Ухвала

10 жовтня 2024 року

м. Київ

справа № 209/1235/20

провадження № 61-4279св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Друга кам`янська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу Савченко Катерина Євгеніївна, приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу Кудрявцев Вячеслав Олександрович,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_2 , підписану представником ОСОБА_5 , на постанову Дніпровського апеляційного суду від 28 лютого 2023 року в складі колегії суддів: Красвітної Т. П., Єлізаренко І. А., Свистунової О. В.,

Історія справи

Короткий зміст позову

У травні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 з позовом про визнання свідоцтва про право на спадщину частково недійсним, витребування майна та скасування державної реєстрації.

Короткий зміст рішень суду першої інстанції

Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04 липня 2022 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Додатковим рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18 серпня 2022 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 14 830,67 грн.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 28 лютого 2023 року:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_6 , задоволено частково;

рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04 липня 2022 року та додаткове рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18 серпня 2022 року скасовано та ухвалено нове судове рішення;

позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання свідоцтва про право на спадщину частково недійсним, витребування майна та скасування державної реєстрації задоволено частково;

визнано частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 04 березня 2015 року Другою кам`янською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 1-322 на ім`я ОСОБА_7 після ОСОБА_8 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в частині права на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою по АДРЕСА_1 ;

скасовано рішення державного нотаріуса Другої кам`янської державної нотаріальної контори Дніпропетровська область Бурдік С. С. про державну реєстрацію у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 19786991 від 04 березня 2015 року щодо реєстрації права власності на житловий будинок (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 04), загальною площею 57,4 кв. м, житловою площею 38,6 кв. м, розташований за адресою по АДРЕСА_1 за ОСОБА_7 (запис про право власності № 8941541 від 04 березня 2015 року);

в задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено;

вирішено питання про розподіл судових витрат.

Аргументи учасників справи

27 березня 2023 року ОСОБА_2 засобами електронного зв`язку подала касаційну скаргу, підписану представником ОСОБА_5 , на постанову Дніпровського апеляційного суду від 28 лютого 2023 року, в якій просила:

оскаржену постанову апеляційного суду скасувати;

рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04 липня 2022 року та додаткове рішення цього ж суду від 18 серпня 2022 року залишити в силі.

Рух справи

Ухвалою Верховного Суду від 24 квітня 2023 року:

відкрито касаційне провадження у справі;

у задоволенні клопотання ОСОБА_2 , від імені якої діє адвокат Чупилка Ю. С., про зупинення виконання постанови Дніпровського апеляційного суду від 28 лютого 2023 року відмовлено.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу від 08 жовтня 2024 року в зв`язку із відставкою судді ОСОБА_9 справа передана судді-доповідачу Крату В. І.

Ухвалою Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 22 липня 2024 року по справі справа № 504/3606/14-ц (провадження № 61-6658сво23) прийнято до розгляду справу № 504/3606/14-ц за позовом ОСОБА_10 до ОСОБА_11 в особі законного представника ОСОБА_12 , ОСОБА_13 про встановлення факту прийняття спадщини, визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом, внесення змін до свідоцтв про право на спадщину за законом, за касаційною скаргою ОСОБА_10 на постанову Одеського апеляційного суду від 30 березня 2023 року та призначено справу № 504/3606/14-ц до розгляду Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду.

Ухвала мотивована Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 22 липня 2024 року по справі справа № 504/3606/14-ц (провадження № 61-6658сво23) тим, що Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду виявив правову проблему у спірних правовідносинах і вважав, що наявні підстави для передачі справи на розгляд Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у зв`язку з необхідністю відступлення від висновків щодо застосування статей 1300, 1301 ЦК України, викладеного у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 листопада 2019 року у справі № 758/5329/15 (провадження № 61-18376св18), Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 лютого 2023 року в справі № 295/12917/19-ц (провадження № 61-102св23).

На думку Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

слід розмежовувати внесення змін до свідоцтва про право на спадщину від визнання його недійсним;

недійсність свідоцтва обумовлена певними «вадами», які існували в момент його видачі (зокрема, особа, якій видане свідоцтво, не мала права на спадкування, нікчемність заповіту). Тобто підстава недійсності свідоцтва як документа має існувати в момент його видачі;

підстави внесення змін до свідоцтва не пов?язані з протиправною поведінкою (це можуть бути, зокрема, обставини які існували, але не були відомі усім учасникам спадкових відносин або ж виникли тільки після видачі свідоцтва про право на спадщину). Внесення змін до свідоцтва про право на спадщину можливе як згідно з рішенням суду, так і за згодою усіх спадкоємців, які прийняли спадщину, натомість визнання свідоцтва недійсним допускається тільки за підставі рішення суду;

у ЦК України не визначено підстави внесення змін до свідоцтва про право на спадщину. До них, зокрема, можливо віднести: прийняття спадщини спадкоємцем, який пропустив строк для прийняття спадщини, за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК); прийняття спадщини спадкоємцем, який пропустив строк для прийняття спадщини, однак якому судом визначено додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини (частина третя статті 1272 ЦК); виявлення спадкоємця, який вважається таким, що прийняв спадщину (частини третя та четверта статті 1268 ЦК), але не отримав свідоцтва про право на спадщину і виявив намір його отримати; виявлення спадкового майна, на яке не було раніше видане свідоцтво про право на спадщину, внаслідок чого частки спадкоємців у спадщині змінилися, зокрема змінився розмір обов?язкової частки у спадщині (стаття 1241 ЦК); зменшення розміру частки спадкоємця у спадщині за рішенням суду (наприклад, частина перша статті 1241 ЦК);

виявлення спадкоємця, який вважається таким, що прийняв спадщину, але не отримав свідоцтва про право на спадщину і виявив намір його отримати; виявлення спадкового майна, на яке не було раніше видане свідоцтво про право на спадщину, внаслідок чого частки спадкоємців у спадщині змінилися, є підставою для внесення змін до свідоцтва про право на спадщину, а не визнання його недійсним;

внесення змін до свідоцтва про право на спадщину є належним способом захисту права у випадку, коли на момент розгляду справи судом відповідне спадкове майно належить спадкоємцям, яким видане оспорюване свідоцтво, а їх задоволення створює умови для отримання спадкоємцями у нотаріуса нових свідоцтв про право на спадщину. Така вимоги не може бути задоволена у випадку, коли спадкоємець або один з них помер. В такому разі у спорах між спадкоємцями (їх правонаступниками) належним є такий спосіб захисту як визнання права на частку в спадщині.

Правовідносини у цій справі є подібними до правовідносин у № 504/3606/14-ц (провадження № 61-6658сво23).

У пункті 10 частини першої статті 252 ЦПК України встановлено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі. Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється в випадку, встановленому пунктом 10 частини цього Кодексу до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Тому колегія суддів вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у справі № 209/1235/20.

Керуючись статтями 252, 253, 260, 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Зупинити касаційне провадження у справі № 209/1235/20 до закінчення перегляду в касаційному порядку Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду справи № 504/3606/14-ц (провадження № 61-6658сво23)).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков