Справа №173/1106/24
Провадження №2/173/572/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2024 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючого судді Петрюк Т.М.

При секретареві Рудовій Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання жінки, з якою проживає дитина, до досягнення трирічного віку,-

ВСТАНОВИВ:

04.04.2024 року до суду звернулась позивач ОСОБА_1 , з позовом про стягнення аліментів на утримання жінки, з якою проживає дитина, до досягнення трирічного віку до відповідача ОСОБА_2

12.04.2024 року отримана довідка про реєстрацію місця проживання відповідача - фізичної особи.

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 15.04.2024 року відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 14.06.2024 року.

14.06.2024 року розгляд справи не проводився.

14.06.2024 року справа передана для розгляду судді Петрюк Т.М. та призначена до розгляду на 02.10.2024 року.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав.

Фіксування судового засідання технічного засобами не здійснювалось у відповідності до положень ст. 247 ЦПК України

Згідно заявлених позовних вимог позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі 3 000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: з 2021 року по 2023 рік вони з відповідачем проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

У них народилася спільна дитина донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Їх спільне життя з відповідачем не склалося, вони не ведуть спільного господарства, мешкають окремо, мають окремий бюджет.

Їхня донька проживає разом з нею та перебуває на повному її утриманні. Матеріальної допомоги на її утримання відповідач в добровільну порядку не надає. Вона намагалась вирішити дане питання з відповідачем в добровільному порядку, але позитивних наслідків це не мало, тому нею подано до суду позов про стягнення аліментів.

Вона перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною і позбавлена можливості працювати та утримувати себе і дитину, тому змушена стягнути з відповідача аліменти на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку, що й стало причиною звернення до суду.

В судове засідання позивач не з`явилася, заяву про відкликання позову не надала.

Відповідач в судове засідання не з`явився. Про дату час і місце розгляду справи відповідач повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про доставку СМС-повідомлення від 03.07.2024.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, вивчивши матеріали справи, з`ясувавши зміст позовних вимог, оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

За доводами позивача судом встановлено, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах.

В період спільного проживання у сторін народилася донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, в якому сторони записані батьками дитини.

За доводами позивача, на даний час вона з відповідачем проживають окремо. Спільного господарства не ведуть. Відповідачем будь яких доводів на спростування даного факту не надано. Позивачка перебуває у скрутному матеріальному становищі оскільки перебуває у декретній відпустці і позбавлена можливості працювати та утримувати себе і дитину.

Відповідно до ч. 2 ст. 91 СК України - Жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 84 СК України, дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Так як позивачка має дитину, якій не виповнилось три роки і яка проживає разом з позивачкою, суд приходить до висновку, що позивачка має право на отримання аліментів від чоловіка-батька дитини, до досягнення дитиною трирічного віку та про наявність підстав для задоволення позову у відповідності із обраним позивачем способом захисту порушених прав.

Відповідачем доказів того, що на його утриманні перебувають інші особи і про наявність інших обставин, які б могли вплинути на розмір призначених суду аліментів не надано.

Оцінюючи надані суду докази та враховуючи всі вищенаведені обставини, керуючись принципом розумності та справедливості, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги частково та стягнути з відповідача на користь позивачки на її утримання аліменти розмірі 1500 грн. щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. Дане рішення ухвалюється з урахуванням того факту, що з відповідача на користь позивача вже стягнені аліменти на утримання дитини у розмірі части доходу відповідача, щомісячно.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України Суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах платежу за один місяць.

Тому суд вважає за можливе допустити негайне виконання рішення суду про стягнення з відповідача аліментів в межах платежу за один місяць

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 1 211 грн. 20 коп., оскільки позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до ЗУ «Про судовий збір».

На основі ст. 84 СК України. керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273 , 430 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення про стягнення аліментів на утримання жінки, з якою проживає дитина до досягнення трирічного віку задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1 500 (одна тисяча п`ятсот) грн., щомісячно, починаючи стягнення з 04 квітня 2024 року і до 10 червня 2025 року, тобто до досягнення дитиною трирічного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір на користь держави в сумі 1211.20 грн.

Рішення допустити до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення апеляційного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення.

Повний текст рішення виготовлений 02.10.2024 року.

Суддя Петрюк Т.М.

Направлене до ЄДРСР: 10.10.2024 року

Дата набрання законної сили: 02.11.2024 року