Справа № 454/3668/24
У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

08 жовтня 2024 року суддя Сокальського районного суду Львівської області Фарина Л. Ю. розглянувши матеріали наказного провадження за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на дитину

в с т а н о в и в:

Заявник звернулася в суд з вищевказаною заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 1/4 заробітку але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною 1 статті 160 ЦПК України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 162 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Стаття 28 ЦПК України передбачає підсудність справ за вибором позивача у справах про стягнення аліментів за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Однак зі змісту заяви про видачу судового наказу неможливо встановити місце проживання боржника ОСОБА_2 , оскільки його адреса зазначена м.Червоноград без вулиці та номеру будинку, що позбавляє суд можливості в подальшому належним чином повідомити останнього про видачу судового наказу та отримання ним копії такого.

Більше того, із матеріалів поданої заяви неможливо встановити з ким проживає син ОСОБА_3 , на утримання якого слід стягувати аліменти, що має значення для прийняття рішення у даній справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 Цивільного процесуального кодексу України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Таким чином, беручи до уваги те, що заявник звернулася до суду із заявою про стягнення аліментів, однак надана суду інформація не дає можливості встановити місця перебування фізичної особи - боржника, із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу (з ким проживає та знаходиться на утриманні дитина ), а тому у видачі такого наказу слід відмовити.

Відповідно до ст. 166 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 2-1, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 165, 258-261 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

у х в а л и в:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на дитину.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Львівського Апеляційного суду з дня вручення йому відповідної ухвали.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Суддя: Л. Ю. Фарина