УХВАЛА

23 серпня 2024 року

м. Київ

справа № 953/742/21

провадження № 61-11349ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Карпенко С. О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 30 серпня 2023 року та постанову Харківського апеляційного суду від 20 червня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сенс Банк», державного реєстратора виконавчого комітету Мереф`янської міської ради Харківської області Микитенко Людмили Іванівни, треті особи, які не заявляють свмостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про припинення права власності, скасування запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

3 серпня 2024 року ОСОБА_1 засобами поштового зв'язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Київського районного суду м. Харкова від 30 серпня 2023 року та постанову Харківського апеляційного суду від 20 червня 2024 року.

Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу

(далі - ЦПК) України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно

до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру судових рішень постанову Харківського апеляційного суду прийнято 20 червня 2024 року, повний текст якої складено 25 червня 2024 року та оприлюднено 26 червня 2024 року.

З огляду на зазначене встановлено, що ОСОБА_1 подав касаційну скаргу до Верховного Суду з пропуском встановленого законом строку на касаційне оскарження, водночас заявляє клопотання про поновлення цього строку.

В обґрунтування вказує, що повний текст оскаржуваної постанови Харківського апеляційного суду від 20 червня 2024 року він отримав 6 липня 2024 року засобами поштового зв`язку рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

На підтвердження зазначеного надав суду докази, зокрема копію супровідного листа від 1 липня 2024 року № 010724, копію поштового конверту, роздруківку перевірки статусу поштового відправлення за трек-номером від 2 серпня 2024 року.

Розглянувши зазначене клопотання, касаційний суд дійшов висновку, що вказана заявником причина пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень свідчить про пропуск процесуального строку з поважних причин.

Встановлені обставини є підставою для задоволення клопотання і поновлення ОСОБА_1 строку на касаційне оскарження рішення Київського районного суду м. Харкова від 30 серпня 2023 року та постанови Харківського апеляційного суду від 20 червня 2024 року.

Проте касаційне провадження не може бути відкрито з огляду на таке.

Згідно з пунктом 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

До касаційної скарги додано платіжний документ, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 3 632 грн, однак не наведено обґрунтування такого розміру судового збору.

Встановлено, що ОСОБА_1 звернувся з позовом, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора виконавчого комітету Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області Микитенко Л. І. від 16 листопада 2020 року про державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна - квартиру АДРЕСА_1 за Акціонерним товариством «Альфа-Банк»;

- скасувати державну реєстрацію в Державному реєстрі речових прав на

нерухоме майно про право власності на вказану квартиру за Акціонерним товариством «Альфа-Банк», внесеного державним реєстратором виконавчого комітету Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області Микитенко Л. І. індексний № 392777051;

- відновити запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно

про право власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 4 жовтня 2003 року, зареєстрованого в КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації».

Згідно із частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та

у фіксованому розмірі.

Відповідно до частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір»за подання фізичною особою позовної заяви немайнового характеру судовий збір сплачується в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з частиною третьою статті 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли

в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

ОСОБА_1 звернувся з позовом у січні 2021 року.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб на 1 січня 2021 року встановлений

в розмірі 2 270 грн, тому за подання позовної заяви в цій справі підлягав сплаті судовий збір у розмірі 2 724 грн (2 270 грн х 0,4 х 3).

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України

«Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду судовий збір підлягає сплаті в розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Отже, за подання касаційної скарги у даній справі підлягає сплаті судовий збір

у розмірі 5 448 грн (2 724грн х 200%).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс.

р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) рахунок отримувача: UA0026007, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

На підтвердження сплати судового збору заявнику необхідно надати до суду документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку

і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного

у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції

в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої

статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої

статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У випадку визначення підставою касаційного оскарження судового рішення

пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України, касаційна скарга має містити вказівку на норму права, щодо якої відсутній висновок, та обґрунтування необхідності формування єдиної правозастосовчої практики щодо цієї норми для правильного вирішення справи.

Оскаржуючи судові рішення, зазначені у пункті 1 частини першої статті 389 ЦПК України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт (пункти) частини другої статті 389 ЦПК України як на підставу для касаційного оскарження судових рішень.

Такий висновок щодо застосування аналогічних норм ГПК України викладений

у постанові Верховного Суду від 12 листопада 2020 року у справі № 904/3807/19.

Касаційна скарга ОСОБА_1 не відповідає зазначеним вище вимогам закону.

Так, у касаційній скарзі заявник узагальнено посилається на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права, проте не зазначає конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, що унеможливлює відкриття касаційного провадження.

За таких обставин відповідно до вимог частин другої, четвертої статті 392 ЦПК України заявнику необхідно надати суду уточнену редакцію касаційної скарги

з посиланням на підставу (підстави) касаційного оскарження, передбачену (передбачені) частиною другою статті 389 ЦПК України та надіслати копії уточненої редакції касаційної скарги і доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Оскільки касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених

статтею 392 ЦПК України, вона відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України залишається без руху.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Київського районного суду м. Харкова від 30 серпня 2023 року та постанови Харківського апеляційного суду від 20 червня 2024 року.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 30 серпня 2023 року та постанову Харківського апеляційного суду від 20 червня 2024 року залишити без руху.

Надати заявнику десять днів з дня вручення цієї ухвали для усунення зазначених недоліків.

У разі невиконання у встановлений судом строк вимог цієї ухвали скарга вважатиметься неподаною і підлягатиме поверненню заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Карпенко