Справа № 541/3547/24
Провадження № 2-з/541/24/2024
У Х В А Л А

07 жовтня 2024 року м.Миргород

Суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області Третяк О. Г., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів у справі № 541/3547/24, -

в с т а н о в и л а:

01.10.2024 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

Одночасно з позовом ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення доказів, у якій просить витребувати з військової частини НОМЕР_1 довідку про доходи військовослужбовця ОСОБА_2 за період з 01.10.2023 по 01.10.2024, а також інформацію про реєстраційний номер платника податків ОСОБА_2 . Заявник мотивує свою заяву тим, що для підтвердження обставини, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на ОСОБА_3 , вона повинна надати докази про розмір його доходів, однак немає такої можливості, оскільки отримати таку інформацію самостійно не може. Крім того, в неї в розпорядженні є недостатньо якісна копія довідки про присвоєння ідентифікаційного номера ОСОБА_2 , що викликає сумнів у достовірності його РНОКПП. Їй достовірно відомо, що відповідач є військовослужбовцем в/ч НОМЕР_1 , яка повинна мати інформацію про розмір доходів відповідача та його ідентифікаційний номер.

Суд, вивчивши подану заяву про забезпечення доказів, приходить до висновку про необхідність її повернення, із таких підстав.

Згідно із частиною першою статті 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Відповідно до частини другої статті 116 ЦПК України способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Згідно із частиною третьою статті 116 ЦПК України заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Вимоги, що ставляться до форми та змісту заяви про забезпечення доказів, визначені положеннями ст. 117 ЦПК України, відповідно до якої у заяві про забезпечення доказів зазначається:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта (для фізичних осіб - громадян України), номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) іншої сторони (сторін), якщо вона відома заявнику, а також якщо відомі відомості, що її ідентифікують: її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти;

4) докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні;

5) обґрунтування необхідності забезпечення доказів;

6) спосіб, у який заявник просить суд забезпечити докази, у разі необхідності - особу, у якої знаходяться докази;

7) перелік документів, що додаються до заяви.

За змістом наведених норм обов`язковою умовою для вжиття судом заходів щодо забезпечення доказів є встановлення обставин, які дають підстави для висновку, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Обов`язок доведення таких обставин покладається на особу, яка звертається до суду із заявою про забезпечення доказів.

Аналізуючи положення ЦПК України у зіставленні з вимогами заявника насамперед слід зауважити, що процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено або збирання або подання останніх стане згодом неможливим чи утрудненим.

Тобто забезпечення доказів - це механізм не лише здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, а й насамперед запобігти їх імовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Даний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 9901/845/18.

Мотивуючи необхідність задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів, заявник вказує на те, що документи, які підлягають витребуванню, не можуть бути самостійно нею одержані, для доказування обставин, які мають значення для вирішення справи.

Проте, із поданої заяви не вбачається, які обставини свідчать про необхідність саме забезпечення доказів та які є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим, а тому заява про забезпечення доказів не відповідає критеріям, визначеним у ч. 1 ст. 116 ЦПК України, оскільки не містить належних обґрунтувань та доказів на підтвердження наявності реальних ризиків чи загроз того, що докази, про забезпечення яких порушує питання заявник, можуть бути втрачені або їх збирання або подання стане згодом неможливим чи утрудненим.

Крім того, в порушення положень ст. 117 ЦПК України у заяві про забезпечення доказів заявником не надано належних та обґрунтованих доказів, що відповідач проходить військову службу саме у військовій частині НОМЕР_1 , а також не значено яку посаду обіймає та з якого часу.

Відповідно до ч. 4 ст. 117 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення доказів подано без додержання вимог цієї статті, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

На виконання вимог ч. 4 ст. 117 ЦПК України, вважаю за необхідне повернути заяву заявнику.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що клопотання про забезпечення доказів підлягає поверненню заявнику, оскільки не доведені підстави, забезпечення доказів передбачені ч. 1 ст. 116 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 116, 117, 118, 353, 354 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів у справі № 541/3547/24 за її позовом до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання - повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя: О. Г. Третяк