Провадження № 2/344/3868/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої Кіндратишин Л.Р.,

за участю секретаря судового засідання Литвин Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В :

04.09.2024 (згідно штампу на поштовому конверті) ОСОБА_1 звернувся в суд із зазначеним позовом, у якому просив визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною № 8903 від 25.05.2021 та стягнути з відповідача судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 25.05.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною вчинено виконавчий напис № 8903 щодо стягнення заборгованості в розмірі 8994,01 грн. на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал». За заявою ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Райдою Олександром Сергійовичем, 16.11.2021 відкрито виконавче провадження ВП НОМЕР_2. Про вчинення виконавчого напису нотаріуса та відкриття виконавчого провадження позивач дізнався 21.08.2024, від свого роботодавця ТОВ «ДЕНА МЕТАЛ УКРАЇНИ», після надходження на адресу вказаного підприємства листа із постановою приватного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, від 14.08.2024. 28.08.2024 адвокат Павлюк О.В., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Райди О.С., із адвокатським запитом про надання належним чином посвідчених копій матеріалів виконавчого провадження, в тому числі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. Наявна заборгованість не є безспірною і не може вважатися обґрунтованою, позивач не погоджується з сумою заборгованості щодо якої видано виконавчий напис, від відповідача не надходила вимога щодо дострокового повернення кредиту та погашення заборгованості за кредитним договором з зазначенням суми заборгованості, а тому виконавчий напис нотаріуса є таким, що не підлягає виконанню (а.с. 1-5).

Разом із позовом було подано заяву про забезпечення, шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса до прийняття рішення судом (а.с. 20-21).

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 04.09.2024 справу передано головуючій Кіндратишин Л.Р. (а.с. 22-23).

Ухвалою суду від 05.09.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду від 05.09.2024 заяву про забезпечення позову задоволено, зупинено стягнення у виконавчому провадженню ВП НОМЕР_2.

27.09.2024 представник відповідача через систему «Електронний суд» подала клопотання про зменшення судових витрат на правову допомогу, в якому вказав, що категорично не погоджується із доводами викладеними у позовній заяві та заперечує проти заявлених позовних вимог в повному обсязі. Також вказав, що вважає, необґрунтованою вимогою позивача про стягнення в його користь витрат в розмірі 8000 грн. на правничу допомогу, просила відмовити у задоволенні позову та стягнення витрат на правничу допомогу (а.с. 34-40).

Пояснень третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич Оксани Федорівни щодо позову відповідно до ст. 181 ЦПК України суду не надано.

Позивач та його представник у судове засідання не з`явились. Представник позивача подала до суду клопотання, в якому просила розгляд справи здійснювати без участі сторони позивача, зазначивши, що позивач наполягає на задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, подав клопотання в якому просив розгляд справи здійснювати без участі представника відповідача.

Третя особа у судове засідання не з`явилася, причин своєї неявки суду не повідомила, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оскільки сторони в судове засідання, призначене на 07.10.2024 не з`явилися, суд, з дотриманням положень ч. 6 ст. 259 ЦПК України і ч. 5 ст. 268 ЦПК України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше п`яти днів, з урахуванням вихідних днів, та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання і на виконання вимог ч. 4 ст. 268 ЦПК України підписав судове рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Встановлено, що 25.05.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною вчинено виконавчий напис № 8903 щодо стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованості 8994,01 грн.

Стягнення заборгованості згідно виконавчого напису проводиться за період з 06.10.2017 по 05.04.2021. Загальна сума заборгованості за кредитним договором складає 8994,01 грн.

16.11.2021 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Райдою Олександром Сергійовичем за заявою стягувача, ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», було відкрито виконавче провадження № НОМЕР_3 про примусове виконання виконавчого напису.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України, зокрема, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок), постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».

Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи, зокрема, підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Аналогічні положення містяться також в главі 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5.

Згідно з п.п. 3.2 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

У 2014 році до вказаного Переліку були внесені зміни, затверджені постановою КМУ від 26.11.2014 № 662, якими, зокрема, доповнено перелік новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».

Так, документом, за яким стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, є кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Разом з тим, в справі № 826/20084/14 постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року визнано незаконною та нечинною постанову КМУ № 662 від 26.11.2014, зокрема, в частині, наведеній вище.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 залишено без змін.

За положеннями п. 10.2 Постанови пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі» визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Рішення суб`єкта владних повноважень є нечинним, тобто втрачає чинність з певного моменту лише на майбутнє, якщо на підставі цього рішення виникли правовідносини, які доцільно зберегти.

Виконавчий напис був вчинений приватним нотаріусом 16.11.2021, тобто на момент коли вже були скасовані внесені постановою КМУ від 26.11.2014 № 662 зміни та діяла редакція Переліку, яка передбачає вчинення виконавчого напису на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору.

Повноваження нотаріуса при розгляді питань вчинення виконавчих написів, в т.ч. вивчення питання безспірності заборгованості, висловлено у справі № 305/2082/14-ц, яка розглядалась Великою Палатою Верховного Суду 15 січня 2020 р.

Так, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й бути безспірною заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Враховуючи викладене, оскільки оспорюваний виконавчий напис нотаріусом вчинено з недотримання умов вчинення виконавчого напису, суд вважає за необхідне визнати даний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.

За змістом ч.1 та п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до положення п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Відповідно до частин 4-6 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року по справі № 755/9215/15-ц.

Таким чином суд при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу повинен надати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких відповідач має заперечення.

У позовній заяві позивач зазначає, що попередній розрахунок суми судових витрат, якій він очікує понести у зв`язку із розглядом справи становить 8000 грн., які просить стягнути з відповідача.

На підтвердження витрат на правову допомогу додано договір про надання правової допомоги №б/н від 28.08.2024, що укладений між адвокатом Павлюк Оксаною Василівною та ОСОБА_1 (а.с. 57), копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ІФ №001335 (а.с. 42), ордер №1081232 від 01.10.2024 (а.с. 43). Акт приймання-передачі наданих послуг від 04.10.2024 до договору про надання правової допомоги №б/н від 28.08.2024: надання усної консультації із вивченням документів - 30 хв, 500 грн, складання та направлення адвокатського запиту до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич Оксани Федорівни - 1 год, 1000 грн., складання та направлення адвокатського запиту до приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Райди Олександра Сергійовича - 1 год, 1000 грн., вивчення та аналіз матеріалів виконавчого провадження - 1 год, 30 хв., складання, оформлення та подання позовної заяви до суду - 6 год, складання та подання до суду 1500 грн., складання, оформлення позовної заяви до суду - 3 год, 3000 грн., складання та подання заяви про забезпечення позову - 1 год, 1000 грн. Загальна вартість наданих послуг становить 8000 грн (а.с. 58).

Відповідно до квитанції серія ААС №081158 від 04.10.2024 виданої адвокатом Павлюк О.В. вартість наданих послуг 8000 грн. (а.с. 59).

Даючи оцінку вищевказаному, суд виходить з того, що положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно зі ст. 15 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3ст. 2 ЦПК України).

Разом з тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство встановило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

В частині 1 ст. 137 ЦПК України зазначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2ст. 137 ЦПК України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4ст. 137 ЦПК України).

Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Аналогічні висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, постанові Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 742/2585/19.

Даючи оцінку доказам, долученим на підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу у даній цивільні справі у розмірі 8 000 гривень, суд зазначає, що у договорі про надання правової допомоги визначені всі істотні умови договору, у тому числі вартість наданих послуг, в акті про надані послуги вказано, які саме було надано послуги, з чим позивач погодився та здійснив їх оплату.

Враховуючи характер виконаної адвокатським об`єднанням роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, усталеної практики у даній категорії справи, критерію необхідності та значимості процесуальних дій у справі, суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення їх розміру та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3 500 грн.

Зазначена сума, на переконання суду, є розумною та такою, що відображає реальність адвокатських витрат (їх дійсність та необхідність), з урахуванням складності справи, необхідних процесуальних дій сторони, часу, витраченого адвокатом на надання правової допомоги.

Заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05.09.2024, якою зупинено стягнення на підставі оскаржуваного виконавчого напису, до набрання сили остаточного рішення у даній цивільній справі - продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

У зв`язку із задоволенням позовних вимог, відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, разі задоволення позову - на відповідача.

У зв`язку з вищевикладеним, з відповідача на користь позивача слід стягнути, судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 1211,20 грн., та судовий збір за подання заяви про забезпечення позову у сумі 605,60 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3 4, 5, 7, 12, 76, 8 9, 141, 158, 223, 247, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 280-289, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задоволити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 25 травня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною, зареєстрований за № 8903 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість в розмірі 8 994 (вісім тисяч дев`ятсот дев`яносто чотири) гривні 01 копійку.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю ««Фінансова компанія «Кредит-Капітал» на користь ОСОБА_1 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 копійок судового збору за подання позовної заяви, 605 (шістсот п`ять) гривень 50 копійок судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю ««Фінансова компанія «Кредит-Капітал» на користь ОСОБА_1 3 500 (три тисячі п`ятсот) гривень витрат на правову допомогу.

Заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05.09.2024, якою зупинено стягнення на підставі виконавчого напису НОМЕР_2, що перебуває на виконанні у приватного виконавця Виконавчого округу Полтавської області Райди Олександра Сергійовича, що було на підставі виконавчого напису від 25 травня 2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною, який зареєстрований в реєстрі за №8903 - продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ,

Представник позивача - адвокат Павлюк Оксана Володимирівна, адреса: вул. вул. Грюнвальдська, 11, каб. 7, м. Івано-Франківськ,

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», адреса місцезнаходження: вул. Смаль-Стоцького, 1, корп. 28 м. Львів, код ЄДРПОУ - 35234236,

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна, адреса: вул. Л. Первомайського, 9, оф. 1, м. Київ.

Повне рішення складено 14.10.2024 року.

Суддя

Івано-Франківського міського суду Кіндратишин Л.Р.