У х в а л а

9 жовтня 2024 року

м. Київ

Справа № 447/2833/22

Провадження № 61-6443ск24

Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Гудими Д. А. ознайомився із касаційними скаргами ОСОБА_1 (далі - скаржник)

на рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 18 липня 2023 року, ухвалу Львівського апеляційного суду від 29 вересня 2023 року та на постанову цього суду від 8 березня 2024 року

у справі за позовом скаржника до Миколаївського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про відшкодування моральної шкоди та

в с т а н о в и в :

1. 18 липня 2023 року Миколаївський районний суд Львівської області ухвалив рішення, згідно з яким відмовив у задоволенні позову.

2. 29 вересня 2023 року Львівський апеляційний суд постановив ухвалу, згідно з якою повернув скаржнику його апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

3. 8 березня 2024 року Львівський апеляційний суд прийняв постанову, згідно з якою апеляційну скаргу скаржника залишив без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

4. Скаржник неодноразово подавав касаційні скарги на ухвалу Львівського апеляційного суду від 29 вересня 2023 року:

- 4 листопада 2023 року скаржник вперше подав касаційну скаргу до Великої Палати Верховного Суду, яка 16 листопада 2023 року постановила ухвалу про передачу цієї скарги до Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду для вирішення питання про її прийняття;

- 27 листопада 2023 року Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сакари Н. Ю. постановив ухвалу про залишення касаційної скарги скаржника без руху та встановив строк для усунення недоліків (для подання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження із доказами поважності причин пропуску строку), а 8 січня 2024 року - ухвалу про повернення касаційної скарги скаржнику через неподання письмових доказів отримання ним 21 жовтня 2023 року копії ухвали Львівського апеляційного суду від 29 вересня 2023 року;

- 31 січня 2024 року скаржник вдруге подав касаційну скаргу. 14 лютого 2024 року Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Петрова Є. В. постановив ухвалу про залишення касаційної скарги без руху та встановив строк для усунення недоліків (для подання нової редакції касаційної скарги із зазначенням відомостей щодо наявності електронного кабінету, уточненням прохальної частини касаційної скарги стосовно оскаржених судових рішень і та надання доказів отримання копії оскарженої ухвали апеляційного суду), а 10 квітня 2024 року - ухвалу про повернення касаційної скарги через те, що скаржник не усунув частину недоліків;

- 9 травня 2024 року скаржник втретє подав касаційну скаргу (вх. № 16549/0/220-24 від 14 травня 2024 року) на рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 18 липня 2023 року й ухвалу Львівського апеляційного суду від 29 вересня 2023 року. Цю скаргу згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 травня 2024 року передали судді-доповідачеві Гудимі Д. А.

5. 10 квітня 2024 року скаржник подав до Великої Палати Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Львівського апеляційного суду від 8 березня 2024 року. 24 квітня 2024 року Велика Палата Верховного Суду постановила ухвалу, згідно з якою вказану скаргу передала до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду для вирішення питання про її прийняття.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 2 травня 2024 року цю касаційну скаргу (вх. № 15188/0/220-24 від 2 травня 2024 року) передали судді-доповідачеві Гудимі Д. А.

6. 20 червня 2024 року Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду постановив ухвалу, згідно з якою касаційні скарги скаржника (вх. № 15188/0/220-24 від 2 травня 2024 року) і (вх. № 16549/0/220-24 від 14 травня 2024 року) залишив без руху та встановив строк для усунення недоліків. Скаржник мав: чітко вказати перелік тих судових рішень, які він оскаржив, а також те, які дії щодо цих рішень він просить вчинити Верховний Суд; зазначити підстави касаційного оскарження рішення суду першої інстанції, яке він оскаржує в касаційній скарзі (вх. № 16549/0/220-24 від 14 травня 2024 року); обґрунтувати поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження ухвали апеляційного суду від 29 вересня 2023 року та постанови цього суду від 8 березня 2024 року.

7. 23 липня 2024 року скаржник подав до Верховного Суду заяву на усунення недоліків (вх. № 25288/0/220-24 від 29 липня 2024 року), у якій:

- просить скасувати та змінити постанову Львівського апеляційного суду від 8 березня 2024 року, згідно з якою його апеляційну скаргу залишили без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, задовольнити його позовні заяви, об`єднані в одне провадження у справі № 447/2833/22, а також постановити окремі ухвали відносно колегії суддів і голови Львівського апеляційного суду та судді Миколаївського районного суду Львівської області;

- просить поновити строк на касаційне оскарження постанови апеляційного суду від 8 березня 2024 року. Вказав, що згідно з інформацією із вебсайту Укрпошти про відстеження відправлення за номером 220 копію цієї постанови йому надіслали 19 березня 2024 року, а 29 березня 2024 року він отримав її у відділенні 81632 в селі Дроговижі. Скаржник додав до касаційної скарги копію конверта, в якому отримав копію постанови апеляційного суду. На тому конверті вказали «Р-22-19.03.2024/13833», що підтверджує дату відправлення йому постанови 19 березня 2024 року;

- зауважив, що підставою касаційного оскарження постанови Львівського апеляційного суду від 8 березня 2024 року є порушення апеляційним судом норм процесуального права - розгляд справи без участі скаржника (пункт 5 частини першої статті 411 ЦПК України);

- уточнив, що оскаржує ухвалу Львівського апеляційного суду від 29 вересня 2023 року. Підставою її оскарження є порушення, визначене у пункті 4 частини третьої статті 389 ЦПК України, пункті 2 частини третьої статті 411 ЦПК України;

- зазначив, що згідно з інформацією із вебсайту Укрпошти про відстеження відправлення за номером 609 копію ухвали апеляційного суду від 29 вересня 2023 року, яку йому надіслали 19 жовтня 2023 року, він отримав 21 жовтня 2023 року. Наголосив, що вперше подав касаційну скаргу на ухвалу апеляційного суду 4 листопада 2023 року, тобто без пропуску строку. Після цього він звертався з касаційними скаргами на ухвалу апеляційного суду від 29 вересня 2023 року, які Верховний Суд ухвалами від 8 січня 2024 року і від 10 квітня 2024 року повернув скаржнику. В ухвалі від 10 квітня 2024 року Верховний Суд констатував, що скаржник до уточненої касаційної скарги надав належний доказ отримання оскарженої ухвали апеляційного суду 21 жовтня 2023 року.

8. Верховний Суд вважає, що строк на усунення недоліків касаційних скарг слід продовжити.

8.1. В ухвалі від 20 червня 2024 року Верховний Суд вказав про необхідність додаткового обґрунтування поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження постанови Львівського апеляційного суду від 8 березня 2024 року, оскільки твердження скаржника про те, що він отримав копію цієї постанови 29 березня 2024 року, нічим не підтверджене, а «копія конверту, в якому надіслана копія постанови суду апеляційної інстанції», яку додав скаржник, не є таким доказом, бо з неї неможливо встановити, що у конверті була саме копія оскарженої постанови. Верховний Суд звернув увагу скаржника на те, що відповідна інформація може бути у матеріалах справи, яких у Верховного Суду немає.

На виконання цієї вимоги суду скаржник не навів додаткового обґрунтування поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження та не надав відповідні докази, зокрема ті, які є у матеріалах справи.

8.2. Верховний Суд в ухвалі від 20 червня 2024 року зауважив, що не може бути підставою для поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Львівського апеляційного суду від 29 вересня 2023 року вказівка скаржника, що суд апеляційної інстанції відправив її копію скаржникові 19 жовтня 2023 року, а той її отримав 21 жовтня 2023 року. Надана скаржником «копія конверту, в якому надіслана копія ухвали суду апеляційної інстанції» не підтверджує дату отримання оскарженого судового рішення. Скаржник не вказав причин подання 9 травня 2024 року касаційної скарги на ухвалу апеляційного суду від 29 вересня 2023 року.

Скаржник не виконав зазначені вимоги Верховного Суду.

Безпідставним є твердження скаржника у заяві про усунення недоліків, що вперше - 4 листопада 2023 року - він подав касаційну скаргу на ухвалу Львівського апеляційного суду 29 вересня 2023 року у межах строку на касаційне оскарження, бо отримав її копію 21 жовтня 2023 року (скаржник не надав жодного документального підтвердження). Навіть за умови надання відповідних доказів отримання копії оскарженої ухвали апеляційного суду 21 жовтня 2023 року згідно з частиною другою статті 390 ЦПК України така обставина могла би бути однією із підстав для поновлення строку на касаційне оскарження, а не підтвердженням подання скарги у межах строку, визначеного у частині першій вказаної статті.

Необґрунтованим є довід скаржника про те, що в ухвалі від 10 квітня 2024 року Верховний Суд встановив, що скаржник надав належний доказ отримання 21 жовтня 2023 року оскарженої ухвали апеляційного суду. Тому немає необхідності знову це доводити. При повторному поданні касаційної скарги скаржник мав надати докази, що підтверджують дату отримання копії оскарженого судового рішення на загальних підставах, які визначені у пункті 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України. Верховний Суд повторно звертає увагу скаржника на те, що інформація, яка підтверджує дату отримання вказаної ухвали апеляційного суду, може бути у матеріалах справи, яких у Верховного Суду немає.

Крім того, скаржник не обґрунтував, чому після того як Верховний Суд 10 квітня 2024 року повернув йому касаційну скаргу на ухвалу Львівського апеляційного суду від 29 вересня 2023 року, повторно подав її лише 9 травня 2024 року.

8.3. Верховний Суд звертає увагу на те, що скаржник має надавати суду виключно достовірну інформацію.

8.4. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частина друга статті 2 ЦПК України).

8.5. Неприпустимість зловживання процесуальними правами є однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства (пункт 11 частини третьої статті 2 ЦПК України).

8.6. За змістом пунктів 1, 4 - 7, частини другої статті 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані: виявляти повагу до суду; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

8.7. Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України). Перелік дій, що суперечать завданню цивільного судочинства та які залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами, не є вичерпним (частина друга вказаної статті).

8.8. Верховний Суд застерігає скаржника від дій, які суд може визнати зловживанням процесуальними правами. Скаржник не може ігнорувати вимоги пунктів 1, 4 - 7, частини другої статті 43, частини першої статті 44 ЦПК України, зокрема не може особисто чи через адвоката надавати суду недостовірну або неповну інформацію, стверджувати про відсутність у нього необхідної інформації, яка є у матеріалах відповідної справи, та перекладати на Верховний Суд обов`язок зі збирання доказів для поновлення скаржнику строку на касаційне оскарження.

8.9. З огляду на викладене скаржник має звернутися до суду касаційної інстанції та навести у заявах про поновлення строку на касаційне оскарження обґрунтовані підстави для такого поновлення.

9. До касаційної скарги додаються копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, якщо така скарга та додані матеріали подаються до суду в електронній формі через електронний кабінет (речення перше пункту 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України).

10. Згідно з абзацом першим частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

11. Строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом (частина перша статті 120 ЦПК України).

12. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду (частина друга статті 127 ЦПК України).

13. Верховний Суд вважає, що встановлений процесуальний строк для усунення недоліків касаційних скарг, вказаних в ухвалі Верховного Суду у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2024 року, слід продовжити на десять днів із дня вручення скаржнику копії цієї ухвали.

14. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу (абзац другий частини третьої статті 393 ЦПК України).

15. У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали Верховний Суд відмовить у відкритті касаційного провадження. Виконуючи вимоги ухвали, заяву про усунення недоліків скаржник повинен надіслати до суду разом із такою кількістю копій цієї заяви, яка відповідатиме кількості учасників справи.

Керуючись статтями 43, 120, 127, 260, 261, 390, 393 ЦПК України,

у х в а л и в :

продовжити ОСОБА_1 на десять днів із дня вручення йому цієї ухвали строк на усунення недоліків касаційної скарги на рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 18 липня 2023 року, ухвалу Львівського апеляційного суду від 29 вересня 2023 року та на постанову цього суду від 8 березня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Миколаївського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про відшкодування моральної шкоди.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя Д. А. Гудима