Провадження №2/359/1693/2024
Справа №759/2206/24
25.09.2024 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді Чирки С.С.
при секретарі Кулик Т.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя
Вказане майно придбано сторонами під час шлюбу, тому є спільною сумісною власністю. Тому ОСОБА_1 просить в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ним частину кожної з перерахованих вище земельних ділянок.
Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва від 05 лютого 2024 року цивільну справу передано до Бориспільського міськрайонного суду Київської області за виключною підсудністю (а.с.21-22).
Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08 березня 2024 року було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче засідання (а.с.29).
Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04 липня 2024 року було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті (а.с.38).
Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 вересня 2024 року, занесеною до протоколу судового засідання, суд вирішив проводити заочний розгляд цивільної справи, на підставі ч.1 ст.280 ЦПК України.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. Подав заяву у якій просив проводити розгляд справи без його участі.
Відповідач у судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
З вказаного рішення слідує, що сторони зареєстрували шлюб 03.03.2001 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінградського районного управління юстиції у м.Києві.
Відповідно до положень ч.1, ч.2 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
У відповідності до ст.63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
За змістом постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі №372/504/17 (провадження №14-325цс18) зроблено висновок, що у статті 60 СК України закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і стаття 368 ЦК України. Частиною першою статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.
За правилами ч.1, ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Встановлено, що спірні земельні ділянки набуто у власність ОСОБА_2 в період перебування у шлюбі ОСОБА_1 .
Тому, вказане нерухоме майно є об`єктом права спільної сумісної власності сторін по справі, що у повній мірі узгоджується зі сталою практикою Верховного Суду, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі №372/504/17 (провадження №14-325цс18).
Всупереч вимогам ч.1 ст.81 ЦПК України, відповідачем не надано доказів, які б спростовували презумпцію права спільної сумісної власності на вищевказане майно.
З цих підстав, вказаний об`єкт нерухомого майна належать сторонам по справі на праві спільної сумісної власності та за ними належить визнати право власності по частці вказаного майна.
Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З квитанції, що міститься в матеріалах цивільної справи, вбачається, що при пред`явленні позову до суду ОСОБА_1 сплатив судовий збір у розмірі 1211,20 гривень (а.с.1). Пред`явлений нею позов задоволений. Тому суд приходить до висновку, що з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 слід стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 1211,20 гривень.
На підставі викладеного та керуючись ч.1, ч.2 ст.60, ст.63 СК України, ч.1 ст.120 ЗК України, ч.1 ст.377 ЦК України, ч.1 ст.81, ч.1 ст.141, п.2 ч.1 ст.258, ч.1-ч.2 ст.259, ст.263-265, ст.268, ч.1 ст.280 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги задовольнити.
В порядку поділу майна подружжя визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на частину земельної ділянки загальною площею 0,080 га. для будівництва та обслуговування жилого будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
В порядку поділу майна подружжя визнати за ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 право власності на частину земельної ділянки загальною площею 0,080 га. для будівництва та обслуговування жилого будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 судовий збір в розмірі 1211,2 грн.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів з дня його проголошення, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Учасники справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасники справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст судового рішення складено 07 жовтня 2024 року.
Суддя Чирка С.С.