ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2024 року м.Суми

Справа №592/16075/23

Номер провадження 22-ц/816/1315/24

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Філонової Ю. О. , Рунова В. Ю.

за участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Громова Романа Сергійовича

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 03 квітня 2024 року у складі судді Катрич О.М., ухвалене у м.Суми, повний текст якого складено 04 квітня 2024 року,

в с т а н о в и в :

23 жовтня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про витребування безпідставно отриманих коштів та понесених судових витрат.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що за період з 28.02.2022 року по 03.03.2023 року він здійснив перерахунок коштів ОСОБА_2 у безготівковій формі шляхом переказу із рахунку на рахунок на загальну суму 400000 грн, що підтверджується звітом по транзакціям АТ «ПУМБ». Вказує, що кошти були перераховані на умовах договору позики, проте такий договір не був оформлений належним чином. 17.08.2023 року він звернувся із заявою до відповідача про повернення зазначених коштів, проте станом на момент звернення до суду із даним позовом відповіді на заяву не надходило, а кошти повернуті не були.

Посилаючись на те, що відповідачем були безпідставного набуті кошти, просить стягнути з ОСОБА_2 на підставі ст. 1212 ЦК України 400000 грн, а також понесені судові витрати.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 03 квітня 2024 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, представник ОСОБА_1 адвокат Громов Р.С. подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з наданою судом оцінкою зібраних у справі доказів та встановлених на їх підставі обставин, спрямовані на необхідність переоцінки цих доказів і обставин в тому контексті, який на думку представника позивача свідчить про те, що перераховані кошти були відповідачем безпідставно набуті.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача адвокат Сапіч В.М. з доводами представника позивача не погодився, вважає рішення законним, обгрунтованим та таким, що прийняте без порушень норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача адвоката Громова Р.С., перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що позивач та відповідач є батьком та сином.

Відповідно до довідки від 04.08.2023 року АТ «ПУМБ», ОСОБА_1 відкрив картковий рахунок № НОМЕР_1 у валюті гривня. За період з 28.02.2022р. по 03.03.2022р з рахунку № НОМЕР_1 у валюті гривня, який належить пану ОСОБА_1 , було перераховано на карту НОМЕР_2 кошти в загальній сумі 400000,00 грн, що підтверджується Додатком 1 до цієї довідки, а також відповіддю на запит суду. (а.с.2-3, 27) Ця обставина відповідачем не заперечується.

17.08.2023 року позивач звернувся із заявою від 17.08.2023 року про повернення коштів, які перераховані відповідачу, яку останній отримав 19.08.2023 року, однак грошей і по цей час не повернув (а.с.3-4).

Представник відповідача на підтвердження своїх доводів про те, що переказ грошових сум ОСОБА_1 був здійснений як розподіл коштів між учасниками ТОВ «Сумська насосна техніка», надав суду розрахунок розміру частини майна ТОВ «Сумська насосна техніка», що підлягає поверненню ОСОБА_2 особі, яка вибула зі складу учасників товариства 22.08.2023 року (а.с.18).

Також встановлено, що в провадженні Ковпаківського районного суду м. Суми перебувала на розгляді цивільна справа №592/10260/23 (суддя Котенко О.А.), по якій 06.12.2023 року позовну заяву ТОВ «Сумська насосна техніка» задоволено. Витребувано з незаконного володіння ОСОБА_2 автомобіль Skoda Kodiaq (кузов НОМЕР_3 , номер НОМЕР_4 ) шляхом його передачі власнику ТОВ «Сумська насосна техніка». Дане рішення оскаржується в апеляційному порядку.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що до спірних правовідносин не може бути застосовано положення ст. 1212 ЦК України про безпідставно набуте майно, на яку позивач посилався як на підставу для задоволення позову, оскільки позивачем не надано достатніх доказів того, що відповідач отримав перераховані кошти безпідставно.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, так як суд дійшов їх правильно встановивши фактичні обставини справи, на підставі наданих сторонами доказів, з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

При цьому, згідно зі ст. ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Главою 83 ЦК України визначаються загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є правовідносини, які виникають у зв`язку з безпідставним утриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають при наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених ст. 11 ЦК України).

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності правової підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але в подальшому відпала.

Загальна умова ч. 1 ст. 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зi сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі ст. 1212 ЦК України тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Отже, у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, ст. 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі, у тому числі у виді розірвання договору.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач посилається на те, що за період з 28.02.2022 року по 03.03.2023 року він здійснив перерахунок коштів ОСОБА_2 у безготівковій формі шляхом переказу із рахунку на рахунок на загальну суму 400000 грн. Відповідач в суді першої інстанції не заперечував проти того, що ним було отримано вказані грошові кошти від позивача, але вказував на те, що ці кошти ним були отримані як учасником ТОВ «Сумська насосна техніка», який вибув зі складу учасників товариства.

В суді першої інстанції та в апеляційному суді не знайшли підтвердження доводи позову про те, що кошти у розмірі 400000 грн були передані ОСОБА_2 як позика, проте письмово договір не був укладений, тому перераховані кошти були набуті відповідачем без достатньої правової підстави.

Виходячи з досліджених матеріалів справи, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з відповідача грошових коштів як таких, що набуті чи збережені відповідачем без достатньої правової підстави.

Доводи апеляційної скарги дублюють доводи позовної заяви, зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанцій стосовно встановлених обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував, та не можуть бути підставами для скасування постановленого у справі судового рішення.

З тих підстав, з яких заявлено позов, в його задоволенні відмовлено вірно.

Апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції були правильно застосовані норми матеріального права при додержанні норм процесуального права, а тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст. ст. 375, 381-384, 389 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Громова Романа Сергійовича залишити без задоволення.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 03 квітня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - В. І. Криворотенко

Судді: Ю. О. Філонова

В. Ю. Рунов