П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2024 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Писаної Т.О., Приходька К.П.,

за участю секретаря Павлової В.В.,

розглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на додаткове рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 03 червня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» про визнання виконавчого напису, вчиненого 03 квітня 2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною, таким, що не підлягає виконанню.

15 лютого 2024 року Дніпровським районним судом міста Києва ухвалено рішення про задоволення позову.

28 березня 2024 року (вх. № ЕП-4007) до суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в частині розподілу судових витрат на правничу допомогу, яка визначена позивачем у розмірі 7 000 грн 00 коп.

Додатковим рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 03 червня 2024 року відмовлено у задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення за результатами розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Не погоджуючись із вказаним додатковим рішенням суду, 07 червня 2024 року позивач направила апеляційну скаргу, в якій зазначила, що оскаржуване рішення вважає незаконним та таким, що ухвалене з порушенням норм процесуального права та з неправильним застосуванням норм матеріального права. Вказує на те, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та є помилковими. У зв`язку з цим апелянт просив апеляційний суд оскаржуване судове рішення скасувати, ухвалити нове, яким стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу адвоката в суді першої інстанції у розмірі 7000, 00 грн. та витрати на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 5000, 00 грн.

11 липня 2024 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу.

У судове засідання, призначене на 19.09.2024 року сторони не з`явилися, про розгляд справи належним чином повідомлялась, про причини неявки суд не повідомили, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надавали.

На підставі ст. 372 ЦПК України колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, що не з`явились, оскільки відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представника чи сторони, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 24 січня 2018 року у справі №907/425/16.

Згідно вимог ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими (за умови дотримання відповідної процедури та наявності передбачених законом підстав) доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Положеннями ст. 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

В ході розгляду справи судом встановлено, що 06 вересня 2023 року між ОСОБА_1 та адвокатом Білою Тетяною Володимирівною укладено договір № 24-пд/2023 про надання правничої допомоги, відповідно до якого клієнт дає замовлення адвокату та зобов`язується оплатити її послуги, а адвокат зобов`язується відповідно до замовлення клієнта надавати йому правничу допомогу.

Згідно із п. 2.1. вищевказаного договору адвокат на підставі замовлення клієнта приймає на себе зобов`язання з надання наступної правничої допомоги: складає процесуальні документи відповідно до вимог процесуального законодавства України; надає клієнту усні та письмові консультації, роз`яснення, висновки та інші юридичні послуги щодо захисту інтересів останнього перед фізичними особами, органами державної влади та місцевого самоврядування, правоохоронними органами, Державною виконавчою службою України та її територіальними підрозділами, установами, підприємствами та організаціями усіх форм власності та підпорядкування; за замовленням клієнта представляє її інтереси в Конституційному суді України, місцевих (адміністративних, господарських) та апеляційних (адміністративних, господарських) судах, Верховному Суді, органах державної влади та органах місцевого самоврядування, в Державній виконавчій службі та її територіальних підрозділах та у правовідносинах із приватними виконавцями, на підприємствах, в установах та організаціях всіх форм власності та підпорядкування, перед фізичними та юридичними особами, веде попередні переговори та узгоджує процесуальні питання, при цьому користується усіма правами, наданими процесуальними законами позивачу, відповідачу, заявнику, потерпілому, скаржнику, відповідачу, третій та заінтересованій особі, стягувачу або боржнику, у тому числі з правом пред`явлення позову, зміни підстави або предмету позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, визнавати позов повністю та/або частково (за окремим письмовим погодженням з клієнтом), пред`явлення зустрічного позову, укладання мирової угоди на будь-якій стадії процесу (за погодженням із клієнтом), знайомитись з матеріалами справи, робити з них копії, прослуховувати фіксацію судового процесу, подавати письмові зауваження з приводу його неправильності або неповноти, подавати від імені клієнта (з правом підпису) документи, зокрема заяви по суті справи та заяви з процесуальних питань, заявляти відводи, подавати апеляційні та касаційні скарги на судові рішення, уточнення, пояснення, запити, звернення, повідомлення, докази та інше, брати участь у їх дослідженні, ставити питання іншим особам, які беруть участь у справі, а також свідкам, експертам, спеціалістам, подавати свої доводи та міркування з усіх питань, що виникають під час судового розгляду, заперечувати проти клопотань, доводів і міркувань інших осіб, оскаржувати рішення, постанови і ухвали суду, одержувати копії рішень, постанов та ухвал суду, тощо.

Відповідно до п. 4.2. договору № 24-пд/2023 про надання правничої допомоги від 06 вересня 2023 року сторони погодили вартість наданих послуг адвоката, які зазначені в додатку № 1 (прайс-листі), який погоджений сторонами та є невід`ємною частиною цього договору.

Додатком № 1 до договору № 24-пд/2023 про надання правничої допомоги від 06 вересня 2023 року встановлена вартість послуг адвоката, зокрема за: написання заяв про суті справи - 4 000,00 - 5 000,00 гривень; заяви з процесуальних питань, письмові дебати - 1 000,00 -3 000,00 гривень; участь в судовому засіданні - 1 500,00 гривень; написання апеляційної або касаційної скарги (відзиву на апеляційну або касаційну скаргу) - 4 000,00-5 000,00 гривень; адвокатський запит - 500,00 гривень, усна консультація - 300,00 гривень; правовий аналіз документів - 1 000,00-1 500,00 гривень; аналіз судової практики з подібних правовідносин - 1000,00 гривень; гонорар адвоката (гонорар успіху) - 5 000,00 гривень; друк документів та додатків (1 стор.) - 3,00 гривень.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні заяви, зазначив, що позивачем не надано документів, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Згідно зі ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п.12 ч.3 ст. 2 ЦПК України).

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката (крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави) підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст.137 ЦПК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно із ч. 5 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вищезазначених вимог щодо співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст.141 ЦПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, зокрема, враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правничої допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту (п. 2 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону).

Інші види правничої допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (п. 9 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону).

Частина 1 ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачає, що до невичерпного переліку видів адвокатської діяльності віднесені: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності, зокрема, фізичних осіб (згідно із пунктом 1); складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру (пункт 2); представництво інтересів, зокрема, фізичних осіб у судах під час здійснення цивільного судочинства (відповідно до пункту 6).

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 цього Закону).

Втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини п`ятої статті 137 ЦПК можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 ЦК України (постанову Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21, пункт 128).

Два підходи до порядку обчислення гонорару адвоката (фіксований розмір, погодинна оплата), передбачені статтею 30 Закону про адвокатуру, відрізняються у наступному - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв. Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку (постанову Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21, пункти 129-133).

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п.1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України).

Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах: від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах: від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 12 лютого 2020 року в справі № 648/1102/19 (провадження № 61-22131св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18).

Як убачається з матеріалів справи, відповідно до п. 4.2. договору № 24-пд/2023 про надання правничої допомоги від 06 вересня 2023 року сторони погодили вартість наданих послуг адвоката, які зазначені в додатку № 1 (прайс-листі), який погоджений сторонами та є невід`ємною частиною цього договору.

Представником позивача до позовної заяви було долучено докази на підтвердження обсягу наданих правничих послуг, виконаних робіт та їх вартість, які зазначені у Звіті № 1 про надані послуги за договором №24-пд/2023 від 06.09.2023 року.

У вказаному Звіті вказано про те, що на замовлення клієнта адвокатом було надано професійну правничу допомогу, зокрема за складання позовної заяви, вартість якої складає 5 000, 00 грн та за складання заяви про розподіл витрат на правничу допомогу адвоката - 2000, 00 грн. Загальна вартість послуг склала 7000, 00 грн.

За наслідками розгляду справи позовні вимоги позивача були задоволені судом першої інстанції в повному обсязі, а тому позивач має право на стягнення з відповідача на його користь понесених ним витрат на професійну правничу допомогу в заявленому ним розмірі.

Розмір судових витрат підтверджений позивачем належним чином і заява про ці витрати здійснена в порядку визначеному процесуальним законом, а тому колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача суми судових витрат за надання професійної правничої допомоги в заявленому позивачем розмірі 7000,00 грн.

Також слід зазначити, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень ч. 5 ст. 137 ЦПК можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору.

Висновки суду першої інстанції про те, що в матеріалах справи відсутня квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, що стало підставою для відмови у стягненні витрат на професійну правничу допомогу, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено.

За таких обставин суд першої інстанції зробив помилковий висновок про відсутність підстав для стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу, які понесені позивачем.

Не можуть бути прийняті судом і посилання іншої сторони на неспівмірність розміру заявлених витрат.

Як убачається матеріалів справи, у відзиві на апеляційну скаргу міститься лише теоретичне посилання щодо неспівмірності витрат, жодного конкретного посилання у чому саме полягає завищеність витрат, який саме розмір на думку відповідача буде вважатись не завищеним, як і посилання щодо неналежного підтвердження доказами витрат на правову допомогу інша сторона не надала.

Отже, доводи наведені в апеляційній скарзі, знайшли своє підтвердження, відтак, апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні витрат на професійну правничу допомогу - підлягає скасуванню, з ухваленням в цій частині нового судового рішення про задоволення вказаних вимог.

Крім того, представник позивача в апеляційній скарзі зазначає про те, що апеляційний суд також має вирішити питання про стягнення витрат на правничу допомогу адвоката за підготовку апеляційної скарги в розмірі 5000, 00 грн.

На підтвердження витрат адвокат надала Звіт №2 про надані послуги за Договором №24-пд/2023 від 06.09.2023 року, відповідно до яких вартість наданих послуг за складання апеляційної скарги становить 5000, 00 грн.

Інша сторона не спростувала заявлені представником позивача витрати на правничу допомогу у суді апеляційної інстанції.

На підставі наведеного, суд апеляційної інстанції зазначає, що вказані витрати також підлягають до задоволення.

Відповідно до положень ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення серед іншого є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку про наявність передбачених законом підстав для скасування додаткового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374, 376, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Додаткове рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 03 червня 2024 року скасувати і ухвалити по справі нове рішення про задоволення заяви.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» (, адреса:02094, м. Київ, вул. Хоткевича Гната, 12, офіс 177) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 7000 (сім тисяч) грн 00 коп.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» (, адреса:02094, м. Київ, вул. Хоткевича Гната, 12, офіс 177) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) витрати на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 5 000 (п`ять тисяч ) грн 00 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий С.О. Журба

Судді Т.О. Писана

К.П. Приходько