Справа № 635/7136/23
Провадження № 2/635/985/2024
09 жовтня 2024 року смт Покотилівка Харківський район Харківської області
Харківський районний суд Харківської області у складі
головуючого судді Даниленко Т.П.,
за участі секретаря судового засіданя Шевченко В.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та аліментів на дружину до досягнення дитиною трирічного віку,-
ОСОБА_1 звернулася до Харківського районного суду Харківської області з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просила суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи із дня пред`явлення позовної заяви; стягнути з відповідача на свою користь аліменти на матір, з якою проживає дитина, до досягнення дитиною трьох років у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, щомісяця, починаючи із дня пред`явлення позовної заяви.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідач є батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Батьки дитини у шлюбі не перебувають. На час народження ОСОБА_3 мати і батько перебували у Словацькій Республіці, тому реєстрація народження дитини була проведена у цій країні. На теперішній час мати разом із сином зареєстровані та фактично проживають за адресою: АДРЕСА_1 . Мати дитини на теперішній час не працює, оскільки займається вихованням 10-ти місячного сина. Позивачка неодноразово намагалася вирішити з батьком питання витрат на дитину та на себе, як на мати дитини, яка доглядає дитину до трирічного віку. Але позитивного результату не отримала, відповідач фінансової підтримки на нормальний гармонійний розвиток дитини та утримання її матері не надає. Отже була вимушена звернутися до суду за захистом прав малолітнього ОСОБА_5 та своїх прав, як матері, яка доглядає за дитиною до досягнення нею трирічного віку, шляхом подання позовної заяви про стягнення аліментів на дитину та на себе, як на жінку з якою проживає спільна дитина, у частці від заробітку (доходу) батька та уважає, що у суду наявні усі правові підстави для задоволення позовних вимог з огляду на таке.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 18.08.2023 було відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до розгляду по суті.
Справу розглянуто за відсутності сторін.
В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, в якій зазначили, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять задовольнити. У разі неявки відповідача не заперечують проти заочного розгляду справи.
Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.
Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов`язані, зокрема, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.
Частиною 3 ст. 131 ЦПК України передбачено, що у разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Згідно статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Вимогами ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, згідно свідоцтва про народження № 2023/18, що видане урядом з реєстрації актів громадянського стану міста Зволен Словацької Республіки, народився ОСОБА_4 , 22.09.2022, де відповідач ОСОБА_6 вказаний батьком, а позивачка ОСОБА_7 матір`ю.
Малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає з матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 та знаходиться на її утриманні, що не спростовано відповідачем та підтверджується відповідним актом № 365 від 20.12.2023 обстеження по факту проживання (не проживання) особи на території Безлюдівської селищної ради.
Позивач зазначає, що ніде не працює, оскільки доглядає дитину.
Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на його фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження.
Обов`язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття закріплено в ч. 2 ст. 51 Конституції України і ст. 180 Сімейного кодексу України. У випадку ухилення батьків від виконання цього обов`язку, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері, батька й (або) у твердій грошовій сумі (ст. 181 Сімейного кодексу України).
Крім того, стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Згідно з ч.3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в судовому порядку.
Як визначено ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Відповідно до ст. 192 СК України та п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства, та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів.
При вирішенні питання щодо визначення розміру аліментів та позовних вимог, суд виходить з того, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Враховуючи приписи ч.1 ст. 182 Сімейного кодексу України, встановлений мінімальний гарантований та рекомендований розмір аліментів на одну дитину (ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України), розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, суд вважає за можливе позовні вимоги щодо стягнення аліментів задовольнити, стягнувши з відповідача - ОСОБА_2 на користь позивача - ОСОБА_1 , аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.
Щодо вимог позивача про стягнення аліментів на дружину до досягнення дитиною трьох років, суд зазначає про таке.
Відповідно до ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.
Відповідно до ч.1 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.
Згідно ч.ч. 2,4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.
Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.
Враховуючи, що позивач здійснює догляд за спільною з відповідачем малолітньою дитиною - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якій ще не виповнилось три роки, та у зв`язку з чим вона не має можливості працювати і відповідно до ст. 84 Сімейного Кодексу України має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення донькою трьох років.
При вирішенні питання про спроможність відповідача сплачувати аліменти на утримання дружини, суд виходить з того, що під час розгляду справи відповідачем не надано доказів в підтвердження того, що він не має можливості надавати таку допомогу дружині. Відповідач є особою працездатного віку та здатен матеріально підтримувати свою дружину.
Оскільки судом встановлено, що малолітня дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом зі своєю матір`ю ОСОБА_1 , виходячи з вимог сімейного законодавства, відповідно якого дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, враховуючи ту обставину, що відповідач є здоровою особою працездатного віку, суд вважає необхідним покладення на останнього аліментного зобов`язання.
Водночас, на думку суду, визначений позивачем розмір аліментів є завищеним та не підтверджений належними та допустимими доказами.
Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.
Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Разом з тим, позивачем не доведено, що відповідач як платник аліментів має можливість сплачувати аліменти на утримання дружини у визначеному нею розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, виходячи із розміру його доходів.
Позивачем під час судового розгляду не надано доказів на підтвердження отримання відповідачем будь-якого доходу від трудової діяльності.
Враховуючи викладене, суд вважає, що стягнення з відповідача на користь позивача на її утримання, аліментів в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно може призвести до надмірного фінансового навантаження на відповідача.
Отже, враховуючи викладені обставини, суд вважає необхідним встановити розмір аліментів на утримання дружини в розмірі 1/6 частини від заробітку відповідача щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною трьох років.
Належних та допустимих доказів на підтвердження неможливості сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, відповідачем не надано.
Згідно ч.1 ст.79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.
Отже суд стягує з відповідача аліменти на користь позивача на її утримання у вищевказаному розмірі, починаючи із дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною трирічного віку,
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.
Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст. ст. 4, 5, 133,137, 141, 258, 263,265 ЦПК України, ст. ст. 180, 181, 182, 184 СК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та аліментів на дружину до досягнення дитиною трирічного віку задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , на ОСОБА_9 ,РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , аліменти на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму, встановленого для відповідного віку дитини, починаючи з 16.08.2023 року і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , аліменти на мати, з якою проживає дитина, до досягнення дитиною трьох років, у розмірі однієї шостої заробітку (доходу) платника аліментів, щомісяця, починаючи із дня пред`явлення позовної заяви.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , на користь держави судовий збір в сумі 1073 грн 60 коп. (одну тисячу сімдесят три гривні шістдесят копійок).
Допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
В решті позову - відмовити.
На рішення суду позивачем може бути подано апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.
Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст.ст.284-285 ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відомості, що не проголошуються:
позивач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 .
відповідач - ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 .
Суддя Т.П.Даниленко