Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 945/1842/24
Провадження № 2-о/945/70/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2024 року Миколаївський районний суд Миколаївської області

у складі головуючого судді Павленко І.В.,

за участі секретаря Сербиної К.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаїв цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Державний реєстратор Веснянської сільської ради про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме належності правовстановлюючого документу,

ВСТАНОВИВ:

01.08.2024 ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме належності правовстановлюючого документу.

Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 06.08.2024 відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду на 02.09.2024.

02.09.2024 представник заявника подала клопотання про заміну неналежної заінтересованої особи відділу державної реєстрації Веснянської сільської ради на належну Державний реєстратор Веснянської сільської ради (Миколаївська область, Миколаївський район, с. Весняне, вул. Центральна, 6, ).

Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 02.09.2024 клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про заміну заінтересованої особи задоволено, замінено заінтересовану особу відділ державної реєстрації Веснянської сільської ради на належну Державний реєстратор Веснянської сільської ради (Миколаївська область, Миколаївський район, с. Весняне, вул. Центральна, 6, ).

ОСОБА_1 у заяві вказує на те, що згідно свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1 , що видане органом служби приватизації Птахорадгоспу «Родники» за № 135-В/001 від 11 серпня 1995 року, власниками вказаної квартири є: ОСОБА_3 - , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 - , ОСОБА_6 - . При видачі вказаного свідоцтва про право власності на квартиру в ньому була допущена помилка, яка перешкоджає заявнику ОСОБА_1 володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю на свій розсуд. Вказана ситуація виникла у зв`язку з неправильним написанням його прізвища « ОСОБА_7 » замість вірного « ОСОБА_8 ».

Заявник у судове засідання не з`явився, однак представник заявника адвокат Ротар А.Л. надала клопотання про розгляд справи за відсутності заявника та представника, підтримала вимоги у повному обсязі, просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, з наступних підстав.

В судовому засіданні, з матеріалів справи встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1 , що видане органом служби приватизації Птахорадгоспу «Родники» за N?135-В/001 від 11 серпня 1995 року, власниками вказаної квартири є: ОСОБА_3 - , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 - , ОСОБА_6 - .

В свідоцтві про право власності на квартиру на квартиру АДРЕСА_1 , що видане органом служби приватизації Птахорадгоспу «Родники» за N?135-В/001 від 11 серпня 1995 року прізвище заявника записано, як « ОСОБА_7 » та не збігається із записом прізвища в паспорті громадянина України, де зазначено, як « ОСОБА_8 ».

Заявник ОСОБА_1 звернувся до державного реєстратора ОСОБА_9 із заявою щодо проведення реєстраційних дій щодо його нерухомого майна, однак Рішенням про відмову в проведенні реєстраційних дій № 73872604 від 28.06.2024 року було відмовлено у проведенні реєстраційних дій з підстав того, що заяву подано неналежною особою та подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно.

Крім того, згідно правового роз?яснення приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської област Ікрицької Ганни Василівни N?95/01-16 від 16.04.2024 року, що видане ОСОБА_1 зазначено, що у документі, що підтверджують право власності на квартири прізвище заявника вказано як « ОСОБА_7 », а в паспорті « ОСОБА_8 », крім того у доньки заявника у свідоцтві про народження вказано прізвище батька - « ОСОБА_7 », що унеможливлює посвідчення договору дарування із зазначенням родинних відносин. Враховуючи викладене, заявнику рекомендовано звернутись до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Судом встановлено, що відповідно до паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Миколаївським РВ УМВС України в Миколаївській області 13.10.2010 року заявник є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села П-Васильєво Пічаєвського району Тамбовської області.

Згідно з довідкою про присвоєння реєстраційного номеру облікової картки платників податків з державного реєстру фізичних осіб, ОСОБА_1 одержав ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .

Натомість в свідоцтві про право власності на житло, на частку квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 його прізвище зазначено як: « ОСОБА_7 ».

Факт того, що свідоцтві про право власності на житло дійсно належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підтверджується такими доказами: копією свідоцтва про народження ОСОБА_1 ; копією Типового договору найму житла в будинках державного і комунального житлового фонду від 28.12.1999 року; копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯО N?304675; копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 14.08.2020 року; копією Рішення Веснянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області № 10 від 23.07.2020 року.

Судом встановлено, що існує розбіжність в написанні однієї букви прізвища заявника « ОСОБА_8 » - « ОСОБА_7 ».

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 6 ч. 1, ч. 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦПК України, заява фізичної особи про вставлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

У відповідності із п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно з п. 12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої , зазначені в документі, не збігаються з ім`ям , по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документу, в якому допущені помилки у прізвищі, імені по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявнику подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація , яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючого документу, що необхідний заявнику для оформлення особистих, майнових прав, що випливають з цього факту. Оскільки даний факт підтверджується письмовими доказами у справі, суд дійшов висновку, що є підстави для задоволення вимог заяви і встановлення факту належності заявнику свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1 , що видане органом служби приватизації Птахорадгоспу «Родники» згідно з розпорядженням за № 135-В/001 від 11 серпня 1995 року.

Керуючись ст.ст. 10, 13, 258, 259, 263, 264, 265, 315, 316 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Миколаївським РВ УМВС України в Миколаївській області 13.10.2010 року, РНОКПП НОМЕР_2 ) правовстановлюючого документу - свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1 , що видане органом служби приватизації Птахорадгоспу «Родники» згідно з розпорядженням за № 135-В/001 від 11 серпня 1995 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення складене і підписане 10.10.2024.

Суддя І. В. Павленко