У Х В А Л А

08 жовтня 2024 р. м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Медяна Ю.В., ознайомившись з матеріалами заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про встановлення факту смерті,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті, заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

В заяві просить встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 43 роки у місті Вінниці.

Заява мотивована тим, що Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відмовився видавати заявнику свідоцтво про смерть ОСОБА_2 , оскільки заявником пред`явлено документ, який не є підставою для реєстрації смерті - довідку про констатацію факту смерті, видану Комунальним некомерційним підприємством "Центр первинної медико-манітарної допомоги №3 м. Вінниці" від 13.07.2024.

Встановлення вказаного факту, як зазначив заявник у заяві, йому необхідно для реалізації його прав та обов`язків, які виникли у зв`язку з родинними відносинами між ним та ОСОБА_2 .

Відповідно до ч.9 ст.10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Дослідивши заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, суд дійшов висновку, що вона підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.315 ЦК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно з п.2 ч.1, ч.2 ст. 318 ЦПК України, у заяві повинно бути зазначено причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Відповідно до п.1 ч.1, ч.6 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», Державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров`я, де настала смерть, та інших осіб.

Згідно з п.1 підрозділу 5 Розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства юстиції від 18.10.2000 № 52/5, підставою для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Таким чином, чинним законодавством України встановлено вичерпний перелік документів, які є підставою для державної реєстрації смерті.

При цьому, довідка про факт констатації смерті, видана 13.07.2024 сімейним лікарем ОСОБА_3 КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №3 м. Вінниці» не передбачена вказаним вище переліком, а тому вона не може бути підставою для державної реєстрації смерті.

Однак, відповідно до п.1.1 Інструкції щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть (форма № 106/о), затвердженої Наказом МОЗ України від 08.08.2006 № 545 (далі Інструкція), для забезпечення реєстрації смерті в органах реєстрації актів цивільного стану закладом охорони здоров`я або ФОП видається лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о). П.1.2 та 1.3 Інструкції передбачено, що лікарське свідоцтво про смерть видається ФОП та такими закладами охорони здоров`я: лікарнями, амбулаторно-поліклінічними закладами, диспансерами, пологовими будинками, санаторіями, патолого-анатомічними бюро, бюро судово-медичної експертизи. У містах, селищах міського типу, населених пунктах сільської місцевості в закладах охорони здоров`я, у яких працюють не менше двох лікарів, видаються тільки лікарські свідоцтва про смерть. У сільських населених пунктах у закладах охорони здоров`я, де працює тільки один лікар, у разі його відсутності (хвороба, відпустка і таке інше), фельдшером видається фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о).

Заявник зазначає, що ОСОБА_2 помер у м. Вінниці, а тому, з огляду на вищевикладене, на підтвердження смерті ОСОБА_2 сімейний лікар повинен був видати лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106-1/о).

В п.2.1 Інструкції вказано, що перший примірник лікарського свідоцтва про смерть видається родичам померлого чи іншим особам, які зобов`язалися поховати померлого, другий примірник лікарського свідоцтва про смерть залишається в закладі охорони здоров`я або місці провадження медичної практики ФОП. Видача трупа без лікарського свідоцтва про смерть забороняється. У разі поховання померлого закладом охорони здоров`я або ФОП - останній обов`язково заповнює лікарське свідоцтво про смерть і передає його в органи реєстрації актів цивільного стану не пізніше трьох діб з дня смерті. У разі загублення лікарського свідоцтва про смерть видається нове свідоцтво з поміткою "дублікат" на підставі письмової заяви особи, яка отримала оригінал, або іншої особи, яка зобов`язалася поховати померлого. Дублікат заповнюється у двох примірниках, номери яких повинні бути ідентичними. Перший примірник дубліката видається родичам померлого або особі, яка зобов`язалася поховати померлого, другий примірник разом із заявою про його отримання залишаються в закладі охорони здоров`я або місці провадження медичної практики ФОП.

Таким чином, заявник, як батько померлого ОСОБА_2 має право на отримання лікарського свідоцтва про смерть, яке є підставою для державної реєстрації смерті, або дублікату такого свідоцтва, у разі його втрати.

При цьому, в заяві не зазначено причини по яких ОСОБА_1 не може отримати лікарське свідоцтво про смерть свого сина ОСОБА_2 (форма № 106-1/о).

Крім цього, відповідно до ч.1, ч.2 ст. 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено який факт заявник просить встановити та з якою метою.

Відповідно до положень ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Виходячи з наведеного вище, заява ОСОБА_1 , заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту смерті підлягає залишенню без руху, з наданням заявнику строку для усунення зазначених недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст. 10,175, 185, 318 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту смерті - залишити без руху.

Заявнику надати строк 5 днів з дня отримання копії ухвали суду для усунення недоліків позову шляхом подання заяви про встановлення факту, що має юридичне значення в новій редакції з доказами.

Роз`яснити, що в разі невиконання вимоги суду в установлений строк заява вважатиметься неподаною і буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя