Провадження № 4-с/202/19/2024
У Х В А Л А

Іменем України

18 січня 2024 року Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська в складі: судді Бєльченко Л.А., за участю секретаря судового засідання Ульянченко А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Камінської Анни Костянтинівни, заінтересована особа ОСОБА_2 , -

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду зі скаргою на рішення державного виконавця, зазначаючи, що заочним рішенням Новогродівського міського суду Донецької області від 07.06.2016 року з нього на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 23.03.2016 року і до повноліття дитини.

На виконання вказаного рішення судом 14.06.2016 року видано виконавчий лист у справі №239/148/16-ц, котрий стягувачем було пред`явлено до виконання, у зв`язку з чим 15.11.2016 року державним виконавцем Малиновського ВДВС м.Одеса Мансарлійською Х.А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №52895733.

В подальшому, в ході примусового виконання вищевказаного виконавчого провадження, постановою старшого державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Жорнова П.В. передано виконавчий лист №239/148/16-ц, виданий 14.06.2016 року Новогродівським міським судом Донецької області, до Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ).

Постановою головного державного виконавця Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Камінської А.К. від 20.07.2023 року прийнято виконавче провадження №52895733.

20.11.2023 року головним державним виконавцем Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Камінською А.К. було винесено постанову у виконавчому провадженні №52895733, котрою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 161 433,04 грн.

Заявник зазначає, що про винесення вказаної постанови він не знав, оскільки у зв`язку із введенням воєнного стану з 20.03.2022 року проходить військову службу по теперішній час і ніяку кореспонденцію не мав змоги отримати.

Так, з 25.04.2022 року він, ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується Довідкою про доходи №1754/1/4/1742/1 від 05.12.2023 року, виданою військовою частиною НОМЕР_1 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) від 18.08.2023 року №300 його призначено на посаду командира механізованого взводу механізованої роти військової частини НОМЕР_1 з одночасним укладенням контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб офіцерського складу строком до оголошення демобілізації та присвоєно первинне військове звання офіцерського складу молодший лейтенант.

Відповідно до Витягу з Наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №242 від 28.08.2023 року, ОСОБА_1 з 28.08.2023 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

В якості винагороди за військову службу він щомісяця отримує грошове забезпечення (заробітну плату) з військової частини НОМЕР_1 , яка включає надбавки за військову службу під час воєнного стану, премії та доплати за безпосередню участь в бойових діях.

Згідно довідки про доходи №1754/1/4/1742/1 від 05.12.2023 року, виданою військовою частиною НОМЕР_1 за період з квітня 2022 року йому всього було нараховано в якості грошового забезпечення (зарплати) кошти в сумі 1 077 183, 43 грн., котрі були перераховані на картковий рахунок № НОМЕР_3 , відкритий в ПАТ АБ «Укргазбанк» (IBAN № НОМЕР_4 ). Наведене підтверджується випискою за смарт-рахунком НОМЕР_5 ., виданою ПАТ АБ «Укргазбанк» 27.11.2023 року.

Наприкінці листопада 2023 року він виявив, що не може здійснити зняття готівки з указаного банківського рахунку, призначеного для отримання заробітної плати.

05.12.2023 року його представником було здійснено вхід до АСВП за отриманим в державного виконавця ідентифікатором, його представник виявив факти винесення постанови, в тому числі від 20.11.2023 року про накладення арешту на грошові кошти, що містяться на рахунках боржника.

Заявник зазначає, що вищевказана постанова про арешт коштів позбавила його права на розпорядження заробітною платою у повному розмірі, оскільки державним виконавцем фактично звернено стягнення на 100 відсотків його заробітної плати, яка є єдиним джерелом його існування, що суперечить чинному законодавству. Окрім того, він не має можливості оплачувати комунальні платежі та далі виплачувати борг, котрий він має намір відшкодувати в повному обсязі перед стягувачем.

Відповідно до частин 1,2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Відповідно до ч.1 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

У свою чергу, відповідно до ст.43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Також заявник посилається на ч.1 ст.2, та ч.2 ст.10 Конвенції про захист заробітної плати від 01.07.1949 року №95, ратифікованої Україною 04.08.1961 року, згідно котрої ця Конвенція застосовується до всіх осіб, яким виплачується або повинна виплачуватися заробітна плата. Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім`ї.

Відповідно до частин 1-2 ст.128 КЗпП України при кожній виплаті заробітної плати загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати двадцяти процентів, а у випадках, окремо передбачених законодавством України, - п`ятидесяти процентів заробітної плати, яка належить до виплати працівникові. При відрахуванні з заробітної плати за кількома виконавчими документами за працівником у всякому разі повинно бути збережено п`ятдесят процентів заробітку.

Відповідно до ч.1 ст.115, ч.5 ст.97 КЗпП України, ст.22, ч.1,6 ст.24, ч.3 ст.15 Закону України «Про оплату праці» своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості, оплата праці працівників підприємства здійснюється в позачерговому порядку, всі інші платежі здійснюються підприємством після виконання зобов`язань щодо оплати праці.

Однак, накладення арешту на рахунки боржників, які призначені для виплати заробітної плати, грубо порушує конституційні права громадян.

Відповідно до ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника направлений насамперед для забезпечення реального виконання рішення, тобто стягнення сум за виконавчим документом на користь стягувача.

У той же час, при наявності законодавчого обмеження та заборони на стягнення таких коштів, накладення арешту на рахунки боржника, які призначені для виплати пенсії, та для обліку соціального страхування в національній валюті унеможливлює своєчасну виплату пенсії та заробітної плати, що призводить до порушення прав громадян.

Тому, посилаючись на вимоги ст. ст. 5, 28, 68, частин 1-2 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у Постанові від 20.04.2022 року у справі №756/8815/20, заявник зазначив, що оскаржувана ним постанова про арешт коштів боржника позбавила його права на розпорядження заробітною платою у повному розмірі, оскільки державним виконавцем фактично звернено стягнення на 100 відсотків заробітної плати боржника, що суперечить чинному законодавству.

Крім того, заявником зазначено, що у Постанові від 19.05.2020 року у справі №905/361/19 (провадження №12-28гс20), постановленій за аналогічних обставин, Велика Палата Верховного Суду відзначила, що у випадку, коли на стадії накладення арешту на грошові кошти боржника-фізичної особи, що знаходяться на рахунку боржника та є заробітною платою боржника, виконавцю не вдалось виявити правову природу (статус) цих грошових коштів, як коштів на які накладення арешту заборонено законом, то арешт на такі грошові кошти підлягає зняттю на підставі відповідного повідомлення банку або заяви боржника з наданням ним відповідних документів на підтвердження цього та/або за результатами перевірки зазначених звітів.

Відтак, Велика Палата Верховного Суду відзначила, що арешт на такі банківські рахунки підлягає скасуванню, не погодившись із доводами органу ДВС про те, що рахунок, на якому перебували кошти, нібито не є таким, на який Законом України «Про виконавче провадження» заборонено накладення арешту, оскільки: 1) арешт може накладатися на кошти, а не на рахунок (абз.1 ч.2 ст.48 Закону); 2) обмеження звернення стягнення на кошти заробітної плати, які перебувають на рахунку боржника, стосуються категорії «кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом» (абз. 2 ч.2 ст.48 зазначеного Закону).

У зв`язку з викладеним, ОСОБА_1 просив скасувати постанову головного державного виконавця Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Камінської А. К. про арешт коштів боржника від 20.11.2023 року у виконавчому провадженні ВП №52895733 в частині накладення арешту на грошові кошти, що надходять на його, ОСОБА_1 , рахунок IBAN № НОМЕР_4 , який відкрито в ПАТ АБ «Укргазбанк», як заробітна плата (грошове забезпечення військовослужбовця); зобов`язати головного державного виконавця Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Камінську А. К. зняти арешт з його коштів, що містяться на банківському рахунку IBAN № НОМЕР_4 в ПАТ АБ «Укргазбанк» як заробітна плата (грошове забезпечення військовослужбовця).

Заявник у судове засідання не з`явився. Від представника заявника, адвоката Приймак Л.А., надійшла заява, в котрій просила провести розгляд скарги без її та заявника участі.

Від начальника Білоцерківського відділу Державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Юрченко С., в котрій остання зазначила, що відділ не погоджується із позовом з наступних підстав.

Так, у їхньому відділі на примусовому виконанні перебуває виконавчий лист №239/148/16-ц, виданий 14.06.2016 року Новогродівським міським судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.03.2016 року і до повноліття дитини, котрий надійшов з Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (ВП №52895733). 20.07.2023 року державним виконавцем було винесено постанову про прийняття виконавчого провадження до виконання.

Згідно матеріалів виконавчого провадження та бази даних АСВП боржником аліменти не сплачувались.

Згідно довідки-розрахунку заборгованість по аліментам за період з 15.11.2016 року по 01.11.2023 року становить 287761,72 грн.

З метою забезпечення виконання рішення суду 20.11.2023 року державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на кошти боржника.

Посилаючись на положення ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», начальник відділу просив відмовити гр. ОСОБА_1 у задоволенні скарги.

Суд, дослідивши матеріали справи, матеріали виконавчого провадження №52895733, вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що заочним рішенням Новогродівського міського суду Донецької області від 07.06.2016 року з нього на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 23.03.2016 року і до повноліття дитини.

На виконання вказаного рішення судом 14.06.2016 року видано виконавчий лист у справі №239/148/16-ц, котрий стягувачем було пред`явлено до виконання, у зв`язку з чим 15.11.2016 року державним виконавцем Малиновського ВДВС м.Одеса Мансарлійською Х.А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №52895733.

В подальшому постановою старшого державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Жорнова П.В. передано виконавчий лист №239/148/16-ц, виданий 14.06.2016 року Новогродівським міським судом Донецької області, до Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ).

Відповідно до наявної в матеріалах виконавчого провадження №52895733 розрахунку заборгованості по аліментам боржник ОСОБА_1 станом на 01.07.2023 року мав заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 210 215,50 грн., починаючи з березня 2016 року.

Постановою головного державного виконавця Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Камінської А.К. від 20.07.2023 року прийнято виконавче провадження №52895733.

20.11.2023 року головним державним виконавцем Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Камінською А.К. було винесено постанову у виконавчому провадженні №52895733, котрою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 161 433,04 грн.

28.11.2023 року головним державним виконавцем Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Шуляком С.Д. винесено постанову про визначення поточного рахунку фізичної особи боржника у банку для здійснення видаткових операцій, в котрій зазначено поточний рахунок № НОМЕР_4 , відкритий у АБ «Укргазбанк» для здійснення видаткових операцій на суму в розмірі, що протягом одного календарного місяця не перевищує двох розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом про Державний бюджет України на 1 січня поточного календарного року.

Судом також встановлено, що в подальшому, а саме, 15.12.2023 року старшим державним виконавцем Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Бойко Т.І. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Згідно довідки про доходи №1754/1/4/1742/1 від 05.12.2023 року, виданою військовою частиною НОМЕР_1 за період з квітня 2022 року ОСОБА_1 всього було нараховано в якості грошового забезпечення (зарплати) кошти в сумі 1 077 183, 43 грн., котрі були перераховані на картковий рахунок № НОМЕР_3 , відкритий в ПАТ АБ «Укргазбанк» (IBAN № НОМЕР_4 ).

Згідно виписки за смарт-рахунком 1789.100101.980 IBAN № НОМЕР_4 за період з 27.06.2023 року по 27.11.2023 року вказаний картковий рахунок заблокований.

При винесенні постанови про арешт коштів боржника від 20.11.2023 року головним державним виконавцем Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Камінською А.К. не було враховано той факт, що в подальшому гр. ОСОБА_1 може бути працевлаштованим, а арештовані рахунки можуть бути використані для виплати заробітної плати, як у випадку з картковим рахунком № НОМЕР_3 , відкритий в ПАТ АБ «Укргазбанк» (IBAN № НОМЕР_4 ).

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно ст.28 вказаного Закону визначено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Відповідно до ст.68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів/електронних грошей, що знаходяться на рахунках у банках чи інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати. Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Згідно ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків; за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків.

У свою чергу, відповідно до ст.43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до частин 1,2 ст.128 КЗпП України при кожній виплаті заробітної плати загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати двадцяти процентів, а у випадках, окремо передбачених законодавством України, - п`ятидесяти процентів заробітної плати, яка належить до виплати працівникові. При відрахуванні з заробітної плати за кількома виконавчими документами за працівником у всякому разі повинно бути збережено п`ятдесят процентів заробітку.

Відповідно до ч.1 ст.115, ч.5 ст.97 КЗпП України, ст.22, ч.1,6 ст.24, ч.3 ст.15 Закону України «Про оплату праці» своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості, оплата праці працівників підприємства здійснюється в позачерговому порядку, всі інші платежі здійснюються підприємством після виконання зобов`язань щодо оплати праці.

Постанова про арешт коштів боржника від 20.11.2023 року, винесена головним державним виконавцем Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Камінською А.К. позбавила ОСОБА_1 права на розпорядження заробітною платою у повному обсязі.

У Постанові від 20.04.2022 року у справі №756/8815/20, Великою Палатою Верховного Суду відзначено, що арешт є початковою та окремою стадією провадження щодо звернення стягнення на майно боржника і являє собою сукупність заходів, що передбачають як наслідок обмеження в праві розпорядження майном, на яке накладається арешт. При цьому виконавець за відсутності відомостей про майно, повідомлених кредитором повинен самостійно здійснити заходи для виявлення такого майна, у тому числі грошових коштів, що знаходяться на банківських рахунках, і перед накладенням арешту на майно (кошти) боржника повинен отримати відомості про наявність у боржника відповідного майна та коштів, зокрема щодо коштів на банківських рахунках - відомості про володільця рахунку, номеру, виду рахунку, суми коштів, що зберігаються на ньому. Саме наявність таких даних дозволяє виконавцю здійснити арешт коштів, що знаходяться на банківських рахунках у відповідності до статті 18 Закону № 1404-VIII та розділу VIII Інструкції.

Відповідно до пункту 8 розділу VIII Інструкції на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт, про що виноситься постанова виконавця. У постанові зазначається сума коштів, яка підлягає арешту, з урахуванням вимог за виконавчим документом, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця та вказуються реквізити рахунку, на якому знаходяться кошти, що підлягають арешту, або зазначається, що арешт поширюється на кошти на всіх рахунках боржника, у тому числі тих, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що державний та/або приватний виконавець перед накладанням арешту повинен з`ясувати суму та статус грошей, що знаходяться на рахунку боржника, і у постанові про накладання арешту серед інших відомостей вказати про суму коштів, на яку накладається арешт, або зазначити, що арешт поширюється на кошти на усіх рахунках, у тому числі, що будуть відкриті після накладення арешту. Накладання арешту на суми, що перевищують суми, визначені виконавчим документом, та перевищують суми витрат виконавчого провадження, що підлягають стягненню, є незаконним.

При цьому законом забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеномустаттею 35-1 Податкового кодексу України, кошти на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти на електронних рахунках платників акцизного податку, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України «Про електроенергетику», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України «Про теплопостачання», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 261 Закону України «Про теплопостачання», статті 18-1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки», на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом (абзац другий частини другої статті 48 Закону № 1404-VIII).

Відтак, частиною другою статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено невичерпний перелік рахунків, кошти на яких не підлягають арешту, оскільки передбачено, що законом можуть бути визначені й кошти на інших рахунках боржника, звернення стягнення та/або накладення арешту на які заборонено законом.

Вказаний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі № 905/361/19 (провадження № 12-28гс20) (пункт 7.13 постанови).

Щодо накладення арешту на кошти заробітної плати.

Аналізуючи законодавство щодо нарахування заробітної плати та щодо виконання судових рішень за рахунок заробітної плати, Велика Палата Верховного Суду виходить з такого.

Кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом (стаття 43 Конституції України).

Відповідно до статті 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно - ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується.

Частиною першою статті 48 Закону Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Відповідно до частин першої та другої статті 68 Закону Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається: 1) у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, 2) відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, 3)у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів, зокрема аліментів. За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.

Зазначена норма права визначає кошти, що складають заробітну плату як особливий об`єкт, на який може бути звернуто стягнення на виконання виконавчого документа, та обмежує таке стягнення відсутністю інших коштів та/або об`єктів для стягнення, видами боргових зобов`язань (періодичні платежі) та сумою стягнення.

Порядок звернення стягнення на заробітну плату також визначається Законом Закону України «Про виконавче провадження» та розділом Х «Звернення стягнення на заробітну плату та інші види доходів боржника» Інструкції у відповідності до яких про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи (частина третя статті 68 Закону № 1404-VIII).

При цьому у відповідності до пунктів 4, 8 та 9 розділу Х Інструкції контроль за правильним і своєчасним відрахуванням із заробітної плати та інших доходів боржника здійснюється виконавцем за власною ініціативою (пункт 4 розділу Х Інструкції), а за кожною постановою про стягнення підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями, з якими боржник перебуває у трудових відносинах, щомісяця та після закінчення строку відповідних виплат або у разі звільнення працівника подається окремий звіт про здійснені відрахування та виплати за встановленою формою встановленою у додатку 9 до Інструкції). Звіт про здійснені відрахування та виплати долучається до матеріалів виконавчого провадження. Зазначений додаток № 9 передбачає період звіту, розмір нарахованої заробітної плати, розмір утриманих податків та інших обов`язкових платежів, відсоток стягнення та утриману суму на погашенняборгу за виконавчим провадженням.

Таким чином, законодавство покладає зобов`язання з контролю за виконанням стягнення з доходів боржника як на підприємство, установу, організацію, фізичну особу-підприємця, що здійснюють боржнику певні виплати, та зобов`язано направляти виконавцю щомісячні звіти про відрахування з таких доходів, так і на виконавця, який здійснює контроль шляхом отримання таких звітів та їх перевірки з точки зору правильності нарахувань та розміру стягнення. Саме такий звіт надає виконавцю можливість контролю за сумами заробітної плати, які нараховані боржнику за місцем отримання доходів та сумами стягнення, які здійснюються з цього доходу.

Відповідно частини першої статті 70 Закону розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Частинами другою та третьою статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків; за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків. Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами.

З наведених норм права вбачається, що виконавець має повноваження звернути стягнення на заробітну плату боржника лише за відсутності іншого майна, на яке можливо звернення стягнення та для виконання рішення про стягнення періодичних платежів, однак у розмірі не більше 20 відсотків за наявності одного виконавчого документа та 50 відсотків заробітної плати за наявності декількох виконавчих документів (зведене виконавче провадження). Таке стягнення здійснюється підприємстввами, установами, організаціями, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Встановлення відрахувань у певному відсотковому визначенні від заробітної плати боржника покликане гарантувати людині право на своєчасне, у передбачені законом строки, одержання винагороди за працю, що становить одне з основних трудових прав людини, тому й законодавець обмежив розмір будь - яких утримань із заробітної плати, і таке обмеження є законодавчо встановленою забороною на накладення арешту на заробітну плату, що виплачена боржнику після таких утримань, або частину заробітної плати, що перевищує граничну межу таких відрахувань.

Накладення арешту на кошти, що складають заробітну плату боржника після здійснення утримань із неї за виконавчими документами та понад встановлений законом розмір для відрахувань із заробітної плати, є надмірним тягарем для боржника та порушенням його прав на одержання винагороди за працю та достойні умови життя.

Таким чином, не може бути накладений арешт на кошти що складають заробітну плату боржника після фактичного здійснення утримань із неї за виконавчими документами та на усі кошти заробітної плати боржника поза межами дозволених законом розмірів відрахувань із такої заробітної плати, а якщо такий арешт накладений, то він має бути знятий. При цьому на кошти, що знаходяться на рахунках та які не є коштами, що складають заробітну плату, таке обмеження не розповсюджується.

Зняття арешту з коштів, що складають заробітну плату, здійснюється виконавцем відповідно до частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» на підставі поданих боржником документів, підтверджуючих статус коштів виключно із заробітної плати, або на підставі повідомлення банку про заборону накладення арешту на такий рахунок відповідно до частини другої вищевказаної статті.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на кошти, що знаходяться на цьому рахунку, заборонено законом.

Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону (абзац другий частини другої статті 59 Закону № 1404-VIII).

Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі знаходження на рахунку коштів, накладення арешту на які заборонено, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»).

Вказаний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі № 905/361/19 (провадження № 12-28гс20) (пункти 7.14, 7.15 постанови).

На підставі наданих суду матеріалів виконавчого провадження неможливо встановити, що державним виконавцем були отримані будь-які звіти чи повідомлення від банку про здійснені банківські операції за зазначеним боржником рахунком, що державним виконавцем було перевірено та встановлено, що суми на рахунку № НОМЕР_4 , відкритому в АБ «Укргазбанк» не є заробітною платою. Водночас, залишення арешту на кошти, які складають заробітну плату боржника, та звернення на них стягнення унеможливлює отримання ОСОБА_1 будь-яких коштів заробітної плати, як єдиного джерела та порушує його право на отримання винагороди за працю.

За таких обставин, суд вважає можливим визнати неправомірною постанову головного державного виконавця Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Камінської Анни Костянтинівни від 20.11.2023 року про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні №52895733 та зобов`язати уповноваженуособу Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) скасувати вказану постанову, задовольнивши скаргу ОСОБА_1 в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 450-452 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Камінської Анни Костянтинівни, заінтересована особа ОСОБА_2 ,задовольнити.

Визнати неправомірною постанову головного державного виконавця Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Камінської Анни Костянтинівни від 20.11.2023 року про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні №52895733.

Зобов`язати уповноважену особу Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) скасувати постанову головного державного виконавця Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Камінської Анни Костянтинівни від 20.11.2023 року про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні №52895733.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 15 днів з дня проголошення ухвали.

Суддя Бєльченко Л.А.