РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2024 року Рівненський міський суд

Рівненської області

в особі судді Ковальова І.М.

при секретарі Білецькій А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів,

в с т а н о в и в :

В Рівненський міський суд Рівненської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів звернулась ОСОБА_1 .

В своєму позові позивач зазначає, що з відповідачем по справі вони перебували у зареєстрованому шлюбі від якого мають малолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Судовим наказом Рівненського міського суду від 21 жовтня 2022 року стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 04 жовтня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття. Починаючи з вересня 2023 року по липень 2024 року відповідач аліменти на утримання дитини не сплачує взагалі, у зв`язку з чим виникла заборгованість по аліментах, що згідно розрахунку державного виконавця станом на 02 серпня 2024 року становить 13234,14 грн. Тому просить суд стягнути з відповідача на її користь пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі 4031,43 грн. за період з вересня 2023 року по 31 липня 2024 року включно.

В судове засідання позивачка не з`явилась, однак подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився. Про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином судовою повісткою рекомендованим листом за місцем реєстрації. Причин своєї неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань про перенесення судового розгляду справи до суду не подавав.

Дослідивши матеріали справи та подані письмові докази по справі, суд прийшов до наступного висновку.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року № 63566/00 "Проніна проти України § 23).

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. десятий п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі від якого мають малолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дана обставина підтверджується дослідженим в судовому засіданні свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 виданим 01 жовтня 2020 року Рівненським міськрайоним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) з якого вбачається, що ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Рівне, про що складено відповідний актовий запис №1942. Батьками записані ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

З дослідженого в судовому засіданні судового наказу від 21 жовтня 2024 року виданого Рівненським міським судом по цивільній справі №569/14666/22 за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини вбачається, що стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , іпн. НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , іпн. НОМЕР_3 , зареєстрованої АДРЕСА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 04 жовтня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

Як зазначила у позовній заяві позивачка, починаючи з вересня 2023 року по липень 2024 року відповідач аліменти на утримання дитини не сплачує взагалі, у зв`язку з чим виникла заборгованість по аліментах.

З дослідженого в судовому засіданні розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 02.08.2024 №33134 виданого за підписом державного виконавця Здолбунівського відділу ДВС у Рівненському районі Рівненської області О.Світличного вбачається, що згідно матеріалів виконавчого провадження відкритого на підставі судового наказу №569/14666/22 виданого 01.11.2022 Рівненським міським судом Рівненської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання донько ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі частки від усіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з 04 жовтня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття, станом на 02.08.2024 р. заборгованість зі сплати аліментів становить 13234,14 грн.

Отже судом встановлено, що рішення суду про стягнення аліментів на користь позивача на утримання малолітньої доньки сторін виконується частково, оскільки періодично стягнення аліментів з відповідача на користь позивача проводилося до вересня 2023 року включно. В подальшому, у відповідача виникла заборгованість по аліментах в розмірі 13234,14 грн. станом на 02 серпня 2024 року.

Як роз`яснено в п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст.196 Сімейного Кодексу України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Відповідно до ч.1 ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №572/1762/15-ц зроблено наступний правовий висновок: Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Згідно наданого позивачем розрахунку пені, загальний розмір пені за період з вересня 2023 року по 31 липня 2024 року становить 4031,43 грн. виходячи з наступного: вересень 2023 року (кількість днів 30; сума боргу 855,64 грн.) розмір пені 256,69 грн.; жовтень 2023 року (кількість днів 31; сума боргу 1991,64 грн.) розмір пені 352,16 грн.; листопад 2023 року (кількість днів 30; сума боргу 3127,64 грн.) розмір пені 340,80 грн.; грудень 2023 року (кількість днів 31; сума боргу 4263,64 грн.) розмір пені 352,16 грн.; січень 2024 року (кількість днів 31; сума боргу 5545,14 грн.) розмір пені 397,27 грн.; лютий 2024 року (кількість днів 29; сума боргу 6826,64 грн.) розмір пені 371,64 грн.; березень 2024 року (кількість днів 31; сума боргу 8108,14 грн.) розмір пені 397,27 грн.; квітень 2024 року (кількість днів 30; сума боргу 9389,64 грн.) розмір пені 384,45 грн.; травень 2024 року (кількість днів 31; сума боргу 10671,14 грн.) розмір пені 397,27 грн.; червень 2024 року (кількість днів 30; сума боргу 11952,64 грн.) розмір пені 384,45 грн.; липень 2024 року (кількість днів 31; сума боргу 13234,14 грн.) розмір пені 397,27 грн.

Власного розрахунку відповідачем надано не було, тому даний розрахунок приймається судом як достовірний.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження, є обґрунтованими, доведеними належними та допустимими доказами, а тому вони підлягають до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки при подачі позову до суду позивач звільнена від сплати судового збору, рішення прийнято на користь позивача, тому судові витрати в розмірі 1211,20 грн. слід стягнути з відповідача в дохід держави.

На підставі викладеного,керуючись ст.ст.10,12,81,141,263,264,265,268,273,280,

282-289,354 ЦПК України, ст.196 СК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого АДРЕСА_1 , іпн. НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованої АДРЕСА_2 , іпн. НОМЕР_3 пеню за прострочення сплати аліментів, які стягуються на підставі судового наказу від 21 жовтня 2024 року виданого Рівненським міським судом по цивільній справі №569/14666/22 за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини за період з вересня 2023 року по липень 2024 року включно в розмірі 4031,43 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого АДРЕСА_1 , іпн. НОМЕР_2 судовий збір в розмірі 1211,20 грн. та зарахувати до спеціального фонду Державного бюджету України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована АДРЕСА_2 , іпн. НОМЕР_3

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований АДРЕСА_1 , іпн. НОМЕР_2

Суддя Рівненського

міського суду І.М.Ковальов