припинення розшуку особи, зниклої безвісти за особливих обставин, невідкладно робиться відмітка в Реєстрі.

Однак, матеріали позову відомостей з вищевказаного Реєстру не містять, рішення суду про встановлення даного факту стороною позивача також не надано. Разом з тим, даний факт є суттєвим для правильності та законності вирішення даної категорії справ.

В позовній заяві представник посилається на ухвалу Київського районного суду м. Одеса від 13.09.2024 року, по справі № 947/17376/24, якою було залишено без розгляду заяву позивача про встановлення юридичних фактів в окремому провадження, проте не долучає її до матеріалів позовної заяви.

Згідно ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Зважаючи на зазначені недоліки позовної заяви, суд вважає за необхідне залишити її без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 ЦПК України, позовна заява вважається поданою в день її первісного подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Керуючись положеннями ст. ст. 175-177, 185, 260 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Міністерства оборони України, Військової частини НОМЕР_1 про встановлення фактів, що має юридичне значення - залишити без руху.

Запропонувати позивачу протягом п`яти днів з дня отримання копії даної ухвали привести позов у відповідність до вимог ст. ст. 175, 177 ЦПК України, виправити недоліки позову, які зазначено в мотивувальній частині даної ухвали.

Роз`яснити, що у разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява у відповідності до ч. 3 ст. 185 ЦПК України буде вважатися неподаною та повернута позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачу та її представнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя: А. А. Русіна