Справа № 331/1352/24
Провадження № 2/331/1236/2024
21 серпня 2024 року м. Запоріжжя
Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Світлицької В.М.
за участю секретаря Солов`ян О.С.,
розглянувши в загальному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні в приміщенні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в особі законного представника ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності в порядку спадкування за законом, -
Позивач ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_2 в особі законного представника ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності в порядку спадкування за законом.
В обґрунтування позову зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_4 , батьками якої записані ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Так, 26.08.1983 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 був укладений шлюб, при цьому прізвище дружини змінено на ОСОБА_8 . ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_7 , після смерті якої 08.06.2022 р. приватним нотаріусом Запорізького МНО Чепковою О.В. було заведено спадкову справу № 69356859 (номер справи у нотаріуса 21/2022). ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_7 , який з 26.08.1983 року до смерті дружини перебував у шлюбі з ОСОБА_9 . Після смерті ОСОБА_7 08.06.2022 року приватним нотаріусом Запорізького МНО Чепковой О.В. було заведено спадкову справу № 69357118 (номер справи у нотаріуса 22/2022). Станом на день смерті ОСОБА_7 , їй належала квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_7 не є матір`ю ОСОБА_1 , отже позивач не успадковує після неї. Так, після смерті ОСОБА_7 квартиру успадкували чоловік ОСОБА_7 , який її пережив, та її матір ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , та її син, який міг би успадкувати якщо був живий, проте який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , тобто квартира повинна була бути поділена порівну по 1/3 частки кожному з зазначених спадкоємців. ОСОБА_1 має право на спадкування після батька ОСОБА_7 . Спадковим майном є 1/3 частина квартири, яку б він міг успадкувати після померлої дружини, але не встиг це зробити через смерть. У зв`язку з тим, що у ОСОБА_7 було два сина, отже його 1/3 частка квартири повинна була бути розподілена між позивачем та ОСОБА_10 , якщо б він був живий. Тобто, ОСОБА_11 спадкує 1/6 частку квартири, 5/6 часток спадкує неповнолітній син ОСОБА_10 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . В постанові про відмову у вчиненні нотаріальних дій, яку видано ОСОБА_1 , серед підстав, яким приватний нотаріус Чепкова О.В. обґрунтувала свою відмову була відсутність реєстрації права власності на квартиру за ОСОБА_7 в ЗМБТІ. Також, спадкоємцями було отримано відмову у реєстрації в Реєстрі речових прав на нерухоме майно. Крім того, у ОСОБА_1 різним є українське написання прізвища « ОСОБА_8 » - « ОСОБА_12 », що вимагає додаткового встановлення факту родинних відносин між ним та батьком ОСОБА_7 . Реєстрація договору в Міжміському Бюро технічної інвентаризації законодавством визначено не було, а отже спадкодавець ОСОБА_7 набула права власності на квартиру АДРЕСА_2 за законодавством яке діяло на той час. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд встановити юридичний факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , є сином ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ; визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 батька ОСОБА_7 1/6 частину квартири АДРЕСА_2 .
Ухвалою суду від 20.06.2024 року відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити в загальному позовному провадженні та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою суду від 22.07.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, на задоволенні позову наполягають, проти винесення заочного рішення не заперечували.
Відповідач ОСОБА_2 в особі законного представника ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, відзив не надав.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню у зв`язку з наступним.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.
На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_4 , батьками якої зазначені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 06.08.1952 року.
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 18.02.2022 року.
Після смерті ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Чепковою О.В. 08.06.2022 року було зареєстровано спадкову справу за № 69356859 (номер у нотаріуса 21/2022), що підтверджується копією Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 69152408 від 08.06.2022 року.
ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 30.04.2022 року.
ОСОБА_7 та ОСОБА_9 перебували у шлюбі з моменту його реєстрації ( ІНФОРМАЦІЯ_10 ) і до часу смерті дружини.
Після смерті ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Чепковою О.В. 08.06.2022 року було зареєстровано спадкову справу за № 69357118 (номер у нотаріуса 22/2022), що підтверджується копією Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 69153056 від 08.06.2022 року.
ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 від 30.08.2023 року.
Після смерті ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Чепковою О.В. 25.08.2023 року було зареєстровано спадкову справу за № 71147562 (номер у нотаріуса 83/2023), що підтверджується копією Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 73723236 від 25.08.2023 року.
ІНФОРМАЦІЯ_12 народився ОСОБА_10 , батьками якого зазначені ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 від 11.08.1982 року.
ІНФОРМАЦІЯ_13 народився ОСОБА_2 , батьками якого зазначені ОСОБА_10 та ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_6 від 08.10.2009 року.
ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_7 від 29.03.2017 року.
ІНФОРМАЦІЯ_15 народився ОСОБА_1 , батьками якого зазначені ОСОБА_7 та ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим повторно, серії НОМЕР_8 від 25.05.2022 року.
Однак, з аналізу вищевказаних документів вбачається, що ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , не є матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , оскільки після реєстрації шлюбу остання змінила прізвище на ОСОБА_8 лише 26.08.1983 року.
24.07.1990 року між ОСОБА_14 та ОСОБА_7 було укладено договір купівлі-продажу, посвідчений державним нотаріусом 4-ї Запорізької державної нотаріальної контори Гришиною В.І., зареєстрований в реєстрі за № 2-4933, згідно якого ОСОБА_7 придбала у ОСОБА_14 двокімнатну кооперативну квартиру АДРЕСА_2 .
Постановою приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Чепкової О.В. від 25.10.2023 року № 1109/02-31 відмовлено ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , яка діє в особі законного представника малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири АДРЕСА_2 , після смерті ОСОБА_7 .
Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно з ч. 1ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.
Частиною 2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Всі встановлені судом обставини справи в їх сукупності дають змогу дійти висновку про підтвердження родинних відносин, а саме, що ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , а розбіжність в одній літері у написанні прізвища виникла під час перекладу з російської на українську мову.
Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Положеннями ст. 1218 ЦК визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. При цьому спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1 ст. 1220 ЦК України). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1223 ЦК України).
В статті 1222 ЦК України зазначено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
Згідно з ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК).
Відповідно до ст. 1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців.
Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_4 у лютому 2022 року її спадкоємцями були: чоловік ОСОБА_7 , мати ОСОБА_6 , син ОСОБА_10 (якби він був живим). Після смерті ОСОБА_7 у квітні 2022 року його спадкоємцем були син ОСОБА_1 та син ОСОБА_10 (якби він був живим).
Відповідно до частини першої статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно до нотаріуса, який відповідно до вимог статті 68 Закону України «Про нотаріат» при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна.
Відповідно до підпунктів 4.12, 4.16, 4.19 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальний дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів.
Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.
Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.
Згідно з роз`ясненнями, які викладені у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.
Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_1 у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті ОСОБА_7 шляхом подання до приватного нотаріуса Запорізького МНО Запорізької області Чепкової О.В. заяви про прийняття спадщини від 08.06.2022 року, яка зареєстрована за № 45.
Разом з тим, як вбачається з постанови приватного нотаріуса Запорізького МНО Запорізької області Чепкової О.В. від 25.10.2023 року, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки на підтвердження права власності на квартиру АДРЕСА_2 було подано договір купівлі-продажу, посвідчений Четвертою Запорізькою державною нотаріальною конторою 24.07.1990 року за реєстровим № 2-4933, але право власності за померлим спадкодавцем не було зареєстровано в Запорізькому Міжміському Бюро Технічної інвентаризації.
Крім того, спадкоємцем було отримано відмову у реєстрації в Реєстрі речових прав на нерухоме майно - рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_15 . Департаменту реєстраційних послуг ЗМР № 69625247 від 06.10.2023 року.
Стосовно реєстрації нерухомості слід зазначити, що станом на липень 1990 року діяла редакція статті 7 Закону СРСР «Про власність в СРСР» в якій було зазначено, що у власності громадян можуть бути жилі будинки, дачі, садові будинки, насадження на земельній ділянці, транспортні засоби, кошти, акції та інші цінні папери, предмети домашнього господарства і особистого вжитку, засоби виробництва для ведення селянського та іншого трудового господарства, особистого підсобного господарства, садівництва, городництва, індивідуальної та іншої господарської діяльності, вироблена продукція й одержані доходи, а також інше майно споживчого і виробничого призначення.
В частині 2 цієї ж статті зазначалось, що після придбання зазначеного майна у власність громадянин має право розпоряджатись ним на свій розсуд - продавати, заповідати, здавати в оренду, вчиняти щодо нього інші угоди, які не суперечать законові.
Згідно зі статтею 41 ЦК УРСР (редакція від 18.07.1963 року) угодами визнаються дії громадян і організацій, спрямовані на встановлення, зміну або припинення цивільних прав або обов`язків.
Відповідно до ст. 42 ЦК УРСР угоди можуть укладатися усно або в письмовій формі (простій чи нотаріальній).
За змістом ст.ст. 128, 153 ЦК УРСР право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в повній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди.
Відповідно до ст. 224 ЦК УРСР за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно та сплатити за нього певну грошову суму.
Реєстрація договору у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів було передбачено статтею 227 ЦК УРСР і стосувалося договору купівлі-продажу житлового будинку, а не квартири.
Реєстрація договору в Міжміському Бюро технічної інвентаризації законодавством визначено не було, а отже спадкодавець ОСОБА_7 набула права власності на квартиру АДРЕСА_2 ) за законодавством, яке діяло на той час.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 травня 2020 року у справі №916/1608/18 дійшла висновку, що при вирішенні спору про визнання права власності на підставі статті 392 цього Кодексу необхідно враховувати те, що за змістом вказаної норми права судове рішення не породжує права власності, а лише підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює його.
Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
Відповідно до статті 1 першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенції) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини під майном також розуміються майнові права.
Згідно зі ст. 8 Конвенції, кожен має право на повагу до свого приватного та сімейного життя, до свого житла та кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.
Позивач звернувся до суду через об`єктивні обставин, які позбавляють його можливості оформити спадкові права і отримати спадщину, а тому, з урахуванням принципу верховенства права, його право підлягає захисту судом.
Враховуючи вищевикладене, зібрані по справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 76-81, 258-259, 263-265, 280, 282, 354 ЦПК України, ст.ст. 16, 328, 1216, 1217, 1218, 1220-1223, 1258-1267, 1268, 1276, 1296-1298 ЦК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в особі законного представника ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.
Встановити юридичний факт, що ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_9 ) є сином ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_9 ) право власності в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 батька ОСОБА_7 на 1/6 частку квартири АДРЕСА_2 .
Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: В.М. Світлицька