Справа № 539/2668/24
Провадження № 2/539/959/2024
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 жовтня 2024 року Лубенський міськрайонний суд
у складі: головуючого судді Даценка В.М.
за участю секретаря Шрейтер С.О.
учасники по справі у судове засідання не з`явилися,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Лубенського міськрайонного суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
ВСТАНОВИВ:
Позивач ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» звернувся в суд з вищевказаним позовом.
В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 28 травня 2023 між ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» та відповідачем був укладений договір про надання грошових коштів у позику №554650523, який разом із Правилами надання споживчих кредитів складають єдиний договір.
Кредитний договір, у відповідності до норм ч. 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію».
Позичальнику було надано одноразовий ідентифікатор, для підписання Кредитного договору, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів.
Відповідно до умов договору відповідач отримав кредит у розмірі 14 000 грн., строк кредитування 30 днів; дисконтна знижена процентна ставка 0,99 % на день, процентна ставка позаакційна (базова) в день 2,99%, дата надання позики 28.05.2023, дата повернення позики 27.06.2023.
Через неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором станом на день подання цієї заяви утворилась заборгованість у розмірі 178 509 грн. 80 коп., що складається з 14 000,00 грн. - заборгованості за тілом кредиту, та 164 509 грн. 80 коп. - заборгованості за процентами, яку позивач і прохає стягнути з відповідача та понесені судові витрати.
Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 05.03.2024 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.
В судове засідання представник позивача не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Заяв про поважність неявки в судове засідання, відзиву, заперечень на позовну заяву не надав.
За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав.
28 травня 2023 року між ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» та ОСОБА_1 було укладено договір про відкриття кредитної лінії №554650523, який підписано останнім за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, на суму 14 000,00 грн., строком 30 днів зі сплатою відсотків, дисконтна знижена процентна ставка 0,99 % на день, процентна ставка позаакційна (базова) в день 2,99%, дата надання позики 28.05.2023, дата повернення позики 27.06.2023.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа.
Згідно ч. 3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Судом встановлено, що відповідачем здійснені дії, які чітко свідчать про його свідомий вибір щодо укладення договору.
Без відповідних дій з боку відповідача укладення договору було б неможливе.
Так, для оформлення кредитної угоди за допомогою Веб-сайту слід вчинити такі дії: клієнт створює заявку на отримання кредиту; отримує дзвінок від співробітника ТОВ «ІННОВА ФІНАНС», проходить перевірку та надає сканкопії документів або верифікується за допомогою технології BankId; отримує рішення Кредитора щодо можливості надання кредиту; при позитивному рішенні щодо надання кредиту Клієнт отримує доступ до особистого кабінету, в якому отримує гіперпосилання для ознайомлення з Офертою щодо укладання договору; клієнт самостійно вносить номер своєї банківської картки, на яку бажає отримати кредит; після прийняття клієнтом оферти, йому на телефонний номер, який він зазначив при реєстрації, надсилається одноразовий ідентифікатор для підписання Кредитного договору; клієнт в інформаційно-телекомунікаційній системі Кредитора, підписує Кредитний договір шляхом введення одноразового ідентифікатора; після підписання Кредитного договору інформаційно-телекомунікаційна система Кредитора в автоматичному режимі направляє екземпляр Кредитного договору, Правила та інші супутні документи на е-mail вказаний Клієнтом (також вони доступні 24/7 в особистому кабінеті Клієнта).
Тільки після вказаних активних дій позичальника Інформаційно-телекомунікаційна система Кредитора, в автоматичному режимі перераховує кредитні кошти за реквізитами вказаними Клієнтом.
Відповідачу було перераховано грошові кошти на банківську картку НОМЕР_1 у розмірі 14 000,00 грн., що підтверджується копією листа ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» (а.с.10).
Відповідно до вищенаведеного, суд дійшов висновку, що без отримання смс-повідомлення для входу в особистий кабінет, без здійснення входу на веб-сайт Кредитора до особистого кабінету, без отримання смс-повідомлення з одноразовим ідентифікатором для підписання угоди, Кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений, а кредитні кошти не були би перераховані відповідачу.
Слід відмітити, що відповідачем не надано доказів на спростування доводів позивача щодо перерахування грошових коштів саме на його банківську картку, хоча саме відповідач мав можливість надати довідку щодо наявності або відсутності у нього відповідної банківської картки і надходження або не надходження на неї 28.05.2023 кредитних коштів в розмірі 14 000,00 грн.
Відповідно до умов Кредитного договору Кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати Відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах:
сума кредиту 14 000,00 грн.;
строк кредитування - 30 днів;
дисконтна знижена процентна ставка 0,99 % на день, процентна ставка позаакційна (базова) в день 2,99%, дата надання позики 28.05.2023, дата повернення позики 27.06.2023.
Всі умови користування кредитними коштами викладені безпосередньо в тексті Договору.
Відповідач підтвердив виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного Кредитного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язання Кредитодавця, а саме отримавши кредитні кошти Відповідач не скористався своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення Кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів.
Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
Через неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором станом на 27.06.2024 утворилась заборгованість, яка над думку позивача складає 178 509 грн. 80 коп., що складається з 14 000,00 грн. - заборгованості за тілом кредиту, та 164 509 грн. 80 коп. - заборгованості за процентами
Така заборгованість нарахована за період з 28.05.2023 по 25.06.2024.
Однак, на думку суду, позивач безпідставно нарахував заборгованість за відсотками з 27.06.2023 року по 25.06.2024.
В постанові ВП Верховного Суду від 5 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16 зазначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України).
Тобто позичальник (1) отримує від банку грошові кошти, власником яких він не був, та (2) отримує можливість певний час правомірно не повертати надані грошові кошти. Натомість у позичальника виникає зобов`язання (1) повернути грошові кошти у встановлений строк та (2) сплатити визначені договором проценти за користування кредитом.
Отже, позичальник отримує «чужі» грошові кошти в борг, який зобов`язується повернути в майбутньому.
Термін «користування чужими коштами» може використовуватися у двох значеннях. Перше - це одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. Друге значення - прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх.
Відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані законодавством. Зокрема, відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів установлюються договором; якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Такі ж правила щодо сплати процентів застосовуються до кредитних відносин у силу частини другої статті 1054 ЦК України та до відносин із комерційного кредиту - в силу частини другої статті 1057 цього Кодексу.
Наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх, також врегульовані законодавством. У цьому разі відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Отже, «користування кредитом» - це можливість позичальника за плату правомірно не повертати кредитору борг (кредит) протягом певного періоду часу, погодженого сторонами кредитного договору.
Надання кредиту наділяє позичальника благом, яке полягає в тому, що позичальник, одержавши від кредитора грошові кошти, не повинен повертати їх негайно, а отримує можливість правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу (строку кредитування, у межах якого сторони можуть встановити періоди повернення частини суми кредиту), а кредитор, відповідно, за загальним правилом не вправі вимагати повернення боргу протягом відповідного строку (право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту передбачає частина друга статті 1050 ЦК України). Саме за це благо - можливість правомірно не повертати кредитору борг протягом певного часу - позичальник сплачує кредитору плату, якою є проценти за договором кредиту відповідно до статті 1048 ЦК України.
Уклавши кредитний договір, сторони мають легітимні очікування щодо належного його виконання. Зокрема, позичальник розраховує, що протягом певного часу він може правомірно «користуватися кредитом», натомість кредитор розраховує, що він отримає плату (проценти за «користування кредитом») за надану позичальнику можливість не повертати всю суму кредиту одразу.
Разом з цим зі спливом строку кредитування чи пред`явленням кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту кредит позичальнику не надається, позичальник не може правомірно не повертати кошти, а тому кредитор вправі вимагати повернення кредиту разом із процентами, нарахованими відповідно до встановлених у договорі термінів погашення періодичних платежів на час спливу строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту у межах цього строку. Тобто позичальник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту, а тому й не повинен сплачувати за нього нові проценти відповідно до статті 1048 ЦК України.
Очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за «користування кредитом» поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними.
Повертаючись до обставин цієї справи, суд зазначає, що конструкція кредитного договору вказує на те, що у спірних правовідносинах сторони погодили строк кредитування 30 днів, після яких у позивача з`явилося право вимагати повернення кредиту разом із процентами.
Відтак, заборгованість за кредитом та відсотками повинна бути нарахована в межах строку дії договору, тобто за період з 28.05.2023 року по 27.06.2023 року, що складає 4 158 грн., що і зазначено у паспорті споживчого кредиту (а.с.14-19).
У випадку неналежного виконання грошового зобов`язання після 27.06.2023 року позивач не позбавлений можливості захистити своє право в порядку ст.625 ЦК України.
На підставі вищевикладеного, позов підлягає задоволенню частково.
Згідно з ч.1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 77, 80, 81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» заборгованість за договором про надання грошових коштів у позику №554650523 від 28.05.2023, у розмірі 18 158 грн 80 коп., що складається з 14 000,00 грн - заборгованості за тілом кредиту та 4 158 грн - заборгованості за процентами.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» сплачений судовий збір у розмірі 246 грн 41 коп.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили протягом тридцяти днів з дня його проголошення, якщо не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст.265 ЦПК України:
Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Суддя Лубенського
міськрайонного суду В.М.Даценко