Номер провадження: 22-ц/813/2622/24
Головуючий у першій інстанції Васильків О. В.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2024 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 947/13335/23

Номер провадження: 22-ц/813/2622/24

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді Заїкіна А.П. (суддя-доповідач),

- суддів: - Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М.,

за участю секретаря судового засідання Губара Д.В.,

учасники справи:

- позивач Моторне (транспортне) страхове бюро України,

- відповідач ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Одеси, ухвалене у складі судді Васильків О.В. 21 серпня 2023 року,

встановив:

2. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2023 року Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ) звернулось до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача завдані збитки в порядку регресу у розмірі 38 281,26 грн.. Також позивач просить стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 684,00 грн.

МТСБУ обґрунтовує позовні вимоги тим, що 14.06.2021 року з вини ОСОБА_1 відбулася дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП), внаслідок чого автомобіль під керуванням ОСОБА_2 та автомобіль під керуванням ОСОБА_3 отримали механічні пошкодження. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача на дату ДТП не була застрахована, МТСБУ здійснило виплату відшкодування потерпілій особі - ОСОБА_2 у розмірі 36 818,32 грн. та витрати на збір документів для визначення розміру шкоди в розмірі 1 462,94 грн., внаслідок чого у МТСБУ виникло право зворотної вимоги до відповідача (а. с. 2 4).

Короткий зміст рішення суду першої інстанції, мотивування його висновків

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 21 серпня 2023 року задоволено вищевказані позовні вимоги МТСБУ.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України суму сплаченого відшкодування в розмірі 38 281,26 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України судовий збір в розмірі 2 684,00 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що з матеріалів справи вбачається наявність вини відповідача ОСОБА_1 у скоєнні ДТП та здійснення МТСБУ регламентної виплати власнику пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля Toyota Camry, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що є підставою для звернення з позовними вимогами щодо відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою (а. с. 41 43).

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить призначити по справі авто-товарознавчу експертизу для встановлення реального розміру шкоди, яка була спричинена внаслідок ДТП власнику пошкодженого транспортного засобу. За наслідками проведення експертизи скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким вимоги позивача задовольнити у тому розмірі, який буде визначений за результатами проведення судової авто-товарознавчої експертизи (а. с. 49 51).

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення суду першої інстанції ухвалене при неповному з`ясуванні обставин справи, що мають значення для справи, з порушенням норм процесуального права, неправильному застосуванні норм матеріального права.

Апелянт вказує на те, що: 1) справу розглянуто судом першої інстанції без його належного повідомлення про дату, час і місце розгляду справи, що не дало йому можливості надати свої заперечення, заявити клопотання; 2) судом першої інстанції не було враховано, що сторони намагались у досудовому порядку врегулювати спір, під час чого ОСОБА_1 заперечував проти визначеного МТСБУ розміру матеріального збитку; 3) матеріали справи не містять висновку експерта про визначення розміру матеріального збитку(а. с. 49 51).

Позиція позивача в апеляційному суді

МТСБУ у відзиві на апеляційну скаргу просить скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

МТСБУ посилається на необґрунтованість доводів апеляційної скарги про неповідомлення про розгляд справи ОСОБА_1 Безпідставними та надуманими є твердження апелянта про неповідомлення суд про досудове врегулювання спору. Відповідачем на спростування заявленого позивачем позову не надано жодних доказів (а. с. 84 86).

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 12 жовтня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху (а. с. 64 64 зворотна сторона).

На виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху апелянтом було подано заяву, якою усунуто недоліки апеляційної скарги.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 31.10.2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 21.08.2023 року (а. с. 73 73 зворотна сторона).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 31.10.2023 року закінчено підготовку справи до розгляду. Справу призначено до розгляду в приміщенні Одеського апеляційного суду (а. с. 78).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 29.02.2024 року задоволено клопотання ОСОБА_1 про призначення судової авто-товарознавчої експертизи. Призначено у цивільній справі № 947/13335/23 за позовною заявою Мотроного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, судову авто-товарознавчу експертизу. Провадження в справі зупинено на час проведення експертизи (а. с. 97 99).

12.04.2024 року на адресу Одеського апеляційного суду надійшло клопотання від Одеського науково-дослідницького інституту судових експертиз (ОНДІСЕ) про надання документів для проведення експертизи, а саме: - вихідні дані для проведення розрахунків; - фотознімки КТЗ; - надання доказів про сплату за проведення експертизи.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 12.04.2024 року відновлено провадження у цивільній справі. Призначено справу до судового розгляду (а. с. 105).

10.06.2024 року надійшло повідомлення від експертної установи про залишення ухвали без виконання, у зв`язку з несплатою рахунку за проведення експертизи (а. с. 191).

Розгляд справи неодноразово відкладався за клопотанням представника відповідача, з наданням строку для здійснення оплати експертизи.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи сповіщені належним чином.

24.09.2024 року від МТСБУ надійшло клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

02.10.2024 року від адвоката Берковича Ю.О., діючого від імені ОСОБА_1 , надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності на підставі наявних в матеріалах справи документів. Останній просить за результатами апеляційної скарги скасувати рішення суду першої інстанції. Ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково, стягнувши з ОСОБА_1 на користь МТСБУ заявлену позивачем суму сплаченого відшкодування у розмірі 38 261,26 грн. та судовий збір у розмірі 2 684 грн, надавши відповідачу можливість розстрочення виконання рішення суду рівними платежами терміном на 12 місяців, тобто на один рік.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, законодавець передбачив, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. Апеляційний суд може розглянути справу за відсутності її учасників. Апеляційний суд може відкласти розгляд справи у разі, коли причини неявки належним чином повідомленого учасника справи будуть визнані апеляційним судом поважними. Таким чином, з врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, освідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатню наявність у справі матеріалів для її розгляду, відсутність клопотань про відкладення розгляду справи, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності її учасників.

3. Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянти посилаються в апеляційних скаргах, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Встановлені обставини по справі. Визначення відповідно до встановлених обставин правовідносин

14.06.2021 року о 16.40 у м. Одесі по вул. Балківська, 161 (159) водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Renault Megane, державний номерний знак НОМЕР_2 , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з транспортним засобом Toyota Camry, державний номерний знак НОМЕР_1 , який у свою чергу здійснив зіткнення з транспортним засобом Nissan Note, державний номерний знак НОМЕР_3 . В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

14.07.2021 року постановою Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КпАП України (а. с. 8).

Власником пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля Toyota Camry, державний номерний знак НОМЕР_1 , є - ОСОБА_2 , що вбачається з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 17.10.2017 року (а. с. 11).

На момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Потерпілий своєчасно звернувся до МТСБУ з Повідомленням про ДТП від 22.06.2021 року та Заявою про виплату страхового відшкодування від 22.06.2021 року.

Відповідно до Висновку №712-07/21 експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню ринкової вартості автомобіля на момент ДТП, вартості відновлювального ремонту ТЗ та вартості відновлювального ремонту ТЗ з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу його складників, складеного 27.09.2021 року ТОВ «АВТО ОДЕКС», вартість відновлювального ремонту автомобіля Toyota Camry, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу його складників пошкодженого при ДТП, визначається рівною 38 312,37 грн. (а. с. 12 - 26).

З матеріалів справи вбачається, що на підставі Довідки №1 від 01.10.2021 року про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих МТСБУ 25.03.2021 року було видано Наказ про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих ОСОБА_2 в розмірі 36 818,32 грн. (а. с. 27).

Судом досліджено платіжне доручення №1105334 від 01.10.2021 року, з якого вбачається, що МТСБУ перерахувало на користь ОСОБА_2 страхове відшкодування в розмірі 36 818,32 грн. (а. с. 28).

З матеріалів справи також вбачається, що відповідно до платіжного доручення №1105432 від 07.10.2021 року МТСБУ сплатило ТОВ «Авто Одекс» - 1 462,94 грн. як оплату послуг експерта (а. с. 29).

Між сторонами виникли правовідносини з відшкодування винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди особою виплаченої суми страхового відшкодування в порядку регресу.

Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився/не погодився з висновками суду першої інстанції, та застосовані норми права

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів.

Частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (факті), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).

У частині першій ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Встановивши обставини справи, дослідивши та оцінивши усі надані сторонами письмові докази й наведені доводи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позовних вимог, однак судом першої інстанції було порушено вимоги норм процесуального права щодо належного повідомлення про розгляд справи.

Мотиви прийняття/відхилення аргументів, викладених в апеляційній скарзі

Колегія суддів погоджується з доводами апелянта про ухвалення рішення за його відсутності, та за відсутності належного сповіщення про судове засідання.

Відповідно до п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України визначено, що у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Враховуючи вищезазначене, сповіщення відповідача про дату, час та місце судового розгляду, здійснювалось шляхом направлення судових повісток за місцем реєстрації відповідача, в порядку передбаченому ст. 128 ЦПК України.

Відповідно до п.1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є - день вручення судової повістки під розписку.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка повідомлення завчасно.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання ; перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: 1) день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

В матеріалах справи міститься рекомендоване повідомлення про направлення судової повістки на адресу ОСОБА_1 АДРЕСА_1 , яке повернулось з відміткою пошти - «адресат відсутній за вказаною адресою» (а. с. 39).

Однак, як вбачається з довідки Державного демографічного реєстру, адресою реєстрації ОСОБА_1 є - АДРЕСА_2 . (а. с. 53)

У пунктах 47, 48 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17-ц (провадження № 14-507цс18) вказано, що «приписи ЦПК України як на момент ухвалення заочного рішення, так і на момент розгляду справи Великою Палатою Верховного Суду не дозволяють дійти висновку, що повернення повістки про виклик до суду з вказівкою причини повернення «за закінченням терміну зберігання» є доказом належного інформування відповідача про час і місце розгляду справи. Окрім того, за змістом висновків Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду повернення повістки про виклик до суду з вказівкою причини повернення «за закінченням терміну зберігання» не свідчить про відмову сторони від одержання повістки чи про її незнаходження за адресою, повідомленою суду» (пункт 31 постанови від 20 червня 2018 року у справі № 127/2871/16-ц)». Європейський суд з прав людини вказав, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом (GUREPKA v. UKRAINE (No. 2), № 38789/04, § 23, ЄСПЛ, від 08 квітня 2010 року).

Частиною 5 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Аналіз матеріалів справи свідчить, що дані про належне повідомлення відповідача про час і місце судового розгляду в суді першої інстанції відсутні, оскільки матеріали справи не містять відомостей про надсилання та вручення відповідачу судової повістки про розгляд справи за його адресою реєстрації.

Право на публічний розгляд, передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції, має на увазі право на «усне слухання». Право на публічний судовий розгляд становить фундаментальний принцип. Право на публічний розгляд було б позбавлене смислу, якщо сторона в справі не була повідомлена про слухання таким чином, щоб мати можливість приймати участь в ньому, якщо вона вирішила здійснити своє право на явку до суду, встановлене національним законом. В інтересах здійснення правосуддя сторона спору повинна бути викликана в суд таким чином, щоб знати не тільки про дату і місце проведення засідання, але й мати достатньо часу, щоб встигнути підготуватися до справи (TRUDOV v. RUSSIA, № 43330/09, § 25, 27, ЄСПЛ, від 13 грудня 2011 року).

Таким чином, вказані порушення є підставою для обов`язкового скасування рішення і ухвалення нового судового рішення (п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України).

Відповідно до положень статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно з підпунктом «а» пункту 41.1 статті 41 вказаного Закону МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Таким чином, у зв`язку із настанням події, передбаченої підпунктом «а» пункту 41.1 статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ здійснило відшкодування шкоди ОСОБА_2 ..

У підпункті 38.2.1 пункту 38.2 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

14.07.2021 року постановою Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КпАП України (а. с. 8). Тобто шкода була завдана з вини ОСОБА_1 ..

Власником пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля Toyota Camry, державний номерний знак НОМЕР_1 , є - ОСОБА_2 , що вбачається з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 17.10.2017 року (а. с. 11).

Відповідно до Висновку №712-07/21 експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню ринкової вартості автомобіля на момент ДТП, вартості відновлювального ремонту ТЗ та вартості відновлювального ремонту ТЗ з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу його складників, складеного 27.09.2021 року ТОВ «АВТО ОДЕКС», вартість відновлювального ремонту автомобіля Toyota Camry, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу його складників пошкодженого при ДТП визначається рівною 38 312,37 грн. (а. с. 12 - 26).

З матеріалів справи вбачається, що на підставі Довідки №1 від 01.10.2021 року про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих МТСБУ 25.03.2021 року було видано Наказ про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих ОСОБА_2 у розмірі 36 818,32 грн. (а. с. 27).

З платіжного доручення №1105334 від 01.10.2021 року вбачається, що МТСБУ перерахувало на користь ОСОБА_2 страхове відшкодування у розмірі 36 818,32 грн. (а. с. 28).

Відповідно до платіжного доручення №1105432 від 07.10.2021 року МТСБУ сплатило ТОВ «Авто Одекс» - 1 462,94 грн. як оплату послуг експерта (а. с. 29).

Звертаючись до суду із позовом, МТСБУ просить суд відшкодувати у порядку регресу витрати, пов`язані з регламентною виплатом.

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Згідно з ч.1 ст.1191 ЦК України та ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Таким чином, відшкодована МТСБУ шкода підлягає стягненню з винної особи в порядку регресу лише у разі, якщо на момент ДТП така особа не застрахувала свою цивільно-правову відповідальність.

Відповідач ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не погоджується з розміром матеріального збитку, у зв`язку з чим просив призначити у справі судову авто-товарознавчу експертизу.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 29.02.2024 року задоволено клопотання ОСОБА_1 про призначення судової авто-товарознавчої експертизи. Призначено у цивільній справі № 947/13335/23 за позовною заявою Мотроного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, судову авто-товарознавчу експертизу. Провадження в справі зупинено на час проведення експертизи (а. с. 97 99).

10.06.2024 року надійшло повідомлення від експертної установи про залишення ухвали без виконання, у зв`язку з несплатою рахунку за проведення експертизи (а. с. 191).

Розгляд справи неодноразово відкладався за клопотанням представника відповідача, з наданням строку для проведення оплати експертизи.

02.10.2024 року від адвоката Берковича Ю.О., діючого від імені ОСОБА_1 , надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності на підставі наявних в матеріалах справи документів. Останній просить за результатами апеляційної скарги скасувати рішення суду першої інстанції. Ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково, стягнувши з ОСОБА_1 на користь МТСБУ заявлену позивачем суму сплаченого відшкодування у розмірі 38 261,26 грн. та судовий збір у розмірі 2 684 грн, надавши відповідачу можливість розстрочення виконання рішення суду рівними платежами терміном на 12 місяців, тобто на один рік.

У вищевказаній заяві адвокат також вказує, що оскільки вартість проведення експертизи є для відповідача дуже значною, відпала необхідність у здійсненні експертного дослідження.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

Згідно з частиною першою статті 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

У статті 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до частин першої, другої статті 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Таким чином, оскільки відповідачем не було спростовано розмір матеріального збитку, який підлягає стягненню в порядку регресу, апеляційний суд дійшов висновку, що з ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь МТСБУ сума сплаченого відшкодування у розмірі 38 281,26 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 267 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Щодо, посилання в заяві про розгляд справи за відсутності сторони відповідача на необхідність надання розстрочення виконання рішення, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки відповідачем не надано на підтвердження його матеріального становища жодних доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Колегія суддів вважає за необхідне роз`яснити ОСОБА_1 , що він не позбавлений права під час виконання рішення на звернення із заявою про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, з наданням відповідних доказів.

Інші доводи апеляційної скарги є неспроможними, вони були предметом дослідження в суді першої інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги, з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 , є частково доведеною, а тому вона підлягає частковому задоволенню.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

При цьому, колегією суддів ураховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, п. п. 29 - 30).

Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374, п. п. 3, 4 ст. 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює у відповідній частині нове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення при невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, з порушенням норм процесуального права або неправильному застосуванні норм матеріального права.

Оскільки висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції щодо сповіщення відповідача, не відповідають обставинам справи, судом першої інстанції порушено норми процесуального права, що призвело до передчасного розгляду справи, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову за вищевказаного обґрунтування.

Розподіл судових витрат

Згідно ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною другою пунктом третім статті 141 ЦПК України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За таких підстав, апеляційний суд відповідно до ст. 141 ЦПК України здійснює перерозподіл судових витрат пропорційно до задоволених вимог.

Звертаючись до суду із позовом МТСБУ було сплачено судовий збір у розмірі 2 684 грн., які підлягають стягненню з ОСОБА_1 ..

Порядок та строк касаційного оскарження

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Підстави касаційного оскарження передбачені частиною 2 статті 389 ЦПК України.

Частиною першою статті 390 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції (ст. 391 ЦПК України).

4. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 21 серпня 2023 року скасувати. Ухвалити нове судове рішення.

Позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України (, місцезнаходження - м. Київ, Русанівський бульвар, буд. 8) до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 , місце проживання - АДРЕСА_2 ) про відшкодування шкоди в порядку регресу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 , місце проживання - АДРЕСА_2 ) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (, місцезнаходження - м. Київ, Русанівський бульвар, буд. 8) суму сплаченого відшкодування в розмірі 38 281 (тридцять вісім тисяч двісті вісімдесят одна) грн. 26 коп..

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 , місце проживання - АДРЕСА_2 ) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (, місцезнаходження: м. Київ, Русанівський бульвар, буд. 8) судовий збір в розмірі - 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп..

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у випадках, передбачених частиною другою статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складений 09 жовтня 2024 року.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: С. О. Погорєлова

О. М. Таварткіладзе