Справа № 291/1287/24
Провадження №2/291/491/24
У Х В А Л А

10 жовтня 2024 року селище Ружин

Суддя Ружинського районного суду Житомирської області Гарбарук І.М., розглянувши заяву про самовідвід судді у справі №291/1287/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.10.2024 головуючим суддею по справі визначено суддю Гарбарук І.М.

Вивчивши надані матеріали, приходжу до висновку про неможливість розгляду даної справи, з таких підстав.

ОСОБА_1 , яка є позивачем у вищевказаній справі, працює на посаді секретаря судового засідання Ружинського районного суду Житомирської області, та бере участь у всіх судових засіданнях під моїм головуванням.

Відповідно до вимог п. 5 ч.1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно ст. 6 п.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до ст.9 Конституції, та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий публічний розгляд його справи безстороннім судом.

Відповідно до практики ЄСПЛ (рішення від 09.11.2006 у справі «Білуга проти України» від 28.10.1998 у справі «Ветштан проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Волков проти України» суд зазначив, що відповідно до ст. 6 п. 1 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на розгляд його справи незалежним і безстороннім судом.

У відповідності до п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Статтею 15 Кодексу суддівської етики визначено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Вказане випливає з принципу об`єктивності, визначеному у Бангалорських принципах поведінки суддів, відповідно до яких об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків.

З метою усунення щонайменших сумнівів у сторін цивільної справи, чи стороннього спостерігача, щодо неупередженості та об`єктивності судді під час розгляду справи, зняття напруженості у стосунках сторін з приводу зацікавленості судді у розгляді справи, з морально-етичних міркувань, вважаю доцільним і необхідним в інтересах правосуддя та сторін у справі заявити собі самовідвід, який задовольнити.

Виходячи з вищенаведеного, на підставі ст.ст. 36, 38, 39, 40, 41, 353 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Заяву про самовідвід судді Гарбарук І.М. задовольнити.

Цивільну справу №291/1287/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів передати до канцелярії суду для повторного розподілу між суддями в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 14 та ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ружинського районного суду

Житомирської області І.М. Гарбарук