Справа № 462/1341/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2024 року Залізничний районний суд міста Львова

у складі:

головуючого- судді Ліуша А.І.,

присяжних Колоса А.Я.

Крупко В.І.

з участю секретаря Березюка Д.О.

заявника ОСОБА_1

особи, стосовно якої вирішується питання ОСОБА_2

представника заявника ОСОБА_3

представника заінтересованої особи: Леськів Г.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , за участі заінтересованої особи: Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, як органу опіки та піклування про визнання фізичної особи ОСОБА_2 обмежено дієздатним, та призначення піклувальника,-

В С Т А Н О В И В:

заявник звернувся до суду з заявою про визнання фізичної особи ОСОБА_2 обмежено дієздатним, та призначення піклувальника. Вимоги заяви мотивовано тим, що заявник є племінником ОСОБА_2 , який є рідним братом його матері. Станом на день подання вказаної заяви вони проживають за однією адресою. Так, ОСОБА_2 , є інвалідом ІІ групи загального захворювання та має органічний маячний розлад, та страждає від цього розладу з 1994 року. Оскільки заявник має гарний стан здоров`я, не вживає спиртні напої та наркотичні засоби, на обліку в психоневрологічному або наркологічному диспансері не перебуває, вважає що є всі підстави для задоволення його заяви.

Заявник та його представник в судовому засіданні вимоги заяви підтримали в повному обсязі, просили такі задовільнити з підстав, що викладені в заяві.

Представник заінтересованої особи в судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечив.

Дослідивши подані суду документи, заслухавши думку учасників судового провадження, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні заяви, виходячи з наступного.

Так, судом було встановлено, що згідно свідоцтва про народження ОСОБА_1 , його батьками значаться ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 /а.с.10/.

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_6 , її батьками значаться ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 /а.с.15/, а батьками ОСОБА_2 - ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 /а.с.16/.

В матеріалах справи міститься довідка від 15 грудня 2023 року, з якої вбачається, що ОСОБА_2 , має органічний маячний розлад /а.с.17/, а згідно довідки до акта огляду МСЕК №156632, ОСОБА_2 , має другу групу інвалідності з загальним захворюванням /а.с.18/. Вказане також стверджується посвідченням № НОМЕР_1 /а.с.19/.

Згідно акту від 01 лютого 2023 року, ОСОБА_2 , проживає в АДРЕСА_1 , про що підтверджують сусіди ОСОБА_9 , ОСОБА_10 /а.с.21/.

В той же час, як вбачається з наявної в матеріалах справи виписки з медичної картки стаціонарного хворого №654А/2022, ОСОБА_2 , скаржився на постійний (протягом 30-ти) років виражений «шум в голові», головокружіння, порушений нічний сон з утрудненим засипанням та частими нічними прокиданнями, невпевненість у собі, незадовільне загальне самопочуття, неможливість розслабитися, постійну нудьгу, втрату інтересів, дратівливість та незадовільне самопочуття.

На переконання суду, вказані симптоми, які описані особою, стосовно якої вирішується питання визнання її обмежено дієздатною, та призначення піклувальника, жодним чином не стверджують той факт, що ОСОБА_2 , не може усвідомлювати та/або керувати своїми діями та йому необхідний піклувальник.

Більше того, як вбачається з вказаної ж виписки з медичної картки стаціонарного хворого №654А/2022, ОСОБА_2 , проживає разом з родиною своєї сестри та перебуває під її опікою, а не під опікою заявника ОСОБА_1 .

Також, в зазначеній виписці вказано, про психічний статус ОСОБА_2 , а саме - свідомість ясна, контакт формальний, орієнтація в часі, просторі та власній особі збережена, на запитання відповідає звичайним голосом, вибірково, лаконічно, послідовно, акцентуючись на власних переживаннях. Вказано, що ОСОБА_2 , розлади сприйняття заперечує, психосенсорні розлади відсутні. Мислення задовільне за темпом, логічне, послідовне, суїцидальні думки і наміри заперечує /а.с.20/.

Так, частиною 1 ст. 36 ЦК України встановлено, що суд може обмежити цивільну дієздатність фізичної особи, якщо вона страждає на психічний розлад, який істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 ЦК України, над фізичною особою, цивільна дієздатність якої обмежена, встановлюється піклування.

При цьому, як вбачається з наявної в матеріалах справи медичної документації, свідомість ОСОБА_2 , ясна, він орієнтується в часі, просторі та власній особі. Під час розгляду справи, судом було також допитано ОСОБА_2 , та однозначно встановлено, що він на запитання відповідає звичайним голосом, послідовно, розуміє суть кожного питання та сфокусовано на нього відповідає.

Суду було також надано висновок судово-психіатричного експерта №589 відносно ОСОБА_2 , згідно якого, ОСОБА_2 , хронічним стійким психічним розладом не страждає, виявляє органічний шизофреноподібний розлад з помірно-вираженим дефектом особистості. Наявний в нього психічний розлад не позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, але який істотно впливає на цю здатність. За своїм психічним станом ОСОБА_2 , потребує піклування, проте немає прямих протипоказань для участі в судовому засіданні.

Частиною 1 ст. 110 ЦПК України передбачено, що висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу.

Так, дослідивши вказаний висновок, судом було встановлено, що такий складений на підставі судової справи №462/1341/23, досліджувався підекспертний ОСОБА_2 , а також на підставі наданих племінником копій медичних документів. В той же час, судом не встановлено, яку саме медичну документацію було надано племінником ОСОБА_2 .

Крім того, експертом було досліджено виписку з медичної картки стаціонарного хворого №654А/2022, ОСОБА_2 , однак, ним фактично взято до уваги лише ту інформацію з медичних документів, яка була необхідна для підтвердження обмеженої дієздатності ОСОБА_2 , що безперечно ставить під сумнів об`єктивність вказаного висновку.

Твердження експерта про те, що психічний розлад не позбавляє здатності ОСОБА_2 , усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, проте йому все ж потрібний піклувальник, на переконання суду суперечить один одному, а дані про те, що свідомість ОСОБА_2 , ясна, він орієнтується в часі, просторі та власній особі, має логічне та послідовне мислення, з невідомих суду причин, експертом взято до уваги не було.

Частиною 1 ст. 297 ЦПК України встановлено, що в заяві про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи мають бути викладені обставини, що свідчать про психічний розлад, істотно впливають на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, чи обставини, що підтверджують дії, внаслідок яких фізична особа, яка зловживає спиртними напоями, наркотичними засобами, токсичними речовинами, азартними іграми тощо, поставила себе чи свою сім`ю, а також інших осіб, яких вона за законом зобов`язана утримувати, у скрутне матеріальне становище.

Проте, досліджені в сукупності матеріали справи, навпаки свідчать про здатність ОСОБА_2 , усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Крім того, суд також вважає за необхідне зазначити щодо висновку лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за особою з інвалідністю І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу №462, в якому встановлено, що ОСОБА_2 , має обмеження в здатності до спілкування та контролю над своєю поведінкою.

Так, судом було допитано ОСОБА_2 , в судовому засіданні, та з його розповіді та відповідей на поставлені питання,- судом не було встановлено вказані обмеження. Його цілком повний на зрозумілий виступ у судовому засіданні, озвучені ним свої хвороби, надані ним зрозумілі відповіді на питання суду щодо обставин справи не свідчать про існування достатніх даних про психічний розлад його здоров`я.

Крім того, вказаний висновок лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за особою з інвалідністю І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу №462, - був дійсний лише до 21 жовтня 2023 року, а тому також не може бути прийнятий судом /а.с.64/.

До того ж, ні заявник, ні особа, відносно якої вирішується питання призначення піклувальника, не змогли пояснити, чому хворіючи з 1994 року, заявник ОСОБА_1 , звернувся до суду з заявою про призначення саме його піклувальником та саме зараз, враховуючи що весь цей час ОСОБА_2 , допомагала сестра. Заявником також не надано жодних доказів, які б стверджували, що він в змозі в матеріальному плані забезпечувати ОСОБА_2 .

Також, суду було надано подання Залізничної районної адміністрації ЛМР від 21 серпня 2023 року №32вих-102492, згідно якого, просили суд в разі визнання обмежено дієздатним ОСОБА_2 , - його піклувальником призначити ОСОБА_1 .

Проте, оскільки в інших матеріалах справи, а саме - виписки з медичної картки стаціонарного хворого №654А/2022, - вбачається, що ОСОБА_2 , фактично перебуває під опікою своєї сестри, а не ОСОБА_1 у вказаному поданні жодним чином не врахований вказаний факт, йому не надано належної оцінки та не вказано можливості продовження перебування ОСОБА_2 , під опікою сестри. Відтак, вказане подання не є повною мірою об`єктивним, а тому, не може бути прийнято судом до уваги.

Так, на переконання суду, при призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися також особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Матеріали справи не містять будь-яких доказів про наявність у ОСОБА_2 , позитивного відношення, прив`язаності до особи, яка бажає стати опікуном, що свідчило б про наявність довірливих та доброзичливих стосунків між ними.

Таким чином, приймаючи до уваги, те, що судом не встановлено обставин, що свідчать про те, ОСОБА_2 , страждає на психічний розлад, який істотно впливає на його здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, та згідно висновку судово-психіатричного експерта, ОСОБА_2 , хронічним стійким психічним розладом не страждає, а його хвороба не позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, суд приходить до висновку про відсутність достатніх, належних доказів того, що ОСОБА_2 є обмежено дієздатним та потребує призначення піклувальника, а тому, в задоволенні заяви ОСОБА_1 , - слід відмовити за безпідставністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст 305-308, ст. 265 268, 273, 354 ЦПК України суд,-

УХВАЛИВ:

в задоволенні заяви ОСОБА_1 , за участі заінтересованої особи: Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, як органу опіки та піклування про визнання фізичної особи ОСОБА_2 обмежено дієздатним та призначення піклувальника,- відмовити за безпідставністю.

Повний текст рішення складено 29 січня 2024 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Ліуш А.І.

Присяжні: Колос А.Я.

Крупко В.І.