Новосанжарський районний суд Полтавської області
Справа № 542/1541/24
Провадження № 2/542/459/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 жовтня 2024 року селище Нові Санжари
Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:
головуючої судді Афанасьєвої Ю.О.,
за участю секретаря судового засідання Чиж Л.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Нові Санжари в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання,-
19.08.2024 року позивачка звернулася до суду з даним позовом до відповідача ОСОБА_2 та просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно на період навчання, але не більше, ніж як до досягнення нею двадцяти трьох років.
Свої вимоги мотивувала тим, що відповідач ОСОБА_2 є її батьком. Вона є здобувачем вищої освіти Полтавського державного аграрного університету, факультет обліку та фінансів, спеціальність Філологія, ступінь ВО «бакалавр», 1 курс денної форми навчання, термін навчання з 01.09.2023 року по 30.06.2027 року. Крім того, вона є здобувачем вищої освіти за спеціальністю Агрономія, заочної форми навчання у цьому ж університеті. У зв`язку з чим потребує значно більшої матеріальної допомоги.
Згідно виконавчого листа №542/1211/21, виданого Новосанжарським районним судом Полтавської області, з ОСОБА_2 стягуються на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з 03 серпня 2021 року по день повноліття.
Вказувала, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на її утримання, однак в добровільному порядку її не надає.
Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 21 серпня 2024 року було відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження, призначено справу до розгляду (а.с. 15).
Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи відповідно до вимог п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України (а.с. 18-19, 22-23), надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги просить задовольнити (а.с. 25).
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився і не повідомив суд про причини неявки, заяви про розгляд справи без його участі чи відзиву на позов не надав.
Ухвалою суду від 14 жовтня 2024 року встановлений заочний розгляд справи.
Згідно з частиною 2 статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувальноготехнічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
З матеріалів справи встановлено, що батьком позивачки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є відповідач ОСОБА_2 , про що свідчить запис у свідоцтві про народження серії НОМЕР_1 видане 01 серпня 2006 року Крутобалківською сільською радою Новосанжарського району Полтавської області (а.с. 6).
Крім того, згідно з довідкою від 27.06.2024 року №218/23-24 ОСОБА_1 дійсно є здобувачем вищої освіти 1-го курсу ступеня вищої освіти Бакалавр, освітньо-професійної програми Агрономія спеціальності Агрономія, заочної форми навчання навчально-наукового інституту агротехнологій, селекції та екології Полтавського державного аграрного університету. Термін навчання з 19.09.2023 по 30.06.2027 р. (а.с.9).
Згідно з виконавчим листом, виданим 19 жовтня 2021 року Новосанжарським районним судом Полтавської області, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з 03 серпня 2021 року по день повноліття (а.с.7).
Згідно зі ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.
Згідно зі ст. 200 Сімейного Кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 Сімейного Кодексу України.
Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.
В п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року зазначено про обов`язок батьків утримувати повнолітніх сина чи дочку, які продовжують навчання, після досягнення ними повноліття (незалежно від форми навчання), який (обов`язок) настає за обов`язкової сукупності трьох юридичних фактів: досягнення дитиною віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років і продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 навчається в Полтавському державному аграрному університеті, є студенткою 1 курсу, як денної, так і заочної форм навчання, терміном з 01.09.2023 по 30.06.2027 та з 19.09.2023 по 30.06.2027. Форма оплати за навчання заочної форми: контрактна (а.с. 8, 9, 10).
Таким чином, вказаними доказами доведений факт навчання ОСОБА_1 у вказаному навчальному закладі, форма навчання як денна, так і заочна, на платній основі, на день звернення до суду вона не досягла 23 років, продовжує навчання. У зв`язку з чим вона потребує матеріальної допомоги.
Суд враховує, що навчальний заклад знаходиться не за місцем проживання ОСОБА_1 , форма навчання є денна та заочна, на платній основі, вона потребує матеріальних витрат на житлово-побутові потреби, їжу, одяг, придбання підручників та інших матеріалів для навчання, суд вважає доведенною обставину щодо її потреби в матеріальній допомозі батьків.
Обов`язок утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання, є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним. Проживання повнолітніх окремо не звільняє від виконання цього обов`язку. Батьки мають всебічно сприяти розвитку дітей, які хоча й досягли повноліття, однак продовжують навчання з метою здобуття спеціальності, що забезпечить їм можливість у подальшому працевлаштуватися та мати власний незалежний від батьків дохід. Забезпечення умов для такого розвитку та навчання пов`язане з належним наданням матеріальної допомоги, що має бути достатньою та не ставити повнолітніх у становище вибору між можливістю подальшої освіти і здобуття спеціальності та між необхідністю працевлаштування для власного матеріального забезпечення.
Аналіз ст. ст. 182, 191, 199, 200, 201 СК України у поєднанні з основними правилами доказування (параграф перший глави п`ятої розділу першого ЦПК України) дає підстави зробити висновок про те, що обов`язок батька (матері) надавати матеріальну допомогу своїй дитині, яка продовжує навчання, презюмується. Батько (мати) можуть бути звільненні від такого обов`язку у разі доведеності факту неможливості надавати допомогу дитині, при цьому, зважаючи на специфіку спірних правовідносин, обов`язок доведення такого факту покладається саме на батька (мати), до яких пред`явлений позов.
Позивачем суду надані докази, що підтверджують існування обставин, з яким закон пов`язує можливість покладення на батька (мати) обов`язку надавати допомогу дитині, яка продовжує навчання.
Так, відповідач у судове засідання не з`явився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних доказів, які спростовують доводи позивача щодо потреби матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням.
Обставин, які б свідчили про неможливість відповідачем надавати матеріальну допомогу дочці судом не встановлено.
Інших обставин, які в розумінні ст. 199 СК України виключають можливість відповідача надавати матеріальну допомогу у зв`язку з продовженням навчання його дочкою, не наведено та не доведено.
Таким чином, беручи до уваги обов`язковість сукупності таких юридичних фактів як досягнення позивачкою повнолітнього віку, продовження нею навчання і у зв`язку з цим існування потреби у матеріальній допомозі, матеріальне становище платника аліментів, який є молодою, працездатною особою, відсутність даних щодо хворобливого стану його здоров`я та неможливості надавати таку допомогу, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 19.08.2024 року і на весь період навчання, але не більш як до досягнення нею двадцяти трьох років.
Відповідно до частини 1 статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.
У разі припинення ОСОБА_1 навчання у навчальному закладі відповідно до вимог частини 2 статті 199 СК України право на її утримання припиняється.
В силу ст. 430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Позивачка при зверненні до суду звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».
З урахуванням положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача має бути стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп.
На підставі ст. ст. 182, 199, 200 СК України та керуючись ст. ст. 259, 263-265, 280-282,430 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання - задовольнити.
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення з 19.08.2024 року і на весь період навчання, але не більш як до досягнення нею двадцяти трьох років.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір в сумі 1211 грн. 20 коп.
Рішення суду в частині стягнення аліментів допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Відповідачу направити копію заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України, протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Інші учасники справи, а також відповідач у разі залишення заяви про оскарження заочного рішення без задоволення, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ;

відповідач: ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складений 14 жовтня 2024 року.

Суддя Новосанжарського

районного суду Полтавської області Ю.О. Афанасьєва