Комінтернівський районний суд м.Харкова
Провадження № 2-і/641/1/24 Справа № 2020/1747/2012
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2024 року Комінтернівський районний суд міста Харкова

у складі : головуючого судді: Курганникової О.А.

за участю секретаря судового засідання: Ареп`євої О.В.

розглянувши заяву адвоката Лисенка Андрія Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження,-

встановив :

Адвокат Лисенко Андрій Олександрович, який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаною заявою, в якій просить замінити стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа №2020/1747/2020 про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ТОВ ФК" ГЕФЕСТ" заборгованість за кредитним договором № М-086-08-ФО від 11.07.2008 року замінивши ТОВ ФК" ГЕФЕСТ" на ОСОБА_1 .

Сторони в судове засідання не з`явились, але їх неявка не перешкоджає розгляду питання про заміну сторони виконавчого провадження, що відповідає положенням ст.. 442 ЦПК України

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд дослідивши заяву та додані до неї документи, приходить до висновку, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню у повному обсязі, з наступних підстав.

01.02.2013 року Комінтернівський районний суд м. Харкова ухвалив рішення по справі № №2020/1747/2012 про стягнення з боржників (відповідачів), якими є: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства Банк Фінанси та Кредит в особі Філії Слобожанське РУ АТ Банк Фінанси та Кредит заборгованості за кредитним договором № М-086-08-ФО від 11.07.2008.

18.06.2020 року ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова замінено стягувача ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Гефест» по виконавчому провадженню по справі №2020/1747/2012 про стягнення з боржників (відповідачів), якими є: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 заборгованості за кредитним договором № М-086-08-ФО від 11.07.2008 року.

17.11.2021 року між ОСОБА_1 та ТОВ ФК Гефест, як правонаступника Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит», було укладено договір про купівлю продаж прав вимоги № 17112021-1, у відповідності до умов якого ОСОБА_1 набуває права вимоги за Кредитним договором № М-086-08-ФО від 11.07.2008 р.

Відповідно до акту прийому-передачі документів від 30.11.2021 року та квитанції від 26.11.2021 року ТОВ ФК Гефест відступило, а ОСОБА_1 набула право вимоги за кредитним договором № М-086-08-ФО від 11.07.2008 р.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до частини першої, другої, п`ятої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Вищевикладене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 20 листопада 2013 року № 6-122цс13.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Крім того, норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною першою статті 18 ЦПК визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 643/4902/14-ц (провадження № 61-26197св18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 201/8548/16-ц (провадження № 61-16059св18) та від 15 серпня 2018 року у справі № 190/2119/14-ц (провадження № 61-20171св18).

З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви.

Керуючись ст. 442 ЦПК України, суд -

ухвалив :

Заяву адвоката Лисенка Андрія Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження - задовольнити.

Замінити стягувача у виконавчому провадженні по примусовому виконанню виконавчого листа у справі №2020/1747/2012 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест» його правонаступником ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня и проголошення. Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Суддя -О. А. Курганникова