Справа № 495/4752/24
№ провадження 2-о/495/290/2024
УХВАЛА

про судове доручення

"09" жовтня 2024 р. м.Білгород-Дністровський

Білгород Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої одноособово судді Прийомової О.Ю.

за участю секретаря Ульвіс К.Е.,

справа №495/4752/24

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Білгород Дністровському Одеської області в порядку спрощеного позовного провадження заяву ОСОБА_1 , зацікавлена особа: Приватного нотаріуса Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області Тітова Тетяна Сергіївна, про встановлення факту родинних відносин,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області перебуває заява ОСОБА_1 , зацікавлена особа: Приватного нотаріуса Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області Тітова Тетяна Сергіївна, про встановлення факту родинних відносин.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не сповістили.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Матеріалами справи встановлено, що заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, просить суд встановити факт родинних відносин і визнати, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є чоловіком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В своїй заяві заявник вказує, що факт родинних відносин підтверджується відміткою у паспорті ОСОБА_2 , де у графі сімейний стан вказано, що 13 квітня 1956 року ОСОБА_4 уклав шлюб з ОСОБА_5 у відділ РАГС м. Бендери МРСР.

Відповідно до положень ч. ч. 2, 3 ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч.1 ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу.

Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до ч. ч. 6, 7, 8, 9 ст. 84 ЦПК України, будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази.

Відповідно до ч.1 ст. 80 Закону України «Про міжнародне приватне право» від 23 червня 2005 року №2709-IV, у разі, якщо при розгляді справи з іноземним елементом у суду виникне необхідність у врученні документів або отриманні доказів, у проведенні окремих процесуальних дій за кордоном, суд може направити відповідне доручення компетентному органу іноземної держави в порядку, встановленому процесуальним законом України або міжнародним договором України.

Частиною 1 ст. 498 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) передбачено, що у разі, якщо в процесі розгляду справи суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 2 ст. 498 ЦПК України, доручення суду України надсилається у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено - Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами.

Згідно абзацу 2 п. 8.2. Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Державної судової адміністрації України 27.06.2008 №1092/5/54 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.07.2008 за №573/15264, розділу VIII «Особливості виконання Конвенції про правову допомогу та правові відносини в цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року та Протоколу до неї 1997 року», у відносинах з Республікою Казахстан, Республікою Таджикистан, Республікою Вірменія, Республікою Молдова статті Конвенції 1993 року, змінені Протоколом до неї 1997 року, застосовуються у редакції цього Протоколу.

Відповідно до п. 2.2 вищевказаної Інструкції, у разі надіслання судом України доручення для виконання за кордоном, цивільна справа, у зв`язку з якою складається доручення, призначається до розгляду з урахуванням розумних строків пересилання документів та виконання направленого доручення за кордоном. У разі можливості судом України призначається дата наступного судового засідання, на яке може прибути особа, що викликається.

За вказаних обставин, з метою забезпечення розгляду даної цивільної справи слід направити судове доручення компетентному суду (органу) Республіки Молдова про витребування доказів, а саме: актовий запис про шлюб укладений 13 квітня 1956 року між ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований відділом РАГС м. Бендери МРСР.

Згідно із ст. 88 ЦПК України, ухвала про судове доручення невідкладно виконується судом, якому вона адресована, за правилами цього Кодексу, які встановлюють порядок вчинення відповідних процесуальних дій.

Про виконання або про неможливість виконання з об`єктивних причин судового доручення постановляється ухвала, яка з протоколами про вчинення процесуальних дій і всіма зібраними на виконання судового доручення матеріалами невідкладно надсилається до суду, що розглядає справу.

При цьому, враховуючи вимоги п. 8 ч. 1 ст. 252, п.12 ч.1 ст. 253 ЦПК України, суд вважає за необхідне зупинити провадження у справі до надходження відповіді від іноземного суду або іншого компетентного органу Республіки Молдова на судове доручення про надання правової допомоги.

Керуючись ст.187, 253, 258-260, 498 ЦПК України,суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Доручити компетентному суду (органу) Республіки Молдова надати актовий запис про шлюб укладений 13 квітня 1956 року між ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований відділом РАГС м. Бендери МРСР.

Покласти обов`язок здійснити переклад доручення на офіційну мову на заявника ОСОБА_1 .

Зупинити провадження по справі на час виконання судового доручення.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів.

Повний текст ухвали складений 09 жовтня 2024 року.

Суддя: