Провадження №: 8/336/11/2024
07 жовтня 2024 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі судді Боєва Є.С., за участю секретаря судового засідання Сайбель К.О.,
представника позивача адвоката Хрипченко Ю.Ю.,
представника відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 адвоката Уткіна О.Є.,
розглянувши заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами заочного рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 03.08.2023 року в цивільній справі № 336/3141/23 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння,
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами заочного рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 03.08.2023 року в справі № 336/3141/23 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння.
Заяву обґрунтовано таким.
Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 03.08.2023 позовні вимоги ОСОБА_3 були задоволені, витребувано від ОСОБА_1 ., ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 автомобіль Citroen Jumper, тип вантажний фургон малотоннажний, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2007 року випуску, об`єм двигуна 2198 см.куб., дата реєстрації 17.12.2013 року, та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 17.01.2014 року, шляхом їх вилучення та повернення власнику, а також стягнуто з відповідачів на користь позивача судові витрати в розмірі 2684 грн. з кожного.
Постановою Запорізького апеляційного суду від 16.04.2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Заочне рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 03 серпня 2023 року у цій справі в частині витребування від ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 автомобіля Citroen Jumper, 2007 року випуску, тип вантажний фургон малотоннажний, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в кузові білого кольору, об`єм двигуна 2198 см.куб., дата реєстрації 17.12. 2013, та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 17.01.2014, шляхом його вилучення та повернення власнику та стягнення судового збору у розмірі 2684 грн. скасовано. У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про витребування майна із чужого незаконного володіння відмовлено. В іншій частині оскаржуване рішення апеляційним судом не переглядалося. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 8052 грн. компенсації судового збору, сплаченого за звернення з апеляційною скаргою.
Заявники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 вважають, що задовольняючи частково апеляційну скаргу, Запорізькій апеляційний суд встановив істотні для справи обставини, що не були встановлені судом першої інстанції та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, у зв`язку з заочним розглядом справи, а саме, що спірний автомобіль вибув з володіння власника ( ОСОБА_3 ) за її волею; вона як власник речі добровільно погодилася та несла ризик обрання контрагента, який може своєю недобросовісною поведінкою позбавити власника права на витребування своєї речі; власник ( ОСОБА_3 ) добровільно передала речі (спірний автомобіль) відповідачам, які їх відчужили, а тому власник не можу витребувати ці речі в добросовісного набувача. ОСОБА_1 , ОСОБА_2 не є недобросовісними набувачами спірного автомобіля.
Ці обставини заявники вважають нововиявленими, оскільки це є істотними для справи обставинами, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час (заочного) розгляду справи, ці обставини були встановлені в ході апеляційного розгляду справи.
Оскільки Запорізький апеляційний суд в постанові від 16.04.2024 року зазначив про те, що висновки суду першої інстанції щодо обґрунтованості позову, заявленого до ОСОБА_1 є такими, що не відповідають фактичним обставинам справи і вимогам закону, що у відповідності до ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування в зазначеній частині оскаржуваного рішення і ухвалення нового про відмову у задоволенні позову, заявники вважають за необхідне переглянути справу за нововиявленими обставинами.
Посилаючись на вищевикладене, заявники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 просили заочне рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 03.08.2023 року в частині задоволення позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння, а саме, в частині: «Витребування від ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 автомобіля Citroen Jumper, 2007 року випуску, тип вантажний фургон малотоннажний, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в кузові білого кольору, об`єм двигуна 2198 см.куб., дата реєстрації 17.12. 2013, та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 17.01.2014, шляхом його вилучення та повернення власнику» переглянути за нововиявленими обставинами та скасувати. Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 відмовити.
Ухвалою від 31.05.2024 відкрито провадження у справі за вказаною заявою.
Судове засідання, призначене на 11.06.2024, відкладено через участь судді у періодичному навчанні.
В судовому засіданні 07.10.2024 представник заявників адвокат Уткін О.Є. підтримав заяву. Підкреслив, що вважає постанову апеляційного суду у цій справі, та встановлені нею фактичні обставини новиявленими обставинами.
Представник відповідача заперечила проти заяви.
Заслухавши доводи учасників судового засідання, дослідивши заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, матеріали цивільної справи, суд дійшов такого висновку.
Частиною 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Частиною 1 статті 423 ЦПК України визначено, що рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.
Згідно частини 2 статті 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:
1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;
2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі;
3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.
За змістом пункту 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 30.03.2012 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами»: нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику. А також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися судом у процесі розгляду справи. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов, їх існування на час розгляду справи; те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).
Відповідно до п. 4 цієї Постанови Пленуму ВССУ, вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.
У рішеннях від 28 жовтня 1998 у справі «Осман проти Сполученого королівства» (Osman v. Тhe United Kingdom) та від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (Kreuz v. Poland) Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголосив, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Задоволення судом заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами всупереч вимогам ЦПК України порушує принцип правової визначеності та право на доступ до правосуддя, яке гарантується пунктом 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року.
У рішенні від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (заява № 3236/03) ЄСПЛ зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру.
Суд зазначає, що постанова суду апеляційної інстанції, що ухвалена за наслідками апеляційного перегляду рішення суду, відповідно до змісту ст. 423 ЦПК України не є нововиявленою обставиною.
Заявники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 також вважають, що обставини, встановлені в цій справі постановою Запорізького апеляційного суду від 16.04.2024 року, є нововиявленими, оскільки при заочному розгляді справи у суді першої інстанції істотні обставини щодо правомірності передачі позивачем за довіреністю від 08.11.2020 року спірного автомобіля відповідачам не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.
Проте, Запорізький апеляційний суду у постанові від 16.04.2024 року (справа № 336/3141/23 дійшов висновку, що «спірний автомобіль вибув з володіння власника за його волею, що не спростовано відповідними доказами, а тому таке майно не підлягає витребуванню від добросовісного набувача на підставі віндикаційного позову. Якщо власник неналежним чином поставився до вибору особи, якій він передав річ, у даній справі автомобіль по довіреності посвідченій нотаріально передано позивачем відповідачам у володіння та користування, він позбавляється права вимагати повернення речей від добросовісного набувача, але йому надається можливість вимагати відшкодування збитків від особи, яка не повернула річ. Власник майна має право звернутися з відповідним позовом до особи, якій добровільно передав транспортний засіб. У випадку коли річ вибуває з володіння власника за його бажанням, власник сам несе ризик вибору контрагента, якому він вирішив довірити своє майно».
Отже, підставою для скасування судового рішення в частині задоволення позовних вимог до відповідача ОСОБА_1 та постановлення нового про відмову у задоволенні позову до цього відповідача є невідповідність висновків суду щодо обґрунтованості позову.
В іншій частині рішення суду (щодо вимог до співвідповідача ОСОБА_1 ) апеляційним судом не переглядалося, оскільки той правом апеляційного оскарження не скористався.
Згідно з частиною 4 статті 423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:
1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;
2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.
Враховуючи те, що обставини, які заявники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вважають нововиявленими, були відомі при розгляді справи як в першій, так і в апеляційній інстанціях, ці обставини викладені у текстах судових рішень, такі обставини не є виявленими в розумінні положень ЦПК України, що наведені вище, а тому у задоволенні заяви слід відмовити та залишити заочне рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 03.08.2023 року в частині вимог до співвідповідача ОСОБА_1 в силі.
Захист інтересів останнього є можливим шляхом перегляду заочного рішення суду та, наразі, апеляційного перегляду судового рішення.
Керуючись ст.ст. 260, 261, 423, 429, 426, 427 ЦПК України, суд
Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Шевченківського райсуду м. Запоріжжя від 03.08.2023 року в справі № 336/3141/23 за нововиявленими обставинами.
Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складений 09.10.2024.

Суддя Є.С. Боєв