ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9058/24 Справа № 213/42/24 Суддя у 1-й інстанції - Шевченко О. В. Суддя у 2-й інстанції - Остапенко В. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2024 року м.Кривий Ріг

справа № 213/42/24

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Остапенко В.О.

суддів Бондар Я.М., Зубакової В.П.

сторони:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Сітісервіс-КР»

відповідач ОСОБА_1

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу овариства з обмеженою відповідальністю «Сітісервіс-КР» на рішення Широківського районного суду Дніпропетровської області від 29 травня 2024 року, яке ухвалено суддею Шевченко О.В. у смт Широке Дніпропетровської області, відомості про дату складання повного судового рішення в матеріалах справи відсутні,

УСТАНОВИВ:

В грудні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Сітісервіс-КР» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Позовна заява мотивована тим, що з 01 лютого 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Сітісервіс-КР» розпочало виконання функцій управителя багатоквартирними будинками Інгулецького району в м. Кривому Розі на підставі Договору з Управлінням благоустрою та житлової політики виконавчого комітету Криворізької міської ради.

Відповідач є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 . У період з 01 грудня 2020 року по 01 грудня 2023 року позивач надав відповідачу послуги на суму 6 685,76 грн за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач не виконала свого обов`язку зі сплати вартості житлово-комунальних послуг, в результаті чого у нього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 6 685,76 грн.

У зв`язку з невиконанням відповідачем свого обов`язку зі сплати комунальних послуг позивач просив суд стягнути з відповідача борг за житлово-комунальні послуги (утримання будинку та прибудинкової території) за адресою: АДРЕСА_1 , у розмірі 6 685,76 грн, суму інфляційних збитків у розмірі 135,60 грн, суму 3 % річних у розмірі 37,04 грн та судові витрати.

Рішенням Широківського районного суду Дніпропетровської області від 29 травня 2024 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач позивач просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення по справі про задоволення позовних вимог позивача у повному обсязі, посилаючись на невірне застосування судом норм матеріального права та неповне дослідження обставин справи. В іншій частині просить залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом не надано оцінки тому, що з 01 лютого року ТОВ «Сітісервіс-КР» є управителем будинків, споруд та прибудинкової території у Інгулецькому районі м. Кривого Рогу на підставі Договору з Управлінням благоустрою та житлової політики виконкому Криворізької міської ради, яке є балансоутримувачем багатоквартирних будинків, зокрема, буд. АДРЕСА_2 . Позивачем окрім управління здійснюється надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, в тому числі і щодо багатоквартирного будинку буд. АДРЕСА_2 . Свою діяльність у якості управителя багатоквартирних будинків Саксаганського району м. Кривого Рогу ТОВ «Сітісервіс-КР» здійснює на підставі укладеного між ТОВ «Сітісервіс-КР» та Управлінням благоустрою та житлової політики виконавчого комітету Криворізької міської ради Договору про надання послуг з управління будинком, спорудою або групою будинків і споруд у Інгулецькому районі (копія договору є в матеріалах справи). В свою чергу підставою для укладення вищезазначеного Договору стало проведення конкурсу балансоутримувачем багатоквартирних житлових будинків. Слід зазначити, що процедура проведення конкурсу регулюється Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 631 «Про затвердження Порядку проведення конкурсу з надання житлово-комунальних послуг» (далі Порядок № 631) та Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 60 від 25 квітня 2005 року «Про затвердження Порядку визначення виконавця житловокомунальних послуг у житловому фонді» (далі Наказ № 60). Згідно п.1.4 Наказу № 60, виконавець житлово-комунальних послуг визначається органами місцевого самоврядування, крім випадків коли власник (власники) житлових будинків бажає (бажають) визначити виконавця житлово-комунальних послуг самостійно.

На підтвердження своїх повноважень, ТОВ «Сітісервіс-КР» було надано разом з позовною заявою копію договору, укладеного з Управлінням благоустрою та житлової політики виконкому Криворізької міської ради, про надання послуг з управління будинком, спорудою або групою будинків у Інгулецькому районі, є управителем будинку, споруди або групи будинків і споруд Інгулецького району м. Кривого Рогу. Інформація про те, що ТОВ «Сітісервіс-КР» є управителем багатоквартирних будинків є публічною та доступною всім споживачам, оскільки була доведена до відома споживачів шляхом розміщення на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування в мережі Інтернет та в друкованому засобі масової інформації місцевої сфери розповсюдження.

У позовній заяві, апелянт зазначав що, надає послуги з утримання в порядку Закону україни «Про житлово-комунальні послуги», Наказу Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 150 від 10 серпня 2004 року «Про затвердження Примірного переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень, будинків, споруд»; Наказу Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17 травня 2005 року «Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій». Даними нормативно-правовими актами наведено перелік послуг, які апелянт надає споживачам. Тобто, позивачем було наведено перелік послуг які відносяться до послуги з утримання будинку і прибудинкової території. Також, відповідно до ч.2 ст. 27 Закону України Про житлово-комунальні послуги»: у разі ненадання, надання неналежної якості послуги з управління багатоквартирним будинком споживач має право викликати управителя для перевірки якості наданих послуг. З боку Відповідача до ТОВ «Сітісервіс-КР» не надходило жодних викликів представника підприємства для перевірки якості наданих послуг або для фіксації будь-яких порушень. Таким чином, ТОВ «Сітісервіс-КР» за період з 01 грудня 2020 року по 01 грудня 2023 року за адресою АДРЕСА_2 надавало послуги з утримання будинку і прибудинкової території споживачам своєчасно, безперебійно та належної якості.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, за наявними матеріалами справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог позивача, суд першої інстанції виходив з того, що кошторис витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території суду не надано, отже, позивачем не надано доказів обґрунтованості нарахування сум, зазначених у розрахунку заборгованості. Також позивачем не конкретизовано найменування послуг, встановлених обов`язковим переліком робіт (послуг), витрати які включаються до складу витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, які розуміються ним під утриманням будинку та прибудинкової території за адресою: АДРЕСА_1 . Не зазначено і тариф (ціну) за кожну з цих послуг або загальну ціну за послуги з утримання будинку та прибудинкової території. Копія рішення Виконкому Криворізької міської ради щодо затвердження цін (тарифів) на послуги з утримання будинку та прибудинкової території суду не надана. Не надано також і детальний розрахунок заборгованості за кожен місяць.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, встановленихст.526 ЦК України, зобов`язання повинне виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань.

Згідно із ч.1ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

а змістом ч.1 ст.901та ч.1 ст.903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Судом встановлено, що будинок АДРЕСА_2 знаходиться у комунальній власності Управління благоустрою та житлової політики та перебуває на балансовому обліку ТОВ «Сітісервіс-КР» так як останній є управителем багатоквартирних будинків та надає послуги з утримання вказаного будинку та прибудинкової території, інші послуги згідно договору.

Так, 27 грудня 2013 року між Управлінням благоустрою та житлової політики виконкому міськради (далі - Замовник) в особі ОСОБА_2 та ТОВ «Сітісервіс-КР», в особі ОСОБА_3 , укладено Договір про надання послуг з управління будинком, спорудою або групою будинків і споруд по житловим будинкам Дзержинського району, відповідно до якого зазначено, що функції з управління та надання послуг з утримання будинку, споруди або групи будинків і споруд та об`єктів благоустрою, що розташовані на прибудинкових територіях розпочинають здійснювати з 01 квітня 2014 року.

Пунктом 1 ч.1ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів, при цьому, такому праву прямо відповідає визначений п.5 ч.2ст.7 цього Закону обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Крім того, відповідно до п.7 Правил користування будинку та прибудинкової території, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572, на власника, наймача житлового приміщення, покладено обов`язок сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із наведеними нормами чинного законодавства споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Постановою Пленуму Верховного суду України від 30 жовтня 2013 року роз`яснено, що не укладання договору про надання житлово-комунальних послуг у письмовій формі не звільняє боржника від обов`язку оплачувати отримані ним послуги.

Згідно зст.526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до Договору про надання послуг з управління будинком, спорудою або групою будинків і споруд по житловим будинкам Інгулецького району від 27 грудня 2013 року між Управлінням благоустрою та житлової політики виконкому міськради, в особі ОСОБА_2 , та ТОВ «Сітісервіс-КР», в особі ОСОБА_4 , останній зобов`язаний: здійснювати функції з управління, прийняти об`єкт в управління та необхідну достовірну документацію повному обсязі з оформлення акту прийняття-передачі об`єкта; здійснювати управління особисто, а також укладати договори із співвиконавцями на виконання окремих видів робіт; надавати замовнику повну та достовірну інформацію щодо управління об`єктом на умовах та у строки, визначені договором або законом; планувати заходи щодо збереження і сталого функціонування об`єкта відповідно до його цільового призначення і здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир та приміщень такого об`єкта та інші послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків і споруд по Інгулецькому району.

Відповідно до ст.ст.151, 156 Житлового кодексу України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, споживач зобов`язаний вчасно та у повному обсязі сплачувати вартість наданих житлово-комунальних послуг, а також приймати участь у загальних витратах на обслуговування будинку.

Відповідно до норм Цивільного кодексу України. а саме ст.11 ЦК України, визначено, що «Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування», ст.14 ЦК України, передбачає, що «Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства», ст.322 ЦК України передбачає, що «Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить…».

Згідно ст.379 ЦК України «Житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них»; ст.382 ЦК України «Квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.».

Закон України «Про житлово-комунальні послуги» (ст.20), передбачає, «Споживач зобов`язаний: … оплачувати житлово-комунальні послуги…».

Відповідно до ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 2004 року балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд - це власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.

Згідно ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» управитель це особа, яка за договором з власником чи балансоутримувачем здійснює управління будинком, спорудою, житловим комплексом будинків і споруд і забезпечує його належну експлуатацію відповідно до закону та умов договору.

Так, відповідно до Договору про надання послуг з управління будинком, спорудою або групою будинків і споруд по житловим будинкам Дзержинського району від 27 грудня 2013 року, управителем є ТОВ «Сітісервіс-КР».

Крім того, відповідно до Закону україни «Про особливості здійснення право власності у багатоквартирному будинку» всі питання приймаються співвласниками на зборах. Дані збори оформлюють протоколом співвласників багатоквартирного будинку. Але в матеріалах цивільної справи відсутній даний протокол, стороною відповідача також не було долучено на підтвердження заперечення вищезазначеного протоколу, відповідно до якого би вони обрали іншого управителя багатоквартирного будинку. Таким чином, саме позивач є управителем даного багатоквартирного будинку на підставі рішення укладеного договору з органами місцевого самоврядування.

Таким чином, в період з 01 грудня 2020 року по 01 грудня 2023 рік ТОВ «Сітісервіс-КР», як виконавець житлово-комунальних послуг, надав ОСОБА_1 , яка є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , послуги з утримання будинку та прибудинкової території за вищевказаною адресою, а відповідач фактично отримувала ці послуги, принаймні, відповідач не надав суду жодних доказів на підтвердження зворотного. Відповідачем до суду не подано жодного доказу на підтвердження того факту, що такі послуги не надавались.

Так, відповідно ст.18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разу порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складання та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо. Відповідачем жодних письмових звернень до позивача про виклик представника для складання акту-претензії не надано.

Крім того, тарифи які використовував ТОВ «Сітісервіс-КР» для нарахування за надані послуги були затверджені Виконкомом Криворізької міської ради, які знаходяться у вільному доступі для споживача.

Стаття 625 ЦК України, визначає, що «Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.»

За таких обставин суд вважає можливим стягнути з Відповідача на користь Позивача інфляційні втрати.

На час розгляду справи судом, відповідачем не надано даних, що свідчать про сплату заборгованості у добровільному порядку, а наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідачем не оспорюється.

Крім того, відповідно до ст.ст.11, 526 ЦК України, договір не є єдиною підставою виникнення правовідносин між сторонами.

Згідно ст.526 ЦПК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.322 ЦПК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить.

Виходячи з наведених норм матеріального права, суд приходить до висновку, що відсутність договору між позивачем та відповідачем, не позбавляє відповідача обов`язку сплачувати комунальні послуги, пов`язані з утриманням майна, яке перебуває у його власності, користуванні.

Викладене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, висловленим у постанові від 30 жовтня 2013 року у справі № 6-59цс13.

Наданий стороною позивача в обґрунтування своїх позовних вимог розрахунок заборгованості складений з чітким зазначенням суми заборгованості за кожен місяць отримання споживачем послуг, а тому приймається судом та покладається в основу рішення, оскільки будь-якого іншого розрахунку чи обґрунтованого заперечення проти зазначеного розрахунку відповідачем не надано.

Крім того, відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Положеннями ч.1 ст.13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 5 статті 81 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, з урахуванням задоволення позову в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає відшкодуванню судовий збір в розмірі 2 684 грн.

Враховуючи вищевикладене, рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що відповідно п.2 ч.1 ст. 376 ЦПК України є підставою для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду, з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог позивача у повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з чим, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «Сітісервіс-КР» підлягає стягненню судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги в розмірі 3 220,80 грн.

Керуючись ст.ст. 367, ч. 1 ст. 369, ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381, 382 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальність «Сітісервіс-КР» задовольнити.

Рішення Широківського районного суду Дніпропетровської області від 29 травня 2024 року скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

Позов Товариства з обмеженою відповідальність «Сітісервіс-КР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сітісервіс-КР» борг за житлово-комунальні послуги в розмірі 6 858 (шість тисяч вісімсот п`ятдесят вісім) грн 40 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сітісервіс-КР» суму інфляційних збитків у розмірі 135 (сто тридцять п`ять) грн 60 коп, 3% річних у розмірі 37 (тридцять сім) грн 04 коп та суму сплаченого судового збору, у розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сітісервіс-КР» судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 3 220 (три тисячі двісті двадцять) грн 80 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне рішення суду складено 08 жовтня 2024 року.

Головуючий:

Судді: