Справа № 466/8851/23
Провадження № 2/466/466/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2024 року Шевченківський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді Баєвої О.І.

секретаря судового засідання Шукост О.М.

за участю: позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 за участю третьої особи ОСОБА_6 про стягнення коштів, -

у с т а н о в и в :

позивач звернулася до Шевченківського районного суду м.Львова із позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на її користь суму заборгованості у розмірі 13393,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що на сайті OLX знайшла оголошення ріелтора, який запропонував надати в оренду квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . Вказана квартира належить на праві власності ОСОБА_5

03.06.2022 року між ОСОБА_6 , як представником ОСОБА_5 , та позивачем було укладено Договір оренди №73 строком до 03.12.2022 року, орендна плата на місяць 20000 грн.

Також 03.06.2022 року позивач перевела ОСОБА_6 суму гарантійного внеску в розмірі 20000 грн.

У зв`язку із тим, що орендну плату неодноразово піднімали, позивач вирішила припинити орендувати квартиру, про що попередила ОСОБА_5 за 14 днів до виселення. Перед виселенням квартиру було оглянуто представником власника, який претензій до стану квартири не мав, а тому гарантійний внесок повинні були повернути позивачу в повному обсязі.

Лише 01.05.2023 року позивач отримала грошовий переказ від ОСОБА_5 в розмірі 6607 грн. Віддавати повну суму гарантійного внеску відповідач відмовилася. У зв`язку із чим ОСОБА_1 змушена звернутися до суду.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представники ОСОБА_2 та ОСОБА_3 позовні вимоги підтримали, просили задовольнити, покликаючись на обставини, аналогічні викладеним у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_4 позовні вимоги заперечив, просив відмовити у їх задоволенні, покликаючись на те, що відповідач ОСОБА_5 є неналежним відповідачем у справі, оскільки гарантійний внесок передавався позивачем третій особі, а не відповідачу.

Заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню у зв`язку із наступним.

Стаття 4 ЦПК України передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом встановлено, що 03.06.2022 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_1 укладено Договір оренди квартири АДРЕСА_2 (далі Договір). Відповідно до вказаного договору ОСОБА_7 є Орендодавцем, а ОСОБА_1 Орендарем. Предметом договору є строкове платне володіння та користування квартирою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Пунктом 3.2 Договору передбачено обов`язок орендаря не пізніше 1 дня з моменту підписання даного Договору здійснити оплату гарантійного внеску у розмірі величини орендної плати за один місяць, відповідно до п.3.2 Договору. Сума гарантійного внеску становить 20000 грн, гарантійний внесок повертається Орендареві при умові відсутності заборгованості згідно з п.п.3.2, 3.3 Договору та при умові відсутності пошкодження квартири, майна та несправності приладів, меблів та побутової техніки, що були передані згідно з актом приймання-передачі, а також при умові повного прибирання квартири.

03.06.2022 року ОСОБА_6 та ОСОБА_1 було підписано Акт прийому-передачі квартири, а також підписано графік сплати орендної плати в розмірі 20000 грн.

Згідно з платіжною інструкцією Р24АС3415 від 03.06.2022 року ОСОБА_1 перерахувала на рахунок ОСОБА_6 грошові кошти в розмірі 20000 грн. Вказані кошти були перераховані як гарантійний внесок, що ніким із учасників справи не спростовувалося.

На час терміну дії Договору ОСОБА_1 перераховувала кошти за оренду квартири на рахунок ОСОБА_6 , що стверджується копіями квитанцій: №Р24АС3665 від 19.06.2022 року, №Р24А28354 від 02.07.2022 року, №Р24А35312 від 03.08.2022 року, №Р24А22185 від 03.09.2022 року, №Р24А99781 від 03.10.2022 року, №Р24А40735 від 03.11.2022 року.

03.12.2022 року між ОСОБА_8 та Орендарем ОСОБА_9 укладено Договір №74 оренди квартири у приватної особи. Термін дії договору становить з 03.12.2022 року до 03.05.2023 року. Після цього, кошти за оренду квартири ОСОБА_1 вносила на рахунок ОСОБА_5 . За цим Договором №74 оренди квартири у приватної особи від 03.12.2022 року гарантійний внесок не сплачувався. В договорі взагалі відсутній пункт про такий.

24.03.2023 року ОСОБА_1 попередила ОСОБА_5 про виселення через 14 календарних днів.

В ході судового розгляду встановлено, що перед виселенням ОСОБА_1 та її сім`ї з квартири, стан квартири оглядав, за дорученням ОСОБА_5 - «п.Юрій», який зазначив, що жодних зауважень немає, а гарантійний внесок ОСОБА_5 поверне на картку.

Проте, лише після того, як 26.04.2023 року ОСОБА_1 звернулася до ОСОБА_5 із претензією, остання перерахувала на рахунок ОСОБА_1 6607 грн відшкодування гарантійного внеску. Решту суми повертати відмовилася, а тому ОСОБА_1 звернулася до суду про повернення їй 13393 грн у відшкодування гарантійного внеску. Позов пред`явила до ОСОБА_5 як до власниці квартири.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №335996007 від 16.06.2023 року квартира за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_5 .

Позивач стверджує, що між нею та ОСОБА_6 укладено договір оренди квартири, водночас ОСОБА_6 діяв на підставі доручення ОСОБА_5 .

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що Договір оренди квартири АДРЕСА_2 від 03.06.2022 року (відповідно до умов якого ОСОБА_1 передала 20000 грн ОСОБА_6 як гарантійний внесок) укладено між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 , де ОСОБА_6 вказаний як Орендодавець. Жодних даних про те, що ОСОБА_6 діє від імені ОСОБА_5 умови Договору не містять, грошові кошти в розмірі 20000 грн перераховані на рахунок ОСОБА_6 , про що судом згадано вище.

Покликання позивача про те, що у Договорі №74 оренди квартири у приватної особи від 03.12.2022 року, укладеному між нею та ОСОБА_6 зазначено, що останній діє на підставі Доручення №837829 суд бере до уваги. Проте, звертає увагу, що гарантійна сума в розмірі 20000 грн була предметом Договору оренди квартири №73 від 03.06.2022 року. А тому, підстав для врахування Доручення №837829 при стягненні гарантійного внеску саме з ОСОБА_5 суд не вбачає.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Частиною 1 ст.48 ЦПК України визначено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Відповідач - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами, та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки позивач не довів того факту, що гарантійний внесок в розмірі 20000 грн на виконання Договору оренди квартири №73 від 03.06.2022 року сплачено ОСОБА_5 , оскільки Договір укладено із ОСОБА_6 та вказані кошти перераховано саме на його рахунок. В матеріалах справи відсутні відомості про те, що під час укладення Договору оренди квартири АДРЕСА_2 від 03.06.2022 року ОСОБА_6 діяв в інтересах ОСОБА_5 . Відтак, суд вважає, що позивачем пред`явлено позов до неналежного відповідача, а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити. Відшкодування ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 коштів в розмірі 6607 грн, на думку суду, мають добровільний характер.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, то судовий збір позивачу не відшкодовується.

Керуючись ст. ст. 3,4 12, 13, 76, 82, 89, 137, 141, 247, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд,

ухвалив :

у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_5 за участю третьої особи ОСОБА_6 про стягнення коштів відмовити.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня отримання повного тексту безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Повний текст рішення складено 29 січня 2024 року.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 -є, адреса для листування: АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 .

Третя особа: ОСОБА_6 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_6 .

Суддя О. І. Баєва