Номер провадження: 22-з/813/292/24
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
09.10.2024 року м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого Сегеди С.М.,
суддів: Громіка Р.Д.,
секретаря Козлової В.В.,
представника ТОВ «Вердикт Капітал» - адвоката Бурдюг Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» - адвоката Бурдюг Тетяни Вікторівни про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», Товариства з обмеженою відповідальністю «Золоче Рівер Хілс», Державного підприємства «Сетам», треті особи: Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Маляр Ян Анатолійович, ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Сегура-Капітал», про визнання дій противоправними, визнання протоколу недійсним, визнання недійсним акту, витребування майна,за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - адвоката Курило Вікторії Григорівни на заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11 вересня 2023 року,
29.07.2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ТОВ «Вердикт Капітал», ТОВ «Золоче Рівер Хілс», ДП «Сетам», треті особи: Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Маляр Я.А., ОСОБА_2 , ТОВ «Сегура-Капітал» про визнання дій противоправними, визнання протоколу недійсним, визнання недійсним акту, витребування майна.
Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 11 вересня 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 було відмовлено (т.2, а.с.196-203).
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 - адвокат Курило В.Г. ставив питання про скасування заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11 вересня 2023 року, ухвалення нового рішення, яким позовні вимоги задовольнити (т.3, а.с.1-12).
Постановою Одеського апеляційного суду від 22.05.2024 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - адвоката Курило В.Г. було залишено без задоволення, заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11 вересня 2023 року було залишено без змін.
Разом з тим, від представника ТОВ «Вердикт Капітал» - адвоката Бурдюг Т.В. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення.
Заява була обґрунтована тим, що оскільки апеляційна скарга була залишена без задоволення, оскаржуване рішення залишено без змін, ТОВ «Вердикт Капітал» має право на компенсацію судових витрат на правничу допомогу у розмірі 13 500,00 грн. в суді апеляційної інстанції (т.3, а.с.166-169).
Вирішуючи питання про слухання справи у відкритому судовому засіданні, режимі відеоконференції, за участю представника ТОВ «Вердикт Капітал» - адвоката Бурдюг Т.В., у відсутність інших учасників справи, колегія суддів виходить із того, що всі учасники справи були належним чином були повідомлені про час і місце судового засідання (т.4, а.с.49-59, 70-78).
Крім того, в апеляційній скарзі представник апелянта просив розглядати справу у відсутність представника апелянта (т.4, а.с.67-68).
Також колегія суддів зазначає, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі - Конвенція), кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).
При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, ЄСПЛ в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції.
На підставі викладеного, а також враховуючи, що в своїх рішеннях ЄСПЛ наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, колегія суддів вирішила слухати справу на підставі наявних доказів.
Також слід зазначити, що відповідно до ст. 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» у період воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, а також судів, органів прокуратури України, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність. Згідно зі ст. 12-2 вказаного Закону в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені. Згідно зі ст. 26 вказаного Закону правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється. Явка сторони до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою, а тому перешкоди для розгляду справи в даному випадку відсутні.
Враховуючи вищенаведене, а також те, що дана справа за заявою представника ТОВ «Вердикт Капітал» адвоката Бурдюг Т.В. про ухвалення додаткового судового рішення, перебуває на розгляді суду апеляційної значний час (т.3, а.с.202), колегія суддів вирішила дану справу розглядати судом апеляційної інстанції за наявними матеріалами, за участю представника ТОВ «Вердикт Капітал» адвоката Бурдюг Т.В., у відсутність інших учасників справи.
Перевіривши законність і обґрунтованість заяви представника ТОВ «Вердикт Капітал» адвоката Бурдюг Т.В паро ухвалення додаткового судового рішення щодо стягнення витрат на правову допомогу в сумі 13 500 грн., колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (п. 3 ч. 1 ст. 133 ЦПК України).
Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
За правилами ч. ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 року у справі №922/1964/21 зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений також і у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 року у справі 904/4507/18.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц, постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 року у справі № 904/4507/18).
Присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції, ЄСПЛ, суд застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року).
При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань. (ч. 1 ст. 182 ЦПК України).
Тобто саме зацікавлена сторона має вчиняти певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.
За наслідками здійсненої оцінки розміру судових витрат, понесених стороною на правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, через призму критеріїв, встановлених ч. 4 ст. 137 та ч. 3 ст. 141 ЦПК України, та враховуючи обсяг виконаних адвокатом робіт, апеляційний суд доходить висновку про наявність підстав для стягнення розміру витрат на професійну правничу допомогу, надану в суді апеляційної інстанції, в розмірі 13 500 грн.
При цьому слід зазначити, що постановою Одеського апеляційного суду від 22.05.2024 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - адвоката Курило В.Г. було залишено без задоволення, заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11 вересня 2023 року було залишено без змін(т.3, а.с.163-165).
Перелік наданих адвокатом Бурдюг Т.В. юридичних послуг по даній справі ТОВ «Вердикт Капітал» підтверджується Актом наданих послуг від 27 травня 2024 року (т.3, а.с.194).
При вирішенні питання про розмір витрат на правничу допомогу апеляційний суд виходить із співмірності, складності справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг в суді апеляційної інстанції); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт (п.п.1-23 ч. 4 ст. 137 ЦПК України).
Крім того, судом апеляційної інстанції було враховано: чи змінювалася правова позиція сторін у справі в судах першої та апеляційної інстанціях; чи потрібно було адвокату вивчати додаткові джерела права, законодавство, що регулює спір у справі, документи та доводи, якими протилежні сторони у справі обґрунтували свої вимоги, та інші обставини.
З урахуванням положень наведених норм та зазначених фактичних обставин справи, керуючись, у тому числі такими критеріями, як обґрунтованість та пропорційність до предмета спору, а також враховуючи критерії розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність стягнення витрат на професійну правничу допомогу з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» у розмірі 13 500,00 грн.
При цьому колегія суддів виходить із принципів розумності та справедливості судових витрат на правничу допомогу, а також із того, що прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2024 року складає 3 028,00 грн. на місяць.
З огляду на викладені обставини, колегія суддів вважає за необхідне заяву представника ТОВ «Вердикт Капітал» адвоката Бурдюг Т.В. про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити та стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал», витрати на правничу допомогу в сумі 13 500 грн.
Керуючись ст.ст. 141, 270, 381, 389 - 391 ЦПК України, апеляційний суд,
Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» адвоката Бурдюг Тетяни Вікторівни про ухвалення додаткового рішення задовольнити.
Додаткова постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 11.10.2024 року.
Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда