Ухвала

07 жовтня 2024 року

м. Київ

справа № 552/4614/22

провадження № 61-13349ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., розглянув касаційні скарги ОСОБА_1 в особі законного представника ОСОБА_2 , які підписані адвокатом Череватенко Іриною Миколаївною, на рішення Київського районного суду м. Полтави від 12 травня 2023 року у складі судді: Турченко Т. В.,ухвалу Полтавського апеляційного суду від 26 вересня 2024 року у складі колегії суддів: Дряниці Ю. В.,Дорош А. І., Чумак О. В., та постанову Полтавського апеляційного суду від 26 вересня 2024 року у складі колегії суддів: Дряниці Ю. В., Дорош А. І., Чумак О. В., у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання договору довічного утримання,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2022 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про розірвання договору довічного утримання, в якому просиврозірвати договір довічного утримання (догляду) та вирішити питання відшкодування понесених судових витрат.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 12 травня 2023 року позов ОСОБА_3 задоволено. Розірвано договір довічного утримання (догляду), укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , посвідчений 28 листопада 2018 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Куштим М. А. за реєстровим номером №3259. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 26 вересня 2024 року залучено до участі у справі після смерті відповідача ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як правонаступника, неповнолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в особі його законного представника ОСОБА_2 .

Постановою Полтавського апеляційного суду від 26 вересня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишено без задоволення, а рішення Київського районного суду м. Полтави від 12 травня 2023 року залишено без змін.

03 жовтня 2024 року ОСОБА_1 в особі законного представника ОСОБА_2 через Електронний суд подав до Верховного Суду касаційну скаргу, яка підписана адвокатом Череватенко І. М., на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 26 вересня 2024 року, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції, а справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

04 жовтня 2024 року ОСОБА_1 в особі законного представника ОСОБА_2 через Електронний суд подав до Верховного Суду касаційну скаргу, яка підписана адвокатом Череватенко І. М., на рішення Київського районного суду м. Полтави від 12 травня 2023 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 26 вересня 2024 року, у якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржені рішення і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Рішенням Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023, зокрема, визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

У касаційному порядку може бути здійснений перегляд судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, проте лише у випадках, визначених Кодексом (абзац четвертий пункту 7.5. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).

Верховний Суд як суд касаційної інстанції у цивільних справах із перегляду в касаційному порядку судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, має виконувати повноваження щодо усунення порушень норм матеріального та/або процесуального права, виправлення судових помилок і недоліків, а не нового розгляду справи та нівелювання ролі судів першої та апеляційної інстанцій у чиненні правосуддя та розв`язанні цивільних спорів (абзац п`ятий пункту 7.7. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).

Внормування процесуальних відносин у спосіб визначення в Кодексі підстав для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, можливе як виняток і лише у разі, коли це обумовлено потребами, що є значущими для дієвості та ефективності правосуддя, зокрема потребою розв`язання Верховним Судом як найвищим судом у системі судоустрою України складного юридичного питання, яке має фундаментальне значення для формування судами єдиної правозастосовної практики (абзац другий пункту 7.8. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).

Припис пункту 2 частини третьої статті 389 Кодексу, що встановлює один із «фільтрів» для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, - визнання справи малозначною - є зрозумілим за змістом та передбачним за наслідками застосування. Зазначений припис Кодексу також має правомірну мету - додержання принципу остаточності судового рішення (res judicata) як одного з аспектів вимоги юридичної визначеності (пункт 7.9. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).

Не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково (пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України).

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 12 жовтня 2022 року справу визнано малозначною.

Посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню, касаційні скарги та додані до них матеріали не містять.

Вказівка в резолютивній частині постанови Полтавського апеляційного суду від 26 вересня 2024 рокупро можливість її оскарження до Верховного Суду не є підставою для відкриття касаційного провадження судом касаційної інстанції, оскільки оскаржене рішення ухвалено у малозначній справі.

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитись з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховною Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (ZUBAC v. CROATIA, № 40160/12, § 122, ЄСПЛ, від 05 квітня 2018 року).

Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню (пункт 1 частини другої статті 394 ЦПК України).

Таким чином, оскаржені судові рішення ухвалені у малозначній справі. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 260, 389, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційними скаргами ОСОБА_1 в особі законного представника ОСОБА_2 , які підписані адвокатом Череватенко Іриною Миколаївною, на рішення Київського районного суду м. Полтави від 12 травня 2023 року, ухвалу Полтавського апеляційного суду від 26 вересня 2024 рокутапостанову Полтавського апеляційного суду від 26 вересня 2024 року, в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання договору довічного утримання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков