Справа № 605/397/24
РІШЕННЯ

Іменем України

09 жовтня 2024 рокум.Підгайці

Підгаєцький районний суд Тернопільської області

у складі: головуючої судді Лелик О.М.,

секретаря с/з Костенюк М.Я.,

справа №605/397/24,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Підгайці в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

у с т а н о в и в :

02 вересня 2024 року через підсистему «Електронний суд» адвокатка Мартищук Людмила Петрівна в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в якій просить суд визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що позивач є власником будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок №25 від 03.04.1987 року. У будинку зареєстрована також колишня невістка ОСОБА_2 , яка з 2022 року не проживає за місцем реєстрації, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в будинку не має і взагалі будинком вона не цікавиться, то за таких обставин звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Відповідач не скористалася правом подання відзиву на позовну заяву.

Треті особи письмових пояснень на позовну заяву не подавали.

Ухвалою від 03.09.2024 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, вирішив розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою від 09.10.2024 суд вирішив проводити заочний розгляд справи.

У судове засідання 09.10.2024 позивач не прибув, однак подав заяву від 24.09.2024 про розгляд справи у відсутності позивача, позовні вимоги підтримує повністю, покликаючись на мотиви викладені в позові та просить позов задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи.

Відповідач у судове засідання не прибула повторно, причин неприбуття суду не повідомила, заяв про відкладення судового засідання на адресу суду не надходило, хоча належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи, що стверджується відмітками у журналі реєстрації вихідної кореспонденції, та повідомленням про вручення поштового рекомендованого відправлення, що повернулося на адресу суду та долучені до матеріалів справи, відзиву на позовну заяву нею подано не було, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без її участі, позивач не заперечував щодо заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог статтей 280-282 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів.

Треті особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 подали письмові заяви про розгляд справи у їх відсутності, не заперечують щодо задоволення позовних вимог.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із такого.

Суд встановив, що ОСОБА_1 є власником будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок №25 від 03.04.1987 року, копія якого міститься в матеріалах справи/арк.спр.9/.

Як вбачається з акту від 16.09.2024 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 не проживає за адресою: АДРЕСА_1 з 2022 року /арк.спр.29/.

Згідно з довідки Сільцівського старостинського округу №1 від 19.08.2024 за підписом старости І.Кацибали, ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , однак з 2022 року не проживає за вказаною адресою /арк. спр. 8 зворот/.

Відповідно до витягу №146 про зареєстрованих у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , то за вказаною адресою зареєстровані: ОСОБА_1 - власник будинку, ОСОБА_5 - онук, ОСОБА_6 - онук, ОСОБА_7 - онучка, ОСОБА_4 - донька, ОСОБА_3 - син, ОСОБА_2 - колишня невістка, ОСОБА_8 - онучка, ОСОБА_9 онучка /арк.спр.4 зворот/.

Рішенням Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 15.12.2022 шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_10 , який 29 жовтня 1998 року зареєстрований у Сільцівській сільській раді Підгаєцького району Тернопільської області, актовий запис №09, розірвано /арк.спр.11-12/.

Відповідно до ст.47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Власник відповідно до положень ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Таким чином, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Згідно зі ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником (ч.1). Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом (ч.2).

У п.39 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року № 5 роз`яснено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону (особистий сервітут, частина перша статті 405 ЦК України). Суди повинні мати на увазі, що таким законом не може бути ЖК УРСР, а застосуванню підлягають норми, передбачені главою 32 ЦК України. З урахуванням зазначеного суди повинні виходити з того, що стосовно права членів сім`ї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення статті 405 ЦК України. Оскільки інше не встановлено законом, договором чи заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, то відсутність члена сім`ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім`ї права користування житлом. У цьому випадку положення статей 71,72 ЖК України застосуванню не підлягають.

При розгляді справ про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, необхідно розрізняти правовідносини, які виникають між власником та колишнім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, колишніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї колишнього власника житла.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить висновку, що позов про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні доведено, що відповідач ОСОБА_2 не є власником та не проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не надає коштів на утримання даного будинку, а тому в силу формальної реєстрації відповідачки у будинку, який належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , відповідачка порушує право останнього на володіння, користування та розпорядження належним йому майном, а тому суд дійшов висновку визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .

Керуючись ст. 3, 12, 13, 77, 81, 141, 247, 259, 263-266, 268, 280-282 ЦПК України, суд,

ухвалив:

позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Треті особи: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржене до Тернопільського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Повний текст судового рішення складено 09.10.2024.

Суддя: О. М. Лелик