Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/485/24
Провадження № 2/376/472/2024
"22" липня 2024 р. Сквирський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Батовріної І.Г.
за участю секретаря Мандзюк М.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Товариство з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості.
В обґрунтування позову посилається на те, що 20.02.2019 року між Акціонерним товариством «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 , було укладено договір про надання кредиту № 500813965.
Згідно з умовами договору АТ «Альфа-Банк» зобов`язалося надати відповідачу кредит в сумі 47 997,48 грн., строк кредиту 60 місяців, зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 23 % річних. Дата повернення кредиту 21.02.2024 року.
21.02.2019 р. згідно з укладеного договору АТ «Альфа-Банк» надало відповідачу грошові кошти в сумі 47 997,48 грн., що підтверджується меморіальним ордером № 592627.
05.09.2018 року між Акціонерним товариством «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 , було укладено договір про надання кредиту № 490991403.
Згідно з умовами договору АТ «Альфа-Банк» зобов`язалося надати відповідачу кредит в сумі 30 420,74 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 32 % річних. Дата повернення кредиту 06.09.2023 року.
17.05.2021 року між ПАТ «Альфа-Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Флексіс» було укладено договір факторингу № 2, згідно з якого ПАТ «Альфа-Банк» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Флексіс» право вимоги до боржників, зокрема і за договором про надання кредиту № 500813965 від 20.02.2019 р. та договором про надання кредиту № 490991403 від 05.09.2018 року, укладеними з відповідачем ОСОБА_1
18.05.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Флексіс» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу № 18-05/2021, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Флексіс» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до боржників, зокрема і за договором про надання кредиту № 500813965 від 20.02.2019 р. та договором про надання кредиту № 490991403 від 05.09.2018 року, укладеними з відповідачем ОСОБА_1
ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги за договорами про надання кредиту ТОВ "Коллект Центр" згідно з договором про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 р. № 10-01/2023 до боржників, зокрема і за договором про надання кредиту № 500813965 від 20.02.2019 р. та договором про надання кредиту № 490991403 від 05.09.2018 року, укладеними з відповідачем ОСОБА_1 .
Відповідач, ОСОБА_1 зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, однак не виконувала умови договору, внаслідок чого станом на 09.01.2024 року виникла прострочена заборгованість за договором про надання кредиту № 500813965 від 20.02.2019 р. в розмірів 83 168,41 грн., що складається з заборгованості за кредитом (за тілом кредиту) 42 749,20 грн., заборгованості за відсотками 29 216,12 грн. та заборгованість за нарахованими відсотками згідно кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) 9 805,37 грн.
Окрім того відповідач, ОСОБА_1 зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, однак не виконувала умови договору, внаслідок чого станом на 09.01.2024 року виникла прострочена заборгованість за договором про надання кредиту № 490991403 від 05.09.2018 р. в розмірів 57 084,50 грн., що складається з заборгованості за кредитом (за тілом кредиту) 25 962,62 грн., заборгованості за відсотками 24 332,51 грн. та заборгованість за нарахованими відсотками згідно кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) 5 440,05 грн.
У добровільному порядку сплатити наявну заборгованість позичальник відмовляється. Тому позивач просить стягнути з відповідача на користь ТОВ "Коллект Центр" заборгованість у загальному розмірі 140 252,91 грн. та судові витрати по справі.
Ухвалою Сквирського районного суду Київської області від 19.03.2024 у вказаній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням, викликом сторін.
Представник позивача у позовній заяві просив розгляд справи здійснювати у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач, ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, про час, дату та місце розгляду справи. Причини неявки суду не повідомив, відзив до суду не надав.
Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами і ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, і, в даному конкретному випадку за наявних у справі доказів за одночасного існування передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України умов ухвалює заочне рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково в зв`язку з наступним.
Судом встановлено, що 20.02.2019 року між Акціонерним товариством «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 , було укладено договір про надання кредиту № 500813965 (а.с. 5).
Згідно з умовами договору АТ «Альфа-Банк» зобов`язалося надати відповідачу кредит в сумі 47 997,48 грн., строк кредиту 60 місяців, зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 23 % річних. Дата повернення кредиту 21.02.2024 року (а.с. 5 зворот).
05.09.2018 року між Акціонерним товариством «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 , було укладено договір про надання кредиту № 490991403 (а.с. 9).
Згідно з умовами договору АТ «Альфа-Банк» зобов`язалося надати відповідачу кредит в сумі 30 420,74 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 32 % річних. Дата повернення кредиту 06.09.2023 року (а.с. 9).
17.05.2021 року між ПАТ «Альфа-Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Флексіс» було укладено договір факторингу № 2, згідно з якого ПАТ «Альфа-Банк» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Флексіс» право вимоги до боржників, зокрема і за договором про надання кредиту № 500813965 від 20.02.2019 р. та договором про надання кредиту № 490991403 від 05.09.2018 року, укладеними з відповідачем ОСОБА_1 (а.с. 18-20).
18.05.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Флексіс» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу № 18-05/2021, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Флексіс» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до боржників, зокрема і за договором про надання кредиту № 500813965 від 20.02.2019 р. та договором про надання кредиту № 490991403 від 05.09.2018 року, укладеними з відповідачем ОСОБА_1 (а.с. 25-27).
ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги за договорами про надання кредиту ТОВ "Коллект Центр" згідно з договором про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 р. № 10-01/2023 до боржників, зокрема і за договором про надання кредиту № 500813965 від 20.02.2019 р. та договором про надання кредиту № 490991403 від 05.09.2018 року, укладеними з відповідачем ОСОБА_1 (а.с. 34-36).
Згідно з розрахунком заборгованості, наданим позивачем, станом на 09.01.2024 виникла заборгованість за договором про надання кредиту № 490991403 від 05.09.2018 р. в розмірів 57 084,50 грн., що складається з заборгованості за кредитом (за тілом кредиту) 25 962,62 грн., заборгованості за відсотками 24 332,51 грн. та заборгованість за нарахованими відсотками згідно кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) 5 440,05 грн. (а.с.16).
Згідно з розрахунком заборгованості, наданим позивачем, станом на 09.01.2024 виникла заборгованість за договором про надання кредиту № 500813965 від 20.02.2019 р. в розмірів 83 168,41 грн., що складається з заборгованості за кредитом (за тілом кредиту) 42 749,20 грн., заборгованості за відсотками 29 216,12 грн. та заборгованість за нарахованими відсотками згідно кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) 9 805,37 грн. (а.с.17).
Правильність розрахунку відповідачем не оспорюється, а відтак такий розрахунок є належним доказом.
Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
За ст. 629 та ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору і є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів.
Доказів сплати відповідачем суми заборгованості за кредитним договором суду не надано, внаслідок чого суд приходить висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості за вищевказаними кредитними договорами та процентами.
Аналізуючи вищевикладене, враховуючи встановлені судом обставини, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, які свідчать про наявність у відповідача боргу перед позивачем на час розгляду справи, суд дійшов висновку, що у цій частині позов підлягає задоволенню.
Стосовно вимог позивача, в частині стягнення з відповідача судових витрат, а саме витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 25 000,0 грн., то в цій частині витрати підлягають зменшенню, виходячи з наступного.
Суд зазначає, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову.
Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
При цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, ціну позову, якість підготовлених документів, витрачений адвокатом час, тощо - є неспівмірним.
Право на професійну правничу допомогу гарантовано ст. 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009.
Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009р. № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.
Згідно із ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Аналогічні критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002р. у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Важливими є також висновки у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Проаналізувавши вартість і обсяг наданих адвокатом позивачу юридичних послуг та виконаних робіт у даній цивільній справі, зважаючи на її складність в контексті пред`явлених вимог та кількість поданих представником процесуальних документів, розмір суми заборгованості за кредитним договором, яка підлягала стягненню з відповідача на користь позивача, а також час, який необхідний адвокату на їх підготовку та прийняття участі у розгляді справи, суд дійшов до висновку, що сума витрат на професійну правничу допомогу підлягає зменшенню до 10 000,00 грн., яка є обґрунтованою та відповідає дійсним і необхідним витратам, які змушена була понести сторона позивача у цій справі, при цьому судом враховано, що заявлена стороною позивача сума витрат на професійну правничу допомогу є не співмірною із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт в інтересах позивача, не відповідає критеріям розумності їхнього розміру та справедливості розміру стягнутих зі сторони відповідача коштів.
Згідно з ч.1ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із задоволенням позовних вимог, вимоги щодо стягнення з відповідача суми судового збору на користь відповідача у розмірі 3 028 грн. також підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 76-82, 89, 141, 223, 263-265, 282 ЦПК України, суд-
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Суддя І.Г. Батовріна