Справа №760/6357/24 2-с/760/33/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2024 року суддя Солом`янського районного суду міста Києва Ішуніна Л. М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу від 19 квітня 2024 року, виданого Солом`янським районним судом міста Києва за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестбудгаличина» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Солом`янського районного суду міста Києва з заявою про скасування судового наказу від 19 квітня 2024 року, виданого Солом`янським районним судом міста Києва за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестбудгаличина» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги

В обґрунтування заяви зазначає, що з березня 2023 року він не отримував ніяких платіжок на оплату комунальних послуг. Крім того, з 01 червня 2023 року ТОВ «Інвестбудгаличина» перестало взагалі надавати послуги, оскільки управління будинком було передане створеному мешканцями Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку «Богданівська 7Г». Заборгованості за попередні періоди за ним не рахувалося.

З урахуванням викладеного, боржник заперечує наявність боргу та просить суд скасувати вищезазначений наказ, стягнути з ТОВ «Інвестбудгаличина» на його користь судовий збір в розмірі 151,40 грн.

Вивчивши заяву та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Частиною третьою статті 19 ЦПК України встановлено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Відповідно до частини першої статті 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно з частиною третьою статті 171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 444 цього Кодексу.

Враховуючи, що заява про скасування судового наказу ОСОБА_1 подана у строк, встановлений законодавством, її форма і зміст відповідають вимогам статті 170 ЦПК України, підстави для її повернення відсутні.

У зв`язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку про задоволення заяви про скасування судового наказу, оскільки боржник не погоджується з наявністю заборгованості, що свідчить про існування цивільно-правового спору, який виключає можливість задоволення вимог заявника в порядку наказного провадження.

Що стосується вимоги про стягнення судового збору, сплаченого при подачі заяви про скасування судового наказу, то в її задоволенні слід відмовити, з огляду на те, що відшкодування суми судового збору, сплаченого у наказному провадженні, підлягає відшкодуванню лише на користь заявника шляхом зарахування такого до судового збору, сплаченого у разі пред`явлення ним позову до боржника.

При цьому, з огляду на приписи частини другої статті 164 ЦПК України, можна дійти висновку, що законодавець розподіл судових витрат, що понесені у наказному провадженні, пропонує вирішувати при пред`явленні стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження.

Крім того, при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат в наказному провадженні, суд виходить з того, що відповідно до положень частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Положеннями частини другої статті 160 ЦПК України передбачено право особи звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу, якщо вона вважає, що їй належить право вимоги.

Отже боржник не позбавлений права стягнути відповідні витрати з стягувача (заявника) в порядку позовного провадження.

Керуючись статтями 19, 42, 141, 160, 170, 171 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу від 19 квітня 2024 року, виданого Солом`янським районним судом міста Києва за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестбудгаличина» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги, задовольнити частково.

Скасувати судовий наказ від 19 квітня 2024 року, виданий Солом`янським районним судом міста Києва (справа № 760/6357/24, провадження № 2-н/760/238/24) про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестбудгаличина» заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг за період з березня 2023 року по лютий 2024 року в розмірі 6 572,28 грн, судових витрат в розмірі 2 802,80 грн.

В іншій частині заяві відмовити.

Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю «Інвестбудгаличина» право на звернення до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л. М. Ішуніна