Справа № 199/5082/23
(2/199/235/24)
РІШЕННЯ

Іменем України

07.10.2024

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Спаї В.В.,

секретар судового засідання Піскова С.В.,

у відсутності учасників справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро в спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що відповідач звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву б/н від 11.12.2018 р., чим підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних форм який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Позивачем при зверненні до суду зазначається про те, що відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором, тобто на порушення умов кредитного договору а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав.

За підрахунком позивача станом на 22.05.2023 р. заборгованість відповідача складає 40219,85 грн., яка складається з наступних складових: 34119,98 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 6 099,87 грн. заборгованість за простроченими відсотками.

Про стягнення даної суми з відповідача на користь позивача й заявлено відповідну вимогу.

Відповідач позов не визнав.

У відзиві на позовну заяву відповідач просив суд відмовити в задоволенні позову, врахував, що, як вбачається з анкети заяви, сторони не погодили основних умов договору - предмет, не погодили сам факт укладення кредитного договору, суму (ліміт) кредиту, строк, на який надається позика, відсотки за користування кредитом, та анкета - заява не містить умов щодо збільшення строку позовної давності, визначеного ст. 257 ЦК України. На підтвердження своїх вимог позивач надав витяги з Тарифів обслуговування кредитних карт та Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на сайті. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме з цими витягами з Умов та Правил надання банківських послуг відповідач ознайомився і погодився, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах розмірах і порядку нарахування. Окрім того, роздруківка з сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення ПриватБанку, який може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. Надані позивачем витяги з Умов та правил надання банківських послуг ПриватБанком, з огляду на їх мінливий характер, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Зі змісту анкети - заяви вбачається що сторони не погоджували суму кредиту, на переконання відповідача, позивачем також не надано доказів видачі кредиту, тому, з урахуванням викладеного а також того що в анкеті - заяві розмір відсотків не встановлено, а докази погодження позичальника з умовами та правилами банку в наданій редакції відсутні, вимога про стягнення відсотків в сумі 6 913,17 грн. задоволенню не підлягає. З розрахунку заборгованості також вбачається що до тіла кредиту позивачем вкладено відсотки та пеню, що є неприпустимим.

Відповідач також зазначає, що 26.12.2021 р. в нього було викрадено мобільний телефон, внаслідок чого невідомою особою було ініційовано дії щодо списання грошових коштів. За фактом даного злочину 30.12.2021 р. внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань; відповідач одразу повідомив позивача про викрадення телефону та, відповідно, відсутність контролю за платіжним інструментом та доступом до додатку невідомою особою, просив заблокувати рахунок; на переконання відповідача, невжиття позивачем дій, спрямованих на блокування рахунку, призвело до виникнення заборгованості.

З наданої позивачем виписки по картці вбачається, що 26.12.2021 р. було збільшено кредитний ліміт по картці до 30 000,00 грн., а 27.12.2021 р. кредитний ліміт збільшено до 34000,00 грн., тобто в період, коли телефон було викрадено, невстановлена особа збільшила кредитний ліміт і позивач, маючи повідомлення відповідача про викрадення телефону, все одно збільшив кредитний ліміт.

26.12.2021 р. та 27.12.2021 р. з карти відповідача було проведено багато нехарактерних оплат, а саме 26.23.2021 р. зроблені перекази на картку на ім`я ОСОБА_2 на 10 000,00 грн., 5 000,00 грн., 5 000,00 грн., в с. Краснополье придбано продуктів на 8239,60 грн., зроблено покупку в АЛЛО на 1866,53 грн., 27.12.2021 р. зроблено покупки в магазині Ельдорадо на 10700,00 грн. та 800,00 грн.

Позивач подав до суду відповідь на відзив, в якому обґрунтовує правомірність надання банківських послуг відповідачу, заперечує порушення ним прав відповідача, як споживача, та спростовує здійсненні банківські операції по картковому рахунку без відома відповідача (а.с. 112 - 120).

Зокрема, кожна операція, спрямована на використання коштів через інтернет- банкінг, підтверджується введенням ОТП- паролю, який надсилається банком на мобільний телефон клієнта, у разі, якщо ОТП- пароль буде введено невірно, платіж Банком не буде проведений.

На переконання представника позивача, відповідач не надав належних доказів стосовно того, що 26.12.2021 р. не ним особисто виконані наведені у виписці операції.

Дані умови захисту передбачені п. 1.1.3.2.9.

Банк має право для різних цілей (повідомлення про зміну тарифів, активація додаткових послуг, актуалізація контактних даних, зміна Умов та правил надання банківських послуг, інформування про розмір заборгованості за кредитом, проведені банком акції, дистанційне обслуговування, оформлення платіжних документів тощо, у тому числі отримання згоди клієнта на вищезазначені дії) встановити контакт з клієнтом, використовуючи будь-які зазначені канали зв`язку: відправлення СМС-повідомлень на мобільний телефон клієнта, авторизація за допомогою мобільного телефону та ОТР-пароля; поштовий лист; телеграма; повідомлення електронною поштою; повідомлення в банкоматах і терміналах самообслуговування; друк інформації на чеках в Р08-терміналах; інші засоби комунікації. Механізм отримання згоди від клієнта шляхом авторизації за допомогою мобільного телефону та ОТР-пароля такий: Банк генерує ОТР-пароль і надсилає його клієнтові в тілі СМС-повідомлення із зазначенням інформації, яка буде ним підтверджуватися. Для підтвердження згоди клієнт передає у відповіді отриманий ОТР-пароль або вводить цей пароль у відповідному рядку використовуваного сервісу.

У разі збігу пароля з відправленим клієнту, банк перевіряє номер мобільного телефону клієнта, а саме: чи зареєстрований він в системі Приват24 і/або Моbіlе Ваnкіng. Якщо номер мобільного телефону зареєстрований і збігається з номером телефону клієнта, вважається, що клієнт прийняв умови публічного договору, розміщеного у відповідному розділі Умов та правил, згідно з яким клієнту надаватимуться затребувані ним послуги. Сторони визнають ОТР-пароль, що збігся, електронним підписом клієнта.

З боку банку порушення умов договору та норм закону відсутні.

26.12.2021 р. переказ коштів був здійснений через Приват-24.

Такий переказ можливо було здійснити лише за допомогою входу в сервіс Приват24, отже, введення паролю для такого входу, використання фінансового телефонувідповідача та іншої особистої інформації, а саме інформації про платіжну карту, номер платіжної картки, термін її дії, та СVV код, також мати в наявності мобільний телефон, який зареєстрований ним в банківській системі, для отримання ОТП-паролю.

Вказані дії можливо було здійснити лише за допомогою використання фінансового телефону та іншої особистої інформації.

Враховуючи п. 1.1.5.29 кредитного договору, клієнт несе повну відповідальність за операції, проведені з картою.

Клієнт у свою чергу має право стягнути суму відшкодування з винних осіб, встановлених в кримінальному порядку.

Від представника позивача ОСОБА_3 та представника відповідача адвоката Сікорської І.С. надійшли заяви про розгляд справи без їх участі. (а.с. 105, 125).

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Як встановлено судом на підставі доказів, наданих суду у порядку ст.ст. 76-80, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, 11.12.2018 р. відповідач звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяви б/н від 11.12.2018 р. (а.с. 22-23).

В цих анкетах-заявах відповідач своїм підписом підтвердив свою згоду на те, що підписані анкети-заяви разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складають між ним та банком договір про надання банківських послуг та роздрукований екземпляр кожної анкети-заяви він отримав.

В цей же день відповідач підписав паспорт споживчого кредиту (а.с. 24-27).

Згідно паспорту споживчого кредиту відповідач своїм підписом підтвердив отримання ним від позивача усі необхідні пояснення та інформацію щодо умов кредитування які обрав відповідач та забезпечення йому позивачем можливості оцінити чи адаптований договір до його потреб та фінансової ситуації.

До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайтіhttps://privatbank.ua/terms (а.с. 28-75).

На підставі довідки судом встановлено, що банківською операцією старт карткового рахунку від 01.10.2019 р. був встановлений кредит ліміт - 7000,00 грн., 26.12.2021 р. кредитний ліміт було збільшено до 30000,00 грн., 27.12.2021 р. кредитний ліміт збільшено до 34000,00 грн., 11.03.2022 р. кредитний ліміт зменшено до 0,00 грн. (а.с. 20).

Відповідач активно користувався кредитним коштами, що підтверджується випискою за договором за період 01.10.2019 - 29.05.2023 р.р. (а.с. 08- 19).

Згідно з наданим банком розрахунком, за вказаним кредитним договором станом на 22.05.2023 р. заборгованість відповідача складає 40219,85 грн. з наступними складовими: 17397,39 грн. погашена заборгованість за поточним тілом кредиту, 34119,28 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 6099,87 грн. - заборгованість за простроченими відсотками.

На підставі витягу з ЄРДР судом встановлено, що 29.12.2021 р. до чергової частини ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення про те, що невстановлена особа, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , таємно викрала майно ОСОБА_1 , а саме мобільний телефону, після чого у період з 26.12.2021 р. по 27.12.2021 р. зняла грошові кошти з банківського рахунку останнього (ЄО 37099 (а.с. 104).

Позивач наполягає на задоволенні позову з підстав, зазначених в позовній заяві.

Відповідач заперечує проти позову.

Процесуальні дії у справі:

-ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22.06.2023 р. відкрито провадження у справі.

Правовідносини між сторонами в даній справі виникли з договірних правовідносин (кредитного договору) та регулюються ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 11, ч. 1 та ч. 3 ст. 14, ч. 1 та ч. 2 ст. 207, ст.ст. 626, 628, ч. 1 ст. 633, ст.ст. 634, 638, 526, ч. 1 ст. 1048, ст. 1049, ч. 1 ст. 1054, ч. 1 ст. 1048, ч. 1 та ч. 2 ст. 1054, ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України.

Суд, дослідивши докази в межах заявлених суду вимог, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно зі ст.ст. 626, 628 ЦК Українидоговором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку позивач).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Отже, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Як встановлено судом на підставі письмових доказів, зокрема виписки за договором б/н за період 01.10.2019-29.05.2023 р.р. (а.с.8-19), відповідач користувався отриманою кредитною карткою та частково погашав утворену заборгованість, що у свою чергу свідчить про отримання відповідачем кредитної картки (а.с. 10-12).

Разом з тим, в анкеті-заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді відсотків, неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

При цьому позивач просить, зокрема, окрім тіла кредиту, стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за простроченими відсотками.

В обґрунтування цих позовних вимог банк зазначає, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 11.12.2018 року, посилався на Умови та правила надання банківських послуг, як невід`ємні частини спірного договору.

Витягом з користування кредитною карткою "Універсальна" та Умовами та правилами надання банківських послуг, які надані банком на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення, в яких зокрема визначено дію договору, позовну давність щодо вимог банку та інші умови.

При цьому, в матеріалах справи відсутні докази, що саме ці Умови та правила надання банківських послуг розуміла відповідач, ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати відсотків за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

Роздруківка із сайту банку належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

Отже, в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті банку (https://privatbank.ua/terms) неодноразово змінювалися самим АТ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (11.08.2018) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (20.06.2023), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

У постанові від 03 липня 2019 р. у справі №14-131цс19 Верховним Судом викладена аналогічна правова позиція про неможливість застосування до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті банку (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

Отже, враховуючи вищенаведене та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Умови не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Крім того, надані банком Умови та правила надання банківських послуг у АТ "ПриватБанк», з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана відповідачем, і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15).

Врахувавши наданий позивачем розрахунок заборгованості за договором б/н від 11.12.2018 р., для суду наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача лише заборгованості за тілом кредиту, розмір якої станом на 22.05.2023 р. складає 34 119,98 грн.

Щодо викладеного відповідачем у відзиві на позовну заяву в частині заперечення його причетності до транзакцій 26.12.2021 р. та 27.12.2021 р., то відповідно до частини першої статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Згідно частини першої статті 1071 ЦК України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження.

Статтею 1073 ЦК України передбачено, що у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Доводи відповідача про те, що відносно нього були здійсненні шахрайські дії, в результаті яких без його відома та згоди було перераховано кошти з його рахунку та здійснені покупки у торгівельній мережі, не є слушними, оскільки відповідачем не надано суду належних доказів на підтвердження шахрайських дій, вчинених відносно нього, за результатами перевірки обставин справи, здійснених органами поліції в межах кримінального провадження №0001003.

Відповідач обґрунтовує заперечення проти позову письмовим доказом - копією витягу з ЄДРДР №0001003 від 30.12.2021 р., та письмовими твердженнями про те, що не він, а невідома йому особа двічі 26.12.2021 р. та 27.12.2021 р. збільшувала кредитний ліміт: спочатку на 30 000 грн., згодом на 34 000 грн. та здійснювала банківські операції за цим картковим рахунком, адже його мобільний телефон був вкрадений.

Доказів на підтвердження того, що відповідач в день викрадення мобільного телефону виконав п. 1.1.2.1.21 Умов та правил банківських послуг, згідно якого обов`язком клієнта є негайно повідомляти Банк шляхом дзвінка до Колл-центру (протягом 15 хв.) інформацію, що стала відома Клієнту про втрату/викрадення карти, стікера PayPass, SIM-картки мобільного телефону, несанкціоновані транзакції за його рахунками (а також за рахунками 3-іх осіб (а.с. 36)), відповідачем суду не надано.

Вимоги щодо доказів визначені у ст.ст. 76 80 ЦПК України.

Зокрема, відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Наданий відповідачем суду витяг з ЄРДР №0001003 від 30.12.2021 р. не підтверджує факту шахрайства за вказаних відповідачем обставин та не встановлює будь-яких інших осіб, причетних до списання коштів; відповідачем не доведено того факту, що саме третіми особами були здійснені спірні транзакції, враховуючи, що переказ коштів відбувся з використанням особистої інформації відповідача, у зв`язку з чим в цій частині доводи відповідача не слушними.

Щодо розподілу судових витрат.

Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до ч. 2 ст. 133, ч. 1 ст. 141, п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України: при зверненні до суду позивач сплатив судовий збір в розмірі 2 684,00 грн. (а.с. 87).

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов задоволено частково, розмір судового збору, який покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, складає 2 276,94 грн. (34 119,98 х 2684,00 : 40219,85).

Керуючись ч. 1 та ч. 3 ст. 3, ст. 13, ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 19, ст.ст. 23, 89, ч. 1 ст. 141, п. 2 ч. 1 та ч. 3 ст. 258, ст.ст. 264, 265, 273, п. 1 ч. 1 ст. 274, ст. 279 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1-Д) заборгованість за кредитним договором б/н від 11.12.2018 р., розмір якої станом на 22.05.2023 р. становить 34119 (тридцять чотири тисячі сто дев`ятнадцять) грн. 98 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1-Д) судові витрати (судовий збір) в розмірі 2276 (дві тисячі двісті сімдесят шість) грн. 94 коп.

Дата складення повного судового рішення 14.10.2024 р.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В. Спаї