Справа №442/6982/24
Провадження №2/442/1675/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2024 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої судді Павлів З.С.,

з участю секретаря судового засідання Фіцяк А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Дрогобицької міської ради,про розірвання шлюбу,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою та визначити місце проживання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як основним та єдиним її утримувачем та таким, що самостійно виховує дитину, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 та встановити факт, що ОСОБА_1 являється основним та єдиним утримувачем ОСОБА_3 та таким, що самостійно виховує дитину.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що перебуває з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі. За час шлюбу у них народилась донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вони з відповідачкою не проживають однією сім`єю та не ведуть спільного господарства уже близько 6 місяців. Остання проживає окремо від нього та їхньої дочки, а саме по АДРЕСА_2 . Спільне життя у них не складається, виникають постійні сварки, непорозуміння, конфлікти. Кожен з них живе своїм життям та своїми інтересами. Примирення між ними неможливе. Подальше їхнє спільне життя як подружжя, збереження шлюбу суперечило б його інтересам та інтересам їх неповнолітньої дочки. Оскільки вони з відповідачкою проживають окремо та не можуть дійти згоди з ким має проживати їхня неповнолітня дочка, він звернувся до Відділу служби у справах дітей виконавчого комітету Дрогобицької міської ради із заявою про визначення місця проживання дочки з батьком. В свою чергу, він цікавиться успіхами своєї дочки, її життям, досягненнями. Також постійно цікавиться навчанням дочки, контактує з вчителями та класним керівником, відвідує батьківські збори. Також він піклується про здоров`я доньки, зокрема займається її лікуванням, натомість до медичного закладу на прийом до сімейного лікаря мати з дитиною не приходила, чим хворіє дитина не знає. Крім цього, він супроводжує дитину на обстеження до стоматолога. З його боку відсутні виключні обставини, які б унеможливлювали проживання дочки разом з ним чи негативно впливали на її виховання та розвиток, оскільки він здоровий, а тому має і фізичну можливість займатись вихованням своєї дочки. Відповідачка на теперішній час повністю залишила дитину на нього. В неї триває пошук роботи закордоном, а в майбутньому вона взагалі має намір виїхати назавжди.

Процесуальні дії суду.

Ухвалою судді від 26.08.2024 прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, постановлено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання на 23.09.2024. Встановлено відповідачам п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, пред`явлення зустрічного позову. Також позивачам встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. Залучено до участі в справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Дрогобицької міської ради.

Ухвалою суду від 23.09.2024 підготовче провадження у справі закрито, призначено справу до судового розгляду на 15.10.2024. Зобов`язати Орган опіки та піклування - Відділ - служба у справах дітей виконавчого комітету Дрогобицької міської ради надати висновок щодо розв`язання спору - визначення місця проживання неповнолітньої ОСОБА_3 .

Позивач в судовому засіданні позов підтримав, покликаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Підтвердив, що протягом тривалого часу не проживає дружиною, примирення між ними є неможливим. Відповідачка від нього переїхала, він проживає тільки з донькою, про яку піклується та забезпечує.

Представник позивача адвокат Коцан Р.М. в судовому засіданні позов підтримав. Додатково в обгрунтування позиції свого довірителя пояснив, що в інтересах дитини проживати саме з батьком і саме в тій квартирі, де вона проживає в даний час, оскільки вона навчається в ліцеї №1 м.Дрогобича, має усталені соціальні зв`язки, не бажає змінювати ані місце свого проживання, ані оточення. Батько х дитиною перебуває в чудових стосунках, прикладає максимум зусиль, щоб її забезпечити усім необхідним та належно виховувати.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, попередньо подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності.

Неповнолітня ОСОБА_3 в судовому засіданні висловила свою позицію про те, що навчається в ліцеї №1. Є в чудових стосунках з батьком, має окрему кімнату і всім необхідні речі для розвитку та проживання, не бажає змінювати місця проживання, а тому просить суд визначити її місце проживання з батьком.

Представник третьої особи ОСОБА_4 подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності у зв`язку з неможливістю прибуття в судове засідання. Фактично свою позицію третя особа висловила, надавши в розпорядження суду належно оформлений акт обстеження житлово-побутових умов проживання неповнолітньої ОСОБА_3 .

Судом встановлено:

Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 26.03.2009 у Грушівській сільській раді Дрогобицького району Львівської області, актовий запис №08. (серія 1-СГ №109504)

За час шлюбу у сторін народилась ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Сторони не підтримують шлюбних стосунків, протягом тривалого часу проживають окремо, шлюб носить формальний характер.

З витягу з реєстру територіальних громад №2024/008723060 від 23.07.2024 вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_3 та ОСОБА_1 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 . Дане стверджується Витягом з реєстру територіальної громади №445 від 24.07.2024 та №2024/008786415 від 24.07.2024 відповідно, а також Витягом про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №008873/13-2024.

Як вбачається з характеристики ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , учениці 10 класу ліцею №1 імені Івана Франка м.Дрогобича, вона навчається у ліцеї з першого класу. Зарекомендувала себе як старанна, дисциплінована, працелюбна, уважна учениця. Має навчальні досягнення високого та достатнього рівня. Навчається в повну міру своїх сил. Має довільну зорову, слухову пам`ять, добре запам`ятовує навчальний матеріал. На уроках завжди уважна, активна, виконує домашнє завдання, допомагає друзям. Має добрий загальний розвиток. Багато читає. Скромна, весела, товариська, врівноважена, розсудлива, щира, доброзичлива, дисциплінована, самостійна. Дотримується правил поведінки для учня. Адекватно реагує на зауваження вчителя. Має багато друзів, підтримує дружні стосунки з багатьма учнями. Батько, ОСОБА_1 систематично цікавиться навчанням дитини, контактує з вчителями та класним керівником. Також постійно відвідував батьківські збори.

Довідкою сімейного лікаря ОСОБА_5 останній підтверджує, що лікуванням дитини займається лише тато ОСОБА_1 . До медичного закладу на прийом до сімейного лікаря мати ОСОБА_2 з дитиною не приходила, чим хворіє дитина не знає.

Стоматолог ОСОБА_6 своєю довідкою від 24.07.2024 підтвердила, що ОСОБА_3 систематично приходила санацію ротової порожнини в присутності батька.

Згідно з Актом обстеження умов проживання квартири АДРЕСА_3 умови проживання задовільні, ОСОБА_3 проживає з батьком ОСОБА_1 . Дитина забезпече6на сезонним одягом, взуттям, шкільним приладдям, має окрему кімнату.

10.09.2024 практичним психологом вищої категорії В.Берчуком сформовано висновок за результатами психологічного дослідження №85 на предмет визначення психологічної доцільності проживання дитини разом із матір`ю або батьком неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом із батьком. Під час консультативної бесіди з ОСОБА_7 було з?ясовано, що їй дуже добре жити разом із татом, який повноцінно задовольняє матеріальні, інтелектуальні, емоційні і духовні потреби неповнолітньої дочки. Вдома для неї створені гарні умови для навчання і відпочинку. Дівчина розповідала про те, що добре навчається в Ліцеї №1 імені Івана Франка, де в неї багато друзів. Ліцеїстка поглиблено вивчає англійську мову, захоплюється читанням художньої літератури, її більше цікавлять предмети гуманітарного циклу. Дівчина висловлюється категорично проти можливості проживати окремо від тата. Під час спільного перебування на консультації батько і дочка демонстрували злагоджену комунікацію між собою, зацікавлене і приязне ставлення одне до одного, що свідчить про конструктивну соціальну взаємодію і сприятливу емоційну атмосферу в їхніх стосунках. Психоемоційний стан дівчини вивчався за допомогою Методу колірних виборів (МКВ) - модифікованого колірного тесту Люшера. У ОСОБА_7 в інтерпретації результатів тестування за цією методикою слід звернути увагу на потребу у повазі і уважному ставленні, чутливість до впливів середовища і потребу у лагідній «соціальній ніші». Помірний рівень тривожності. Загалом психоемоційний стан дівчини можна охарактеризувати як позитивний. Особистісні особливості ОСОБА_7 досліджувалися за допомогою проєктивної методики «Неіснуюча тварина». У інтерпретації результатів за цією методикою звертає увагу на ретельність у діяльності і виваженість у поведінці, реалістичність, цілеспрямованість, оптимізм, недостатньо сформовані комунікативні навички. Самооцінка у дівчини адекватна. Вибір за методикою « ОСОБА_8 з чоловічками» вказує на нормальну адаптацію до поточної життевої ситуації, комфорт і задоволення навколишнім світом. Сімейні стосунки вивчалися за допомогою методики «Кінетичний малюнок сім?ї». У своєму малюнку ОСОБА_7 відтворила реальну неповну повноцінно функціонуючу сім?ю, у якій вона зараз проживає, що складається з самої дівчини, яка розповідає про своє життя і тата ОСОБА_9 , який готує дочці їжу. Така послідовність малювання і сам сюжет малюнку вказують на те, що неповнолітня дитина і її потреби посідають центральне місце у сімейних стосунках. ОСОБА_10 ретельно промальовані, бар?єри між членами сім?ї відсутні, у малюнку переважають світлі яскраві кольори, обличчя усміхнені, що також свідчить про емоційне благополуччя і приязні стосунки у сім?ї. Відповідаючи не стандартні додаткові питання методики, дівчина констатує, що у сім?ї разом їм «добре, супер, класно». Фігура матері, п. Оксани ОСОБА_11 , на малюнку відсутня, що свідчить про незалученість її у сімейні стосунки, відсутність на даний час її участі у сімейному житті. Підсумовуючи, зазначає, що теперішній віковий період у розвитку дівчини є надзвичайно складним і відповідальним, чутливим до несприятливих чинників. Діти у цьому віці дуже чутливі до негараздів у соціальній взаємодії і сімейних стосунках. Зараз надзвичайно важливою є роль батьків, особливо матері, у психологічному благополуччі дитини. Матір для дівчини являє собою модель статево-рольової поведінки, за прикладом якої формуються риси характеру майбутньої господині, матері і дружини. Як вбачається, у даному випадку матір усунулася від виховання і догляду за власною неповнолітньою дитиною, виконання своїх материнських обов?язків, що може несприятливо позначитися на формуванні особистості і емоційному стані дівчини. За обставин, які склалися, у першу чергу вважає, що слід враховувати інтереси дитини, а також осіб, які безпосередньо нею опікуються. Виходячи з отриманої під час консультування інформації і керуючись науковими засадами вікової, педагогічної, медичної психології, психології особистості і психології сім?ї, рекомендується, з метою збереження ментального здоров?я дівчини, запобігання виникненню в неї невротичних розладів і деформацій особистості, яка перебуває на стадії формування, враховуючи бажання самої ОСОБА_7 , визначити місце проживання нееповнолітньої дитини ОСОБА_3 на користь батька, ОСОБА_1 .

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 суду повідомила про те, що вона є тіткою та хрещеною матір`ю ОСОБА_3 .. Дитина проживає разом із батьком, мама проживає від них окремо. Батько забезпечує її усім необхідним. Вважає, що ОСОБА_7 краще проживати з батьком та це повністю відповідає її інтересам.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні надав покази про те, що ОСОБА_1 є його сусідом. Позивач проживає разом з донькою, відповідачки вже не бачив протягом дуже тривалого часу. Іринка росте на його очах. Батько дуже добре дбає про неї, донедавна водив її до школи.

Оцінка суду.

Згідно з ч.1 ст.1 СК України Сімейний кодекс України визначає засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів.

Частинами 1, 4 ст.3 СК України сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`я створюється, зокрема на підставі шлюбу.

Держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім`ї (ч.1 ст.5 СК України).

Згідно з ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» в ч.1 підпункту «с», «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання». Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану (ч.1 ст.21 СК України).

Частиною 1 ст.24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Підстави для припинення шлюбу визначені ст. 104 СК України, згідно з ч. 2 якої шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Згідно зі ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу.

Статтею 109 СК України визначено, що шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

У відповідності до вимог ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Відповідно до ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

У відповідності до положень ч.3 ст.115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Враховуючи вищенаведене, аналізуючи докази у справі, оцінюючи їх в сукупності, суд вважає, що оскільки сторони протягом тривалого часу не підтримують подружніх відносин, їхній шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому є всі підстави для розірвання шлюбу.

Даний висновок суду кореспондує із правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові №761/33261/16-ц від 26.11.2018 про те, що суд не може примушувати подружжя проживати разом, цікавитися їх приватним життям, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків, а надання додаткового строку для примирення є виключно правом суду.

Що стосується визначення місця проживання дитини, то суд вважає за необхідне зазначити наступне:

Згідно з ч.3 ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Відповідно до частини сьомої статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно зі статтею 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Відповідно до частин першої-четвертої статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.

Згідно з частиною першою статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Наведене узгоджується з висновками щодо врахування найкращих інтересів дитини при розгляді справ, які стосуються прав дітей, сформульованими у постановах Великої Палати Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц, Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 180/1954/19, від 13 листопада 2020 року у справі № 760/6835/18, від 09 листопада 2020 року у справі № 753/9433/17, від 02 листопада 2020 року у справі №552/2947/19, від 24 квітня 2019 року у справі № 300/908/17, від 12 вересня 2023 року у справі № 213/2822/21.

У рішенні ЄСПЛ від 11 липня 2017 року, заява № 2091/13 у справі «М.С. проти України», йдеться про визначення «інтересів дитини», її місця у взаємовідносинах між батьками. У цьому рішенні ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагодійним. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі у міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення.

Аналіз наведених норм права, практики ЄСПЛ дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи з об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків.

Нормами статті 19 СК України встановлено, що при розгляді спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе, не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Законодавство Україні, і міжнародне право, виходить із необхідності дотримання принципу якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Цей принцип закріплений в статті 3 Конвенції про права дитини та статті 155 Сімейного кодексу України. Найкращі інтереси дитини мають бути предметом основного піклування батьків та пріоритетом для будь-яких органів установ, організацій та судів в усіх діях щодо дітей.

Суд - це фактично останній інструмент, який підлягає використанню при вирішенні сімейних спорів, коли спір неможливо вирішити іншим шляхом.

У постанові Верховного Суду від 04 серпня 2021 року у справі №654/4307/19 наголошено, що при оцінці та визначенні найкращих інтересів дитини підлягають врахуванню такі базові елементи: (а) погляди дитини; (б) індивідуальність дитини; (в) збереження сімейного оточення і підтримання відносин; (г) піклування; захист і безпека дитини; (ґ) вразливе положення; (д) право дитини на здоров`я; (е) право дитини на освіту (). Також підлягають врахуванню: (1) спроможність кожного з батьків піклуватися про дитину особисто; (2) стосунки між дитиною і батьками в минулому; (3) бажання батьків бути опікунами; (4) збереження стабільності в оточенні дитини, йдеться про місце проживання (дім), школу, друзів; (5) бажання дитини.

Згідно ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

За змістом частини третьої статті 160 СК України якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Аналогічні положення закріпленні у частині другій статті 29 ЦК України, якою визначено, що фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

В силу частини першої статті 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Водночас, якщо дитині виповнилося 14 років, то вона може вільно обирати собі місце проживання з кимось із батьків, які мають у власності житлові приміщення. Суд не може визначати місце проживання дитини, яка досягла 14 років за позовом когось із батьків, оскільки таке право вибору місця проживання надано законом самій дитині.

Таку правову позицію висловив Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 2 листопада 2023 року (справа №592/7624/22), яка згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України має враховуватися судами при застосуванні норм права.

Зібрані докази вказують на те, що на час пред`явлення та вирішення позову доньці сторін, ОСОБА_3 , виповнилося 14 років, а тому вона вправі самостійно обирати своє місце проживання.

В судовому засіданні ОСОБА_3 висловила своє бажання проживати разом з батьком, разом з тим, підстави для визначення її місця проживання саме судом - відсутні.

Водночас, судом встановлено наявність обставин, які свідчать про істотну обмеженість активної участі матері в житті доньки ОСОБА_3 , вона не проявляє бажання брати участь у її утриманні та вихованні, тобто свідомо умисно нехтує батьківськими обов`язками.

За таких обставин суд, з урахуванням якнайкращих інтересів дитини вважає за необхідне констатувати той факт, що позивач, як батько, являється основним та єдиним утримувачем дочки, з огляду на свідоме нехтування відповідачкою своїми батьківськими обов`язками та відсутність її у житті дитини.

Водночас, суд вважає за необхідне зазначити, що при ухвалення даного рішення у справі судом взято до уваги позицію Великої палати Верховного Суду, викладену у постанові від 11.09.2024 у справі №201/5972/22, а тому з метою забезпечення якнайкращих інтересів дитини розгляд даної справи проведено в порядку позовного провадження та з участю органу опіки та піклування.

Доведення факту одноосібного виховання дитини батьком пов`язане

з настанням (існуванням) обставин, за яких мати не виконує своїх батьківських обов`язків щодо дитини, стосується зміни обсягу сімейних прав або невиконання одним із батьків батьківських обов`язків (у тому числі умисного) та безумовно впливає на права й інтереси самої дитини, а також зумовлює відповідні правові наслідки, визначені законом.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 264, 280-282 ЦПК України, -

ухвалив:

Позов - задоволити частково.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 26.03.2009 у Грушівській сільській раді Дрогобицького району Львівської області, актовий запис №08.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , являється осонвним та єдиним утримувачем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та таким, що самостійно виховує дитину, за адресою: АДРЕСА_1 .

В решті позову - відмовити.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до Дрогобицького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 16.10.2024.

Суддя Павлів З.С.