Справа №333/2827/24
Провадження №2/333/2757/24
09 жовтня 2024 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючого судді Холода Р.С.,
за участю секретаря судового засідання Марченко В.С.,
27.03.2024 року ТОВ «Коллект центр» звернулось до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із позовом до ОСОБА_1 , в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №014/380805/82/790402.
Вимоги обґрунтовує тим, що 21.01.2020 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» укладено Заяву-Договір про відкриття поточного рахунку та надання Кредиту «Кредит готівкою» №014/380805/82/790402 (далі кредитний договір), відповідно до якого банк відкрив ОСОБА_1 картковий рахунок, з кредитним лімітом в розмірі 16 100,00 грн., а позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк до 21.01.2025 року та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 59,9%.
30.11.2021 між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір відступлення права вимоги №114/2-47, відповідно до якого ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги до боржників за кредитними договорами.
У подальшому, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право грошової вимоги до Боржників за кредитними договорами ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до Договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року, у тому числі за кредитним договором №014/380805/82/790402 від 21.01.2020 року, що укладений між ОСОБА_1 та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль».
Банк належним чином виконав свої зобов`язання за договором, надавши позичальнику кредитні кошти, однак ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором не виконала, у зв`язку з чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість.
Враховуючи, що позивач змушений звернутись за професійною правовою допомогою до адвокатського об`єднання "ЛІГАЛ АССІСТАНС", також просить суд стягнути з відповідача на його користь судові витрати на правничу допомогу у розмірі 13 000 грн.
Ухвалою суду від 04.04.2024 року (головуючий суддя Дмитрієва М.М.) провадження у справі відкрито, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників процесу.
26.06.2024 року на підставі розпорядження керівника апарату №55-к від 26.06.2024 року було здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи та справу передано у провадження судді Холода Р.С.
Ухвалою суду від 28.06.2024 року (головуючий суддя Холод Р.С.) прийнято справу до судового розгляду та призначено відкрите судове засідання для розгляду справи по суті.
В судове засідання представник ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якому зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав, викладених у позові, у разі неявки відповідача, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_1 до зали судового засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не надала.
Керуючись ч. 4 ст. 223 ЦПК України, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності відповідача на підставі наявних у ній доказів та відповідно до ст. 280 ЦПК України, за згодою позивача, ухвалити заочне рішення.
Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.
Згідно з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.
Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.
Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст.ст.12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно вимог ст.ст. 76,81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
За частиною першою ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Судом встановлено, що 21.01.2020 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 було укладено Заяву-Договір про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» №014/380805/82/790402, відповідно до умов якого банк відкрив поточний рахунок, операції за яким можуть здійснюватися з використанням спеціальних платіжних засобів.
Згідно з п. 1.2.2. строк кредиту 60 місяців, з 21.01.2020 року по 21.01.2025 року.
Процентна ставка фіксована і становить 59,9% (п. 1.2.3. кредитного договору).
Відповідно до Паспорту споживчого кредиту за програмою кредитування «Кредит готівкою», який підписаний представником банку та ОСОБА_1 , сума кредиту 16 415,17 грн.; строк кредитування 60 місяців; процентна ставка, відсотків річних 59,9 %; пеня 1% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.
30.11.2021 року між АТ «Райффайзен Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір відступлення права вимоги №114/2-47, відповідно до якого АТ «Райффайзен Банк» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.
Згідно реєстру боржників від 15.12.2021 року до Договору відступлення права вимоги №114/2-47, ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право грошової вимоги за рядом кредитних договорів, у т.ч. за кредитним договором №014/380805/82/790402, укладеним року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 , сума заборгованості за яким становить - 27 087,16 грн., з яких: 19 118,49 грн. - сума заборгованості по кредиту; 7 968,67 грн. - сума заборгованості за відсотками.
ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право грошової вимоги до Боржників за кредитними договорами ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до Договору про відступлення прав вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року,.
Згідно реєстру боржників від 10.01.2023 року до Договору відступлення права вимоги №10-01/2023, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло право грошової вимоги за рядом кредитних договорів, у т.ч. за кредитним договором №014/380805/82/790402, укладеним року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 , сума заборгованості за яким становить - 39 825,52 грн., з яких: 19 118,49 грн. - сума заборгованості по кредиту; 20 707,03 грн. - сума заборгованості за відсотками.
З наданих розрахунків вбачається, що ОСОБА_1 станом на 08.03.2024 року має заборгованість за Договором №014/380805/82/790402 від 21.01.2020 року у розмірі 53 097,26 грн., з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) 19 118,49 грн., заборгованість за відсотками - 33 978,77 грн.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.
У разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
Суд звертає увагу, що до позовної заяви долучені розрахунки заборгованості, з якого вбачається розрахування усієї суми заборгованості з урахуванням також нарахованих відсотків, які передбачені договором №014/380805/82/790402 від 21.01.2020 року.
Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення (ч.1 ст. 81 ЦПК України), крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі.
Таким чином, беручи до уваги усе вище викладене, суд дійшов до переконання про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» в тому числі процентів за користування кредитом.
Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд переконаний, що останній вправі вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та процентів.
Розглянувши вимоги ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» про стягнення з ОСОБА_1 на його користь витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 13 000 грн., суд дійшов до висновку про їх часткове задоволення, виходячи з такого.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч. 1). За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3).
Частиною 4 ст. 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
З огляду на викладене, позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на його користь понесені ним витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 13 000 грн.
В обґрунтування заявленої суми на надання правничої допомоги позивачем надано копію договору про надання правової допомоги № 02-01/2023 від 02.01.2023 року укладеного між Адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», заявку на надання юридичної допомоги № 749 від 07.02.2024 року, Витяг з Акту № 2 про надання юридичної допомоги від 08.02.2024 року, з яких вбачається, що витрати на правову допомогу склали 13 000,00 грн.
З метою отримання професійної правничої допомоги ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» в особі директора Мостовенка О.І. уклало з Адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС» Договір про надання правової допомоги №02-01/2023від 02.01.2023 р., за яким адвокатське об`єднання взяло на себе зобов`язання надати клієнту юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором.
Відповідно до пункту 4.1. Договору, вартість послуг узгоджується сторонами у формі заявок на надання юридичної допомоги, які є невід`ємними додатками до договору.
До матеріалів справи також долучено прайс-лист АО «Лігал Ассістанс» з переліком можливих наданих послуг та їх вартістю.
Розглянувши та дослідивши надані позивачем документи, дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, суд виходить з того, що при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Подібні висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних із оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) та додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).
З огляду на викладене, дослідивши наявні в матеріалах справи, докази понесених витрат на професійну правничу допомогу, враховуючи складність справи, а також обсяг виконаних адвокатом робіт (фактично представником позивача складено тільки позовну заяву, по справі було чотири судових засідання, у яких представник позивача участі не приймав), суд, керуючись принципами розумності, співмірності, справедливості та верховенства права, дійшов до висновку про необхідність зменшення розміру витрат на правничу допомогу до 4 000 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з задоволенням позовних вимог, судовий збір у розмірі 3028 грн. судом покладається на відповідача.
Керуючись ст.ст. 522, 526, 530, 536, 549, 551, 610-612, 617, 625, 629, 1049, 1054, 1056-1 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 76, 81, 141, 280, 289 ЦПК України, суд,-
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на поданні заяви про його поновлення якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.
Повний текст рішення складено 11.10.2024 року.
Суддя Комунарського районного суду
м.Запоріжжя Р.С.Холод