Справа № 953/3502/23
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 жовтня 2024 року м. Харків
Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого - судді Муратової С.О.,
при секретарі - Драгані О.А.,
відповідача - ОСОБА_1 (в режимі відеоконференції),
розглянувши у відкритому спрощеному судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Київського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
В обґрунтування пред`явлених позовних вимог позивач зазначив, що 10.09.2020 АТ "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК" (далі Позивач) та фізична особа - резидент України ОСОБА_1 (надалі "Відповідач") уклали Комплексний договір №1/3978675 (надалі "Кредитний договір").
Відповідно до п. 1.2. Кредитного договору, кредит надається Відповідачу на споживчі потреби, в тому числі на сплату страхового платежу за договором страхування життя згідно цього Договору та Правил надання споживчого кредиту в АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та умов страхування життя Позичальника (надалі - Правила), які є невід?ємною частиною цього Договору та розміщені на офіційному сайті Банку: www.credit-agricole.com.ua.
Згідно п. 3.5. Кредитного договору, зазначено, що Відповідач, шляхом підписання цього Договору, підтверджує, що він в день укладання Договору: особисто отримав свій примірник Договору; у?мови цього договору йому зрозумілі; отримав інформацію визначену Законом України "Про споживче кредитування"; з тарифами Банку Страхової компанії ознайомлений і згодний; надає свою згоду про передачу Банком інформації, що становить банківську таємницю, Страховику.
Оскільки Відповідач, визнав надані Банком умови даного договору, тарифи та правила банку та приєднався до них в повному обсязі, керуючись ч. 2 ст. 628 ЦК України, Договір є Договором приєднання і до відносин сторін в даній частині Договору застосовуються положення ч. 1 ст. 634 ЦК України.
Відповідно до вищезазначеного Кредитного договору, Позивач надає Відповідачу кредит у сумі 323308,3 грн., строком з 10.09.2020 до 09.09.2022, а Відповідач одержує та повертає кредит згідно з графіком погашення кредиту.
Однак, Відповідачем порушені умови Кредитного договору, а саме не повертається кредит у строки/терміни, передбачені графіком, не сплачуються проценти/прострочені проценти за користування кредитом та комісія/прострочена комісія у строки/терміни, передбачені Кредитним договором.
З метою досудового врегулювання спору Позивач надсилав Відповідачу лист-вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором. Проте, дану заборгованість не погашено.
Згідно Кредитного договору, у разі невиконання або неналежного виконання умов Договору та Правил, сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України.
Внаслідок невиконання умов Кредитного договору у Відповідача перед Позивачем станом на 10.03.2023 є наявною заборгованість в загальному розмірі 94 303.25 грн.
Факт порушення умов договору та сума кредитної заборгованості підтверджуються оборотними відомостями по кредитним рахункам Відповідача (є первинними бухгалтерськими документами відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»), які додані до позову і відображають повний рух коштів по кредиту Відповідача в тому числі: нарахування, винесення на прострочку, погашення, сальдо.
Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 10.05.2023 прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою; розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін (а.с. 50).
15.08.2023 до канцелярії суду надійшов відзив відповідача ОСОБА_1 на позовну заяву, в якому вона просила відмовити в задоволенні позовних вимог у справі №953/3502/23 в повному обсязі (а.с. 70-72).
На обґрунтування відзиву зазначила, зокрема, що позивачем не підтверджено факту невиконання умов кредитного договору позичальником. В узагальненій судовій практиці ВСУ від 2011 про практику розгляду цивільних справ, що виникають з кредитних відносин зазначено, що «Трапляються непоодинокі випадки ухвалення судами рішень без з`ясування обставин щодо невиконання чи неналежного виконання боржником зобов`язань за кредитним договором. У таких справах самі позовні заяви не містять таких даних, а лише констатують факт наявності розміру всієї суми непогашеного кредиту.» Документи, які можуть підтвердити обставину невиконання кредитного зобов`язання, визначені в спеціальних нормативно правових актах: Закону Україні «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» та Постанові правління НБУ №566 від 30.12.1998 «Про затвердження Положення про організацію бухгалтерського обліку та звітності в банках України». Первинні документи, які не містять обов`язкових реквізитів, є недійсними і не можуть бути підставою для бухгалтерського обліку. Вказані норми також відображені в ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Також потрібно зазначити, що лише вказаними документами може підтверджуватися обставина надання грошових коштів у безготівковій формі. Вказує, що вказані документи не були надані суду для обґрунтування законності своїх позовних вимог і позивачем не тільки не підтверджено обставину невиконання кредитного зобов`язання, а й не підтверджено обставину виконання кредитного зобов`язання Банком. Позивачем не підтверджено факт отримання відповідачем копій позовної заяви. Позивачем не підтверджно факт отримання відповідачем "ПОВІДОМЛЕННЯ-ВИМОГИ", яке долучене до справи. Позивач не звертався до відповідача для досудового врегулювання спору. Позивачем не враховано факт неможливості виконання кредитного договору під час воєнного стану. 28.02.2022 Торгово-промислова палата України видала документ під № 2024/02.0-7.1, який адресувала всім, кого це стосується, і яким підтвердила існування форс-мажорної обставини військової агресії Російської Федерації проти України та введення воєнного стану в Україні (універсальний сертифікат). У період дії в Україні воєнного та в 30-денний строк після його припинення чи скасування в разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 13.11.2023 в задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про передачу справи за підсудністю по цивільній справі за вказаною позовною заявою відмовлено (а.с. 89-90).
27.03.2024 до канцелярії суду надійшов відзив відповідача ОСОБА_1 на позовну заяву, в якому вона просила відмовити в задоволенні позовних вимог у справі №953/3502/23 в повному обсязі (а.с. 116-119).
Представник позивача в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи, на електрону адресу суду 10.07.2023 надійшло клопотання представника позивача АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» Онішкевича М.М., в якому він просить розгляд справи провести без участі представника позивача. Всі інші судові засідання проводити без участі представника позивача. Заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с. 60).
Суд, дослідивши надані сторонами докази, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Даний принцип полягає у змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі.
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Стороні зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, як того вимагають положення ст. 81 ЦПК України, за якими доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. ст. 13, 43, 81 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір.
Вимоги ч. 1 ст. 4 ЦПК України передбачають, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим ЦПК України випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України).
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч.1 ст. 15 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані (у письмовій або електронній формі, речовими об`єктами, висновками експертів, показаннями свідків), на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Вимогами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України в цивільному судочинстві діє принцип диспозитивності, згідно якого кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
10.09.2020 між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та ОСОБА_1 укладено комплексний договір №1/3978675, згідно з умовами якого банк надав відповідачу кредит в сумі 323308,30 грн., в тому числі: 317000,00 грн. - на купівлю транспортного засобу для особистого користування; 6308,30 грн. на сплату страхової премії за договором добровільного страхування від нещасних випадків, укладеним між страховою компанією ПАТ «СК «ПЗУ України страхування життя», позичальником та банком. Строк кредиту до 09.09.2022 зі сплатою 0,01% річних (фіксована процентна ставка) та комісійною винагородою 1,99 % в місяць від суми кредиту (а.с. 19-20).
Відповідно до 1.3. Комплексного договору, порядок надання кредиту та його обслуговування, права, обов`язки та відповідальність Сторін, інші умови кредитування, а також забезпечення виконання зобов`язань за кредитом заставою визначені в Правилах надання та обслуговування кредиту на придбання та під заставу транспортного засобу в АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» (надалі - Правила), які є невід`ємною (публічною) частиною Договору і розміщені на офіційному сайті Банку. www.crecil-agricole.ua.
Згідно п. 1.4. Комплексного договору, позичальник повертає кредит та проценти Банку згідно Графіка платежів по кредиту (Додаток № 1 до Договору. який є його невід`ємною частиною) на єдиний рахунок № НОМЕР_1 в Банку.
Відповідно до п. 1.5. Комплексного договору, у якості забезпечення виконання Позичальником своїх зобов`язань за Договором щодо повернення кредиту, сплати нарахованих процентів, комісій, можливих штрафних санкцій, а також інших платежів, в день укладення Договору укладаються: 1.5.1. цей договір, відповідно до якого в заставу передається транспортний засіб, що купується за кредитні кошти / майнові права за договором купівлі-продажу транспортного засобу, що купується за кредитні кошти, у відповідності до розділу 2 Договору.
Позивач свої обов`язки з приводу надання кредиту виконав, що підтверджується платіжними дорученнями №32908249 від 10.09.2020 (а.с. 7, 8).
Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
У договорі №1/3978675, укладеному 10.09.2020 між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та ОСОБА_1 , визначені всі суттєві умови кредитного договору щодо виду послуг, строку дії договору, валюти, процентної ставки, умов повернення кредиту, відповідальності за порушення зобов`язань та інші.
Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до частини першої статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).
Як вбачається з матеріалів справи, свої зобов`язання банк перед відповідачем виконав.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.
Згідно з частиною 1 статті 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
За правилами частини 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до вимог статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Правилами статті 610 ЦК України унормовано, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно зі статтею 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Частинами 1 та 2 статті 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами, що прямо передбачено положеннями статті 629 ЦК України.
На час розгляду справи судом відповідачем не надано альтернативного розрахунку заборгованості за кредитним договором, а також даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до статті 617 ЦК України.
Щодо клопотання відповідача про звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання за кредитним договором у зв?язку з наявністю форс-мажорних обставин, суд зазначає наступне.
Статтею 617 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.
У пункті 1 частини першої статті 263 ЦК України наведено ознаки непереборної сили та визначено, що непереборна сила це надзвичайна або невідворотна за даних умов подія.
Непереборною силою є надзвичайна і невідворотна зовнішня подія, що повністю звільняє від відповідальності особу, яка порушила зобов`язання, за умови що остання не могла її передбачити або передбачила але не могла її відвернути, та ця подія завдала збитків.
Так, 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб та в подальшому неодноразово продовжено режим воєнного стану.
Таким чином, станом на теперішній час продовжено строк дії воєнного стану в Україні.
Воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних із зазначенням строку дії цих обмежень. У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30, 34, 38, 39, 41, 44, Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб у межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені ч. 1ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».
З листа Торгово-промислової палати України № 2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 вбачається, що Торгово-промислова палата України на підставі ст.ст.14,14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" від 02.12.1997 №671/97-ВР, Статуту ТПП України, цим засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно доУказу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні".
Існування обставин форс-мажору щодо порушення/невиконання зобов`язань може доводитися будь-якими доказами (постанова Верховного Суду у справі № 912 3323/20 від 21.11.2021).
Враховуючи це, ТПП України підтверджує, що зазначені обставини з 24.02.2022 до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідне яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили)".
Відповідно до абз. 3 ч. 3 ст. 14 Закону «Про торгово-промислові палати в Україні», ТПП засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), а також торговельні та портові звичаї, прийняті в Україні, за зверненнями суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб.
Згідно з ч. 1 ст. 14-1 зазначеного Закону, ТПП та уповноважені нею регіональні ТПП засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю.
Статтею 3.3 Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженого рішенням Президії ТПП від 18.12.2014 № 44(5), передбачено, що сертифікат (в певних договорах, законодавчих і нормативних актах згадується також як висновок, довідка, підтвердження) про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) (далі - сертифікат) - документ встановленої ТПП форми, який засвідчує настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), виданий ТПП або регіональгою ТПП згідно з чинним законодавством, умовами договору (контракту, угоди тощо) та цим Регламентом.
Відповідно до ст. 6.2 Регламенту, форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються за особистим зверненням суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб по кожному окремому договору, окремим податковим та / чи іншим зобов`язанням / обов`язком, виконання яких настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин.
Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків, згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт та ситуації, що з ним пов`язані (включаючи, але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, ембарго, діями іноземного ворога): загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибухи, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані положеннями відповідно до рішень або актами державних органів влади, закриття морських проток, заборона обмеження) експорту/імпорту тощо, а також обставини, викликані винятковими погодними умовами чи стихійним лихом - епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха, тощо (ч. 2ст. 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати України").
Ключовим є те, що непереборна сила робить неможливим виконання зобов`язання в принципі, незалежно від тих зусиль та матеріальних витрат, які сторона понесла чи могла понести (п. 38 постанови Верховного Суду від 21.07.2021 у справі № 912/3323/20), а не лише таким, що викликає складнощі, або є економічно невигідним.
За загальним правилом, неможливість виконати зобов`язання внаслідок дії обставин непереборної сили відповідно до вимог законодавства є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання (ч. 1ст. 617 ЦК України).
Доводи відповідача про звільнення її від відповідальності за порушення зобов`язання у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України судом не приймаються, оскільки відповідачем під час судового розгляду не доведено причинно-наслідкового зв`язку невиконання зобов`язання з повернення отриманих нею кредитних коштів та введенням воєнного стану на території України. Крім того, скрутний матеріальний стан відповідачки не звільняє її від виконання взятих на себе зобов`язань.
Тобто, відповідачем не доведено неможливості виконання зобов`язань саме за цим кредитним договором від 10.09.2020, оскільки сторона, яка посилається на форс-мажорні обставини як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку.
Банк не застосовував штрафні санкції, передбачені ч. 2 ст. 625 ЦК України, до ОСОБА_1 , вимога погасити проценти та тіло кредиту не є мірою відповідальності, а є звичайними умовами договору.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для звільнення відповідачки від відповідальності за порушення зобов`язання за кредитним договором у зв`язку з наявністю форс-мажорних обставин.
Згідно з платіжними дорученнями №1082596 від 02.05.2023 при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору в загальному розмірі 2684,00 гривень.
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача у зв`язку зі сплатою частини заборгованості відповідачем після відкриття провадження у справі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684,00 гривень.
На підставі викладеного, керуючись ст..12, 13, 19, 81, 141, 263-265, 268, 272, 273-276 ЦПК України, ст.207, 610, 627-629, 638, 525, 526, 536, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд
Позовні вимоги Акціонерного товариства «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» задовольнити частково.
В іншій частині в задоволенні позовної заяви - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://court.gov.ua.

Позивач: Акціонерне товариство «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» (, адреса: 01024, м. Київ, вул. Євгена Чикаленка, буд. 42/4).

Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ).

Суддя С.О. Муратова