Справа № 674/364/22
Провадження № 2/674/17/24
РІШЕННЯ

іменем України

30 вересня 2024 року м.Дунаївці

Дунаєвецький районний суд Хмельницької області в складі: головуючий - суддя Сосна О.М., за участю секретаря судового засідання Мудрицької Л.В., представника позивача адвоката Наталюка Н.М., представника відповідачки адвоката Бориславського В.М., представника третьої особи адвоката Рудик В.В., розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: ОСОБА_3 про визнання спільною сумісною власністю, визнання права власності, поділ майна подружжя,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання спільною сумісною власністю, визнання права власності, поділ майна подружжя.

Позов мотивований тим, що 09.10.2014 позивач зареєстрував шлюб з відповідачкою. На час подання даної позовної заяви у Дунаєвецькому районному суді перебуває справа про розірвання шлюбу між сторонами. Під час спільного проживання, позивач у 2018 році за власні кошти придбав сонячні панелі AВi Solar 330 Вт в кількості 17 шт. з ціню без ПДВ на загальну суму 85 000 грн. Також у кінці 2018 року, на початку 2019 року було куплено ще 17 шт. сонячних панелей AВi Solar 310 Вт на загальну суму 85 000 грн. Усі 34 шт. сонячних панелей знаходяться на підстанції за адресою: АДРЕСА_1 . У 2020 році позивач придбав сонячні панелі AВi Solar 330 Вт в кількості 72 шт. з ціною без ПДВ в сумі 217 944 грн, а також Z-подібний прижим модуля 35 мм в кількості 32 шт. на суму 864 грн, кріплення панелей Т-подібне KRIPTER в кількості 127 шт. на суму 3 429 грн., конектор 8 шт. на суму 608 грн., кабель сонячний 115 шт. на суму 3 795 грн., що в загальній сумі становить 226 640 грн. Для встановлення сонячної підстанції позивачем підписано Договір з Оператором систем розподілу АТ «Хмельницькобленерго» Дунаєвецький РЕМ з вартістю підключення 24 840 грн. Сонячні панелі розміщені на земельній ділянці, яка належить на праві власності батькові відповідачки ОСОБА_3 . Вартість матеріалів (профільної труби) для монтажу сонячної батареї становить 47 222 грн. Також для запуску електростанції куплений мережевий Інвектор Huawei sun2000 вартість якого 109 440 грн. Під час спільного проживання сторони за спільні кошти зробили капітальний ремонт житлового будинку: здійснено встановлення металопластикових вікон розмір 1600*1000 - 2 шт., розмір 1600*1000 - 1 шт., розмір 1000*1550 - 1 шт., розмір 800*800 - 1 шт., розмір 1100*1300 - 1 шт., розмір 1000*1550 - 1 шт. на загальну суму 17 599 грн.; встановлення сталевих панельних радіаторів 500*1100 та 500*900, 500*600, 500*1000 6 648,17 грн., куплено котел твердопаливний Тивер КТ-У кВт 13 580 грн.; котел газовий парапетний одноконтурний на 12,5 кВт 9 005 грн.; циркулюючий насос моделі UPS 25-60 180 2 234 грн., циркулюючий насос моделі WRS 32/6/180 1 098 грн. Також придбано інструменти, побутова техніка, меблі на загальну суму 112 920,90 грн., будівельний блок 10 м3 625 шт.*16 грн./шт. 10 000 грн., металопрофіль для покрівлі 16 листів 95,472 м2*148 грн./м2 14 129 грн., профнастил під дерево 10,75 м2*199 грн./м2 2139 грн., електроскутер вартістю 23 732,22 грн., кондиціонер побутовий повітряний спліт-система т/м «ІDEА» модель ISR-09HR-SA7-DN1 вартістю 9 800 грн. Зазначене майно було придбане, усі роботи проводились з 2014 року та за кошти позивача, оскільки він постійно їздив на роботу за кордон.

Оскільки спірні майнові права на спільно нажите майно на загальну суму 801 027,29 грн. були придбані сторонами за час їх шлюбу, за рахунок спільних коштів в інтересах сім`ї, а тому з урахуванням презумпції набуття майна під час шлюбу у спільну сумісну власність спірне майно є спільною сумісною власністю. Щодо сонячних панелей, позивач просить 34 шт. сонячних панелей AВi Solar 310 Вт та 72 шт. сонячних панелей AВi Solar 330 Вт поділити в натурі по частини. Також просить стягнути з відповідачки грошову компенсацію частини в сумі 206 541,65 грн. вартості спільно нажитого майна.

Ухвалою від 08.04.2022 відкрито провадження по справі, призначено підготовче судове засідання за загальними правилами позовного провадження. Ухвалою від 25.08.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті та залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_3 до участі у справі. Ухвалою від 31.08.2023 у справі призначено товарознавчу експертизу.

Представник позивача адвокат Наталюк Н.М. у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі. Вказав, що позивач їздив за кордон, заробляв гроші та купував відповідне майно, відповідачка працювала в школі та мала невелику заробітну плату. Походження та вартість усього майна підтверджено доданими документами, показами свідків, а щодо сонячних панелей зазначив, що відсутні докази придбання даного майна ОСОБА_3 . Сонячні панелі були встановлені на земельній ділянці батька відповідачки за усною домовленістю з ним без ніяких майнових прав на це майно.

Представник відповідачки адвокат Бориславський В.М. у судовому засіданні позов визнав частково, а саме на майно, яке придбано за спільні кошти сторін, а саме: коса, ноутбук, кондиціонер, бетонозмішувач, електроскутер, бойлер, цифровий супутниковий приймач та щодо вартості зазначеного майна не заперечував. Крім того, зазначив, щодо третьої вимоги позивача сплатити компенсацію за майно не визнає, оскільки згідно ч.1 ст.71 СК України таке майно ділиться в натурі, однак такі вимоги позивачем не заявлялись. Скутер просить залишити у власності відповідачки, оскільки вона ним користується. Також вказав, що позивач, окрім сонячних панелей не зазначив, коли таке майно придбане.

Також від представника відповідачки надійшов відзив на позов, в якому зазначає, що за час шлюбу позивачем та відповідачкою за спільні кошти було придбано майно: 23.04.2015 електричну косу Klever, в жовтні 2018 року ноутбук Lenovo, 09.08.2019 кондиціонер «Ideal», в серпні 2019 року бетонозмішувач, 28.08.2019 електроскутер, в серпні 2020 року бойлер підігріву води Ariston, 12.10.2020 цифровий супутниковий приймач, тобто майно, яке являється спільною сумісною власністю подружжя та підлягає розподілу між сторонами з урахуванням, що ноутбук знаходиться у користуванні позивача. З 2018 року по 2020 рік, проживаючи в будинку ОСОБА_3 сторони матеріально допомагали йому в будівництві генеруючої установки для встановлення електричної енергії за «зеленим тарифом», яке здійснювалось на земельних ділянках, які належать на праві приватної власності ОСОБА_3 . Зазначивши у позові перелік майна на загальну суму 413 083,29 грн. позивач просить в рахунок грошової компенсації майна стягнути з відповідачки вартості цього майна 206 541,65 грн, однак згідно ч.1 ст.71 СК України може бути поділене в натурі. Щодо позовних вимог в частині визнання спільною сумісною власністю подружжя сонячних панелей та визнання за позивачем права власності на частку зазначає, що являючись власником домоволодіння, одержавши Технічні умови стандартного приєднання до електричних мереж електроустановок в Дунаєвецькому РЕМ, здійснив монтаж генеруючої установки для виготовлення електричної енергії за «зеленим» тарифом, а після здачі в експлуатацію уклав договір 17.05.2019 №414 із ТОВ «Хмельницькенергозбут» як власник домоволодіння та генеруючої установки про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом.

Представник третьої особи адвокат Рудик В.В. у судовому засіданні вказала, що ОСОБА_3 є власником домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 . У 2018 році розпочав будівництво, з ним проживали дочка і зять, вони допомагали фізично, а кошти у будівництво він вкладав свої та друга дочка, яка мала свій бізнес, також давала кошти. По закінченні будівництва був укладений договір про встановлення сонячних батарей з ОСОБА_3 , відкритий рахунок на нього, отримував кошти за електроенергію. Щодо іншого майна, окрім сонячних панелей зазначає, що ОСОБА_3 до цього не має ніякого відношення, воно належить ОСОБА_2 . Стосовно позовних вимог з розподілу сонячних батарей просить відмовити, щодо решти позовних вимог покладається на розсуд суду.

Також від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачки, ОСОБА_3 надійшли пояснення по справі, у яких зазначає, що вимоги позивача слід залишити без задоволення, сонячні батареї та відповідне устаткування для їх обслуговування належать йому на праві власності, а тому згідно ч.1 ст.71 СК України не підлягає розподілу як об`єкт права спільної сумісної власності подружжя. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали у його будинку та допомагали у встановленні обладнання. По завершенню робіт по монтажу обладнання для виготовлення електрично енергії та здачі її в експлуатацію, між ним та ТОВ «Хмельницькенергозбут» був укладений договір про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом. Після укладення вказаного договору у АТ КБ «Приватбанк» був відкритий рахунок для перерахунку коштів у відповідності до умов договору про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників справи, свідків, при вирішенні спору виходить із такого.

09.10.2014 ОСОБА_1 зареєстрував шлюб з ОСОБА_4 , що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 .

В період з 09.10.2018 по 05.01.2022 позивач був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією його паспорту.

Згідно договору поставки товару №20 від 10.10.2018, укладеного між ПП ОСОБА_5 та ОСОБА_2 були придбані сонячні панелі AВi Solar 310 Вт в кількості 17 шт. без ПДВ на загальну суму 85 000 грн.

Згідно договору поставки товару №08/20 від 17.02.2020, укладеного між ПП ОСОБА_5 та ОСОБА_1 були придбані сонячні панелі AВi Solar 330 Вт в кількості 72 шт. з ціною без ПДВ в сумі 217 944 грн, а також Z-подібний прижим модуля 35 мм в кількості 32 шт. на суму 864 грн, кріплення панелей Т-подібне KRIPTER в кількості 127 шт. на суму 3 429 грн., конектор 8 шт. на суму 608 грн., кабель сонячний 115 шт. на суму 3 795 грн., що в загальній сумі становить 226 640 грн.

Згідно рахунку на оплату №589 від 09.08.2019 ТОВ ОСОБА_1 придбано кондиціонер побутовий повітряний спліт-система т/м «ІDEА» модель ISR-09HR-SA7-DN1 вартістю 8 166,67 грн. з ПДВ 1 633,33 грн. загальною вартістю 9 800 грн.

Згідно витягу з Першого Всеукраїнського бюро Кредитних Історій від 29.10.2021 між ОСОБА_1 та Альфа-Банк укладено Договір від 28.08.2019 з визначеним графіком повернення на суму 23 732,22 грн.

Також позивачем надано копії фотознімків, як він зазначає, придбаних речей (товарів) з відповідних Інтернет-сайтів із зазначенням ціни: електричної м`ясорубки, морозильної камери, мультиварки, мікрохвильової печі, тумби з умивальником, унітаза керамічного, водонагрівача (бойлера) електричного, бойлера, болгарки, мотокоси, циркуляційних насосів, сталевих радіаторів, сталевих панельних радіаторів, профнастилу під дерево, металопрофілю, блоку будівельного, профілю, котла, котла твердопаливного Тивер, кухонного кутка, спального набору БМФ «Росава», бетономішалки, зернодробарки, телевізора, ноутбука, комплекту супутникового ТВ, мережевого інвертора, пральної машини, унітаза, душової кабінки, зварювального апарату, холодильника, труби профільної, металопластикових вікон, а також копії квитанцій про здійснення переказів ОСОБА_1

05.09.2018 за заявою ОСОБА_3 видані Технічні умови стандартного приєднання №110 Оператором систем розподілу АТ «Хмельницькобленерго» Дунаєвецький РЕМ з дозволеною потужністю 30 кВт для встановлення сонячної підстанції за адресою: АДРЕСА_1 по житловому будинку ОСОБА_3 . Вартість даного підключення (проведення 3-х фазної лінії) потужністю 30 кВт становить 24 840 грн., що підтверджується копією квитанції №1-112К від 11.10.2018.

12.12.2018 між ОСОБА_3 та АТ «Хмельницькобленерго» Дунаєвецький РЕМ укладено договір про користування електричною енергією до особового рахунку № НОМЕР_2 щодо постачання електрично енергії на об`єкт споживача житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 у обсязі 30 кВт.

АТ «Хмельницькобленерго» в особі Дунаєвецького РЕМ складений протокол вимірювання опору заземлюючого пристрою за об`єктом ОСОБА_3 в смт. Смотрич, протокол вимірювання опору кола заземлення між заземлюючим пристроєм, заземленим електрообладнанням та його елементами. Також ОСОБА_3 видано рахунки за монтажні роботи, технічну повірку.

17.05.2019 між ОСОБА_3 та ТОВ «Хмельницькенергозбут» укладено договір №414 про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним господарством: АДРЕСА_2 .

Згідно копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №239550646 від 31.12.2020 ОСОБА_3 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,32 га з кадастровим номером :00:035:0060. Згідно копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №239548904 від 31.12.2020 ОСОБА_3 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,15 га з кадастровим номером :00:035:0061.

Згідно копії Свідоцтва на право особистої власності на домоволодіння від 26.09.1997 ОСОБА_3 належить житловий будинок в АДРЕСА_1 . Також у матеріалах справи наявний Технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 на замовлення ОСОБА_3 .

Крім того представником відповідачки надано копії: технічного паспорта та фіскального чеку на покупку мотокоси, документ на переказ готівки в гривні ТОВ «Віжн ТБ» № від 12.10.2020, накладної від 19.10.2019 та гарантійного талону №9025277 на бойлер Аriston, гарантійного талону від 11.10.2009 на душову кабіну, гарантійного талону від 23.04.2014 та товарного чеку від 23.04.2014 на холодильник Samsung, гарантійного талону від 22.09.2011 на пральну машину, інструкції до мікрохвильової печі, гарантійного талону до м`ясорубки, інформаційного талону на матрац, технічного паспорту та сервісного талону на котел, рахунку-фактури №БАЗ-011353 від 24.09.2010 на котел та радіатор стальний, наряду та квитанції на виготовлення вікон від 20.09.2011.

Згідно висновку експерта №2421/23-26/685-722/24-26 від 25.07.2024 станом на момент проведення експертизи дійсна (ринкова) вартість майна, яке є предметом спору у даній справі та знаходиться у домоволодінні ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: Сонячні панелі AВiSolar 310 Вт. в кількості 17 шт. може становити 62 381,16 грн., Сонячні панелі AВi Solar 330 Вт. в кількості 72 шт. 220 468,32 грн., Z-подібний прижим модуля 35 мм в кількості 32 шт. 873,92 грн. іноземного виробництва, а вітчизняного 831,68 грн., кріплення панелей Т-подібне KRIPTER в кількості 127 шт. 3 300,73 грн., конектор 8 шт. 615,04 грн., кабель сонячний 115 шт. іноземного 3 838,70 грн., а вітчизняного 3 652,40 грн., мережевий Інвектор Huawei sun2000 59 606,25 грн., сталеві панельні радіатори: 500*1100 523,28 грн., 500*900 429,56 грн., 500*1000 (2 шт.) 905,98 грн., котел газовий парапетного «Термо Бар» - 1 567,57 грн., циркуляційний насос UPS 25-60 180 875 грн., мотокоса Klever 544,70 грн., водонагрівач електричний Ariston SG 100 141,57 грн., мультиварка Redmond 593,33 грн., холодильник SAMSUNG RL41SBSW 5 907,07 грн., електроскутер «Liberty Moto» - 33 564 грн., кондиціонер побутовий повітряний спліт-система т/м «ІDEА» модель ISR-09HR-SA7-DN1 8 775,12 грн.

Встановити ринкову вартість: сонячні панелі AВiSolar 310 Вт. в кількості 17 шт., металопластикові вікна: розмір 1600*1000 - 2 шт., розмір 1600*1000 - 1 шт., розмір 1000*1550 - 1 шт., розмір 800*800 - 1 шт., розмір 1100*1300 - 1 шт., розмір 1000*1550 - 1 шт.; сталевий панельний радіатор 500*600; котел твердопаливний Тивер КТ-У; циркуляційний насос моделі «Aqua World» WRS 25/6-180; болгарка кутова шліфувальна «Einhell» ВТ-AG 850; кухонний куточок Агат-2; спальний набір №1 БМФ «Росава»; тумба Ізео 55 Т-3 з умивальником; унітаз компакт Дніпрокераміка; водонагрівач Ariston Pro1 R100 VTS; зернодробарка; телевізор Toshiba 24S1850EC; м`ясорубка «Elbee»; морозильна камера б/у; мікрохвильова піч «Samsung» MW73ER; телевізор FUSION FLTV-22LF31B; зварювальний інвертор «KENDE» MS-200; пральна машина «LG» F1048QD; душова кабінка 900*900*1950, унітаз керамічний, не представляється за можливе.

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив, що позивач є його швагром, він бував вдома у сторін по справі. Допомагав ОСОБА_1 встановлювати сонячні батареї та знає, що купували їх разом. Встановлювали 106 шт. батарей, привозив доставщик товару. З ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали також батьки. В них вдома бачив душову кабіну, водонагрівач, бойлер, мікрохвильову піч, холодильник, зварювальний апарат, пральну машинку, кондиціонер, скутер, а також бачив у позивача ноутбук, яким той користувався. ОСОБА_1 займався будівництвом гаража з блоків, допомагав йому. Зазначені речі купувалися під час їх сумісного проживання. Земля та будинок належать ОСОБА_3 . Також вказав, що в 2015 році ще не було кухні і душової, приблизно у 2018 році з`явилося все в кухні. На кого здійснювалось оформлення сонячних батарей, хто був ініціатором їх встановлення та давав гроші на це йому не відомо, лише допомагав позивачу встановлювати.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснив, що є другом позивача, знайомі з ним все життя. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали більше 10 років, батьки живуть в межу з ними. Сторони по справі говорили, що планують встановити сонячні панелі, панелей було багато, допомагав копати траншеї та встановлювати їх, ОСОБА_3 не допомагав, бо він стара людина. Був у них у кухні, у якій є душова кабіна, унітаз пральна машина, а також у них був зварювальний апарат та бетономішалка, бо працювали ними. Стосовно того, яке майно та хто його купляв сказати не може, цього не знає. Хто розраховувався не знає, було таке що сестра ОСОБА_2 допомагала.

Свідок ОСОБА_8 , яка є матір`ю позивача, у судовому засіданні пояснила, що коли ОСОБА_1 та ОСОБА_2 почали жити разом, працювала в м. Київ та про їх одруження не знала. Сонячних панелей було більше ста. Позивач працював далекобійником і заробляв добрі гроші, а ОСОБА_2 працює в садочку і отримує пенсію. Встановлювати панелі вирішили син з невісткою, які їх замовляли, привозили, носили додому, монтував син з хлопцями, ОСОБА_3 не заперечував щодо встановлення батарей. Також було придбано два котли, насоси, інструменти, якими ОСОБА_1 користувався по господарству. Часто бувала в них вдома, оскільки живуть по-сусідству. Побудували гараж, зробили кухню, придбали все до кухні, змінили вікна. Крім того, купили холодильник, морозильну камеру, пральну машину, душову кабіну, туалет, спальню, телевізор, м`ясорубку, мікрохвильову піч, зварювальний апарат, скутер брали в кредит. Сарай переробили на кухню, провели опалення та поставили кондиціонер. ОСОБА_3 живе окремо, земля і будинок його, грошей не давав, бо він не мав грошей.

Свідок ОСОБА_9 , яка є сестрою відповідачки, у судовому засіданні пояснила, що часто приїжджає в смт.Смотрич до батьків, власником всього майна є батько ОСОБА_3 . У 2008-2010 роках проводився ремонт, який сама організовувала. Матері купили в подарунок телевізор під час шлюбу сторін по справі сестри. Батько ОСОБА_3 все життя збирав гроші, вона вклала також свої кошти і вирішили встановити сонячні батареї. Сестра ОСОБА_2 їздила за кордон на роботу в Польщу, заробляла гроші. На даний час працює в садочку, бо захворіла. Вказала, що багато коштів вклала в сонячні батареї, ОСОБА_1 займався оформленням, казав, яку суму потрібно, то вона давала, приблизно п`ять тисяч доларів США. Батареї купували в два заходи, їх більше ста. Батько також вкладав гроші, мав господарство. Прибуток від електроенергії отримує батько. Якби позивач хотів, то встановив би батареї на своєму городі. Котел дров`яний вже після ремонту батьки купували, добудову робили для котла, коли ще ОСОБА_1 в них не жив. Кухня побудована в 2011 році, сарай будували та купили скутер у шлюбі. ОСОБА_1 купував болгарку, мотокосу, куток, один бойлер, умивальник, провів супутникове телебачення, мікрохвильова піч також куплена в шлюбі, а м`ясорубка та мультиварка це подарунки.

Згідно ст.ст.15, 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.60 Сімейного кодексу України (далі СК України) майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 21.11.2018 у справі №372/504/17, від 24.05.2017 у справі №6-843цс17).

На підставі ст.63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя.

Статтею 68 СК України визначено, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до ЦК України.

В п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз`яснено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч.3 ст.368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст.325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Позивачем в обґрунтування позову зазначається про набуття зазначеного у ньому майна та витрат під час перебування в шлюбі та про презумпцію спільності права власності подружжя.

Відповідачка ОСОБА_2 визнала наведений нижче перелік майна, яке куплялося ними під час шлюбу, є спільною сумісною власністю подружжя, підлягає розподілу між сторонами, вартість такого майна (згідно висновку експерта та оцінки позивачем), а саме:

- придбану 23.04.2015 електричну косу Klever вартістю 544,70 грн.,

- придбаний в жовтні 2018 року ноутбук Lenovo (з урахуванням, що такий знаходиться у користуванні позивача) вартістю 5200,00 грн.,

- придбаний 09.08.2019 кондиціонер «Ideal» вартістю 8775,12 грн.,

- придбаний в серпні 2019 року бетонозмішувач вартістю 5359,00 грн.,

- придбаний 28.08.2019 електроскутер вартістю 33564,00 грн.,

- придбаний в серпні 2020 року бойлер підігріву води Ariston вартістю 141,57 грн.,

- придбаний 12.10.2020 цифровий супутниковий приймач вартістю 1900,00 грн.

В той же час позов по його суті не визнала, оскільки визнане нею як спільне майно можна поділити в натурі, інше майно купувалось до шлюбу, доказів його та витрат позивачем не надано. Також комплекс батарей належить її батькові ОСОБА_3 .

Як зазначено вище згідно договорів поставки товару №20 від 10.10.2018, №08/20 від 17.02.2020 відповідно відповідачкою та позивачем були придбані сонячні панелі AВi Solar 310 Вт в кількості 17 шт. та AВi Solar 330 Вт в кількості 72 шт.

Доказів придбання сонячних панелей AВi Solar 310 Вт в кількості ще 17 шт. сторонами не надано, відповідачкою дана обставина не визнається.

Також згіднодоговору поставки товару №08/20 від 17.02.2020 ОСОБА_1 було придбано: Z-подібний прижим модуля 35 мм в кількості 32 шт., кріплення панелей Т-подібне KRIPTER в кількості 127 шт., конектор 8 шт., кабель сонячний 115 шт.

Доказів придбання профільної труби для сонячних панелей та мережевого Інвектора Huawei sun2000 позивачем також не надано.

З приводу вказаного вище іншого майна: металопластикові вікна, сталеві панельні радіатори, котел твердопаливний, котел газовий парапетний одноконтурний, циркулюючі насоси, болгарка кутова шліфувальна, кухонний куточок, спальний набір, тумба з умивальником, унітази, водонагрівач електричний, зернодробарка, телевізори, електрична м`ясорубка, морозильна камера б/у, мультиварка Redmond, мікрохвильова піч, холодильник, інверторний зварювальний апарат, пральна машина, душова кабінка, будівельні блоки, металопрофіль для покрівлі, профнастил під дерево, позивачем не доведено, що воно придбане за час шлюбу сторін, доказів документів та часу їх придбання не надано.

Сторонами і третьою особою визнається знаходження вказаного майна за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до положень ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 року у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 року у справі №917/1307/18).

Позивач не надав належних доказів, які були б достатніми для обґрунтованого висновку про те, що наведене в позові майно та витрати, окрім тих, що визнала відповідачка та майна згідно договорів поставки товару №20 від 10.10.2018, №08/20 від 17.02.2020, про яке буде зазначено нижче, є майном, придбаним саме подружжям за час перебування в шлюбі.

З наведених вище показів свідків, які є знайомими та родичами сторін фактично вбачається, що сторони дійсно проживали в батьків позивачки, купувалось в будинок певне майно. В той же час достовірно свідки не можуть підтвердити ким саме воно придбавалось, джерела коштів на це, тобто не є конкретними щодо обставин, часу придбання відповідного переліку майна.

Поряд з цим вимоги позивача про визнання майна згідно переліку спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , не підлягають задоволенню через наступне.

Верховний Суд неодноразово зазначав, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Подібні висновки наведені, зокрема, у постановах Верховного Суду від 02.02.2021 у справі №925/642/19, від 15.06.2021 у справі №922/2416/17, від 31.08.2021 у справі №903/1030/19, від 26.10.2021 у справі №766/20797/18, від 14.12.2021 у справі №643/21744/19, від 11.01.2022 у справі №904/1448/20, від 22.02.2022 у справі №761/36873/18.

Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (п.1 ч.2 ст.16 ЦК України).

Вирішуючи спір про поділ майна подружжя, необхідно установити обсяг спільно нажитого майна, з`ясувати час та джерела його придбання (постанова Верховного Суду від 03.07.2019 №554/8023/15-ц).

Обсяг майна, яке подружжя просить поділити, повинен охоплювати все спільно набуте ними у шлюбі майно з метою найбільш ефективного вирішення спору про його поділ у межах одного провадження. Указане відповідатиме принципу процесуальної економії, згідно з яким штучне подвоєння судового процесу є неприпустимим, бо вирішення справи в суді має усунути необхідність у новому зверненні до суду для вжиття додаткових засобів захисту (постанова Верховного Суду від 08.02.2022 у справі № 209/3085/20).

При розгляді справ про поділ спільного сумісного майна подружжя встановлення обсягу спільно нажитого майна є передусім питаннями доведення відповідних обставин, спростування чи неспростування презумпції спільної сумісної власності, які суд вирішує в мотивувальній частині свого рішення. Більше того, відповідне судове рішення лише підтверджує наявність режиму спільного сумісного майна, і для такого підтвердження заявлення вимоги про визнання певних об`єктів спільним сумісним майном та, як наслідок, зазначення в резолютивній частині судового рішення про таке визнання не є необхідним. Ефективним способом захисту за таких умов є саме вирішення вимоги про поділ спільного сумісного майна (аналогічні правові позиції наведені у постановах Верховного Суду від 23.01.2024 у справі №523/14489/15-ц, від 10.04.2024 у справі №760/20948/16-ц).

Отже, задоволення вимоги про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя не узгоджується з вищевикладеними вимогами законодавства, є неефективним способом захисту, а тому дана вимога задоволенню не підлягає.

Щодо вимог позивача про визнання права власності на 1/2 частки сонячних панелей з припиненням права спільної сумісної власності.

Перш за все, як зазначено вище, доказів придбання 17 із вказаних 34 сонячних панелей AВi Solar 310 Вт саме подружжям не надано.

Згідно договорів поставки товару №20 від 10.10.2018, №08/20 від 17.02.2020 відповідно відповідачкою та позивачем були придбані сонячні панелі AВi Solar 310 Вт в кількості 17 шт. та AВi Solar 330 Вт в кількості 72 шт.

Відповідно до ч.1 ст.71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (ч. 2 ст. 71 СК України).

Відповідно до ст. 183 ЦК України: подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення ; неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення.

Згідно вказаних вище договорів сонячні панелі придбавались окремо у відповідних кількостях. Як вбачається із загальнодоступних джерел інформації мережі Інтернет (наприклад - https://uk.wikipedia.org/wiki) сонячна панель - збірка фотоелектричних комірок, у паралельних та послідовних комбінаціях для досягнення заданої напруги та сили струму.

Тобто за своєю кількістю та призначенням відсутні підстави вважати окремі сонячні панелі як неподільну річ, а тому в силу ч. 1 ст. 71 СК України вони мають ділитися між подружжям в натурі.

Пред`явлення ж вимоги про визнання права власності на 1/2 з них не призведе до їх реального поділу та вирішення спору в межах одного провадження, відповідно його вичерпання шляхом прийняття судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З урахуванням наведеного зазначена вимога позивача не підлягає задоволенню також через вибір неефективного способу захисту свого права.

Також слід зазначити, що в обґрунтування своїх вимог позивачем зазначається про спільну сумісну власність подружжя на вказане майно, його знаходження в третьої особи на підставі усної домовленості.

В свою чергу відповідачкою й третьою особою заперечується обставина набуття майна власне подружжям як з джерел його набуття, так і фактичного його власника з відповідною метою набуття.

Сторонами й третьою особою визнається, що вказані в позові сонячні панелі фактично знаходяться на земельній ділянці домоволодіння ОСОБА_3 .

Крім того 17.05.2019 між ОСОБА_3 та ТОВ «Хмельницькенергозбут» укладено договір №414 про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним господарством: АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Правомочність володіння розуміють як передбачену законом (тобто юридично забезпечену) можливість мати (утримувати) в себе певне майно (фактично панувати над ним, зараховувати на свій баланс тощо).

Правомочність користування означає передбачену законом можливість використовувати, експлуатувати майно, отримувати від нього корисні властивості, його споживання.

Правомочність розпорядження означає юридично забезпечену можливість визначення і вирішення юридичної долі майна шляхом зміни його належності, стану або призначення (відчуження за договором, передача у спадщину, знищення, переробка і т.ін.).

Згідно з нормою ст.319 ЦК власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

За сталою практикою Верховного Суду визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Також особа, яка вважає себе власником може пред`явити негаторний чи віндикаційний позов до відповідної особи (ст.ст. 387, 391 ЦК України).

В кожному з цих випадків належним відповідачем є особа, яка не визнає або порушує відповідне право власника.

За обставин даної справи вбачається, що зазначені сонячні панелі знаходяться у фактичному володінні, користуванні й розпорядженні ОСОБА_3 , який заперечує будь-які домовленості про отримання їх в користування від позивача чи відповідачки.

Жодних позовних вимог до нього не пред`явлено, а відповідно вимоги до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в позові.

Кожна із наведених підстав при вирішенні вказаної вимоги позову є самостійною й достатньо для відмови в їх задоволенні.

Також позивачем ОСОБА_1 заявлено вимогу про стягнення з ОСОБА_2 в порядку поділу спільного майна подружжя грошові кошти в сумі 206 541,65 грн., що становить частини грошової компенсації вартості спільного майна подружжя: Z-подібний прижим модуля 35 мм в кількості 32 шт., кріплення панелей Т-подібне KRIPTER в кількості 127 шт., конектор 8 шт., кабель сонячний 115 шт., профільна труба для сонячних панелей 40*40 -2мм 256 м/п =, 40*80 -2мм. 66 м/п, 60*80 -2мм 78 м/п =, 40*20 -2мм 26 м/п., мережевий Інвектор Huawei sun2000, металопластикові вікна: розмір 1600*1000 - 2 шт., розмір 1600*1000 - 1 шт., розмір 1000*1550 - 1 шт., розмір 800*800 - 1 шт., розмір 1100*1300 - 1 шт., розмір 1000*1550 - 1 шт., сталеві панельні радіатори: 500*1100 та 500*900, 500*600, 500*1000, котел твердопаливний Тивер КТ-У кВт, котел газовий парапетний одноконтурний на 12,5 кВт, циркулюючий насос моделі UPS 25-60 180, циркулюючий насос моделі WRS 32/6/180, болгарка кутова шліфувальна, мотокоса Foresta, кухонний куточок Агат-2, спальний набір №1 БМФ «Росава», тумба Ізео 55 Т-3 з умивальником, унітаз компакт Дніпрокераміка, водонагрівач електричний Ariston SG 100, бойлер непрямого підігріву Ariston Pro1 R100 VTS, комплект супутникового ТВ, бетономішалка оранжева СБ на 125 л, зернодробарка Master Kraft IZKB-2800, телевізор Toshiba 24S1850EC, ноутбук Lenovo, електрична м`ясорубка Sinbo, морозильна камера б/у, мультиварка Redmond, мікрохвильова LG MS2042DY, холодильник SAMSUNG RL41SBSW, телевізор FUSION FLTV-22C100T, інверторний зварювальний апарат MS-200L, пральна машина LG модель F12A8HD, душова кабінка 900*900*1950, унітаз керамічний, Електроскутер, кондиціонер побутовий повітряний спліт-система т/м «ІDEА» модель ISR-09HR-SA7-DN1, будівельні блоки 625 шт., Металопрофіль для покрівлі 16 листів, профнастил під дерево.

Як зазначено вище позивач не довів, що зазначене майно та витрати, окрім тих, що визнала відповідачка та майна згідно договорів поставки товару №20 від 10.10.2018, №08/20 від 17.02.2020, є майном, придбаним саме подружжям за час перебування в шлюбі.

В той же час і стягнення грошової компенсації за визнане відповідачкою майно є безпідставним.

Так, згідно ч.1 ст.71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

З огляду на те, що вищезазначене майно можна поділити в натурі, таких вимог позивачем не заявлялось, а тому й в дана вимога задоволенню не підлягає.

Підсумовуючи висновки з вирішення даного спору слід навести й наступні позиції Верховного Суду.

Розглядаючи справу, суд має з`ясувати: з яких саме правовідносин сторін виник спір; чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права позивача; чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права у спірних правовідносинах. Якщо суд дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню (п. 43 постанови Великої Палати Верховного Суду від 02.02.2021 у справі № 925/642/19).

Тлумачення ст. 20 ЦК України з урахуванням принципу розумності свідчить, що здійснення права на захист на власний розсуд означає, що управнений суб`єкт: має можливість вибору типу поведінки - реалізовувати чи не реалізовувати своє право на захист; у випадку, якщо буде обрана реалізація права на захист - має можливість вибору форми захисту, тобто звернутися до юрисдикційного (судового чи іншого) чи неюрисдикційного захисту суб`єктивного цивільного права чи законного інтересу, а також можливість поєднання цих форм захисту; самостійно обрати спосіб захисту в межах тієї чи іншої форми захисту, а також визначає доцільність поєднання способів захисту чи заміну одного способу захисту іншим. Водночас така свобода захисту «на власний розсуд» має і зворотну сторону - обрання однієї форми чи певного засобу захисту жодним чином не перешкоджає настанню обставин, які можуть тим чи іншим чином нівелювати корисний ефект від звернення до іншої форми чи способу захисту (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 13.03.2023 у справі № 554/9126/20).

З огляду на вище викладені вище обставини, обрані позивачем неналежні та неефективні способи захисту права в задоволенні позову слід відмовити.

Підстави для стягнення судового збору з відповідачки відсутні.

Керуючись ст.ст.12, 13, 263, 265, 268, 354 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: ОСОБА_3 про визнання спільною сумісною власністю, визнання права власності, поділ майна подружжявідмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 );

Відповідачка: ОСОБА_2 (місце реєстрації АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 );

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: ОСОБА_3 (місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ).

Повне судове рішення складено 09 жовтня 2024 року.

Суддя О.М.Сосна