справа № 631/1543/24
провадження № 2-н/631/477/24
У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

14 жовтня 2024 року селище Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області у складі судді Трояновської Т. М., розглянувши заяву ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ХАРКІВЕНЕРГОЗБУТ» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергіюв сумі 2605 гривень 60 копійок та судового збору в сумі 302 гривні 80 копійок,

В С Т А Н О В И В:

До Нововодолазького районного суду Харківської області надійшла заява ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ХАРКІВЕНЕРГОЗБУТ» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , заборгованості за спожиту електричну енергіюв сумі 2605 гривень 60 копійок та судового збору в сумі 302 гривні 80 копійок.

Приписами частини 3 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України визначене, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Зі змісту наведеної норми слідує, що суть наказаного провадження полягає в тому, що вимоги заявника мають бути безспірними, обґрунтованими та відповідати положенням цивільного процесуального законодавства в частині вимог до заяви про видачу судового наказу.

В силу своєї специфіки наказне провадження передбачає спрощене, швидке вирішення питання, із яким звернувся до суду заявник, що, втім, врівноважується вимогами до форми і порядку такого звернення. Саме дотримання формалізованої процедури звернення особи з заявою про видачу судового наказу уможливлює вирішення в наказному провадженні відповідної заяви по суті. Специфіка наказного провадження в межах цивільного процесуального закону, який, власне, передбачає сукупність обов`язкових формалізованих процедур, що забезпечують законний розгляд цивільних справ, відображена у Розділі ІІ Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 160 Цивільного процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб.

Положеннями статті 162 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Згідно з частиною 1 статті 27 Цивільного процесуального кодексу України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

При цьому вимоги до форми та змісту заяви про видачу судового наказу визначені у статті 163 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 5 статті 165 Цивільного процесуального кодексу України у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

З метою отримання інформації щодо місця реєстрації (проживання) боржника у відповідності до частини 5 статті 165 Цивільного процесуального кодексу України, судом було зроблено запит до Центру надання адміністративних послуг Нововодолазької селищної ради Харківської області.

Відповідно до повідомлення Центру надання адміністративних послуг Нововодолазької селищної ради Харківської області, що надійшло на адресу суду 11 жовтня 2024 року та зареєстроване за вхідним № 7372/24-вх., встановлено, що інформація про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , відсутня.

Крім того, 01 жовтня 2024 року в порядку, передбаченому частиною 7 статті 165 Цивільного процесуального кодексу України, з Єдиного державного демографічного реєстру, сформованого засобами підсистеми Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд», судом отримано відповідь № 818013, з якої убачається, що в Єдиному державному демографічному реєстрі інформація щодо місця реєстрації ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , відсутня.

Приписами частини 9 статті 165 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Враховуючи те, що встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи боржника ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , не виявилось за можливе, суд приходить до висновку, що в даному випадку ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ХАРКІВЕНЕРГОЗБУТ» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергіюв сумі 2605 гривень 60 копійок та судового збору в сумі 302 гривні 80 копійок, слід відмовити.

Згідно з частиною 2 статті 164 Цивільного процесуального кодексу України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 2, 3, 4, 13, частиною 3 статті 19, частинами 1 та 2 статті 160, статтями 163 165, 167, 171, 259, 260, 261, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ХАРКІВЕНЕРГОЗБУТ» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергіюв сумі 2605 гривень 60 копійок та судового збору в сумі 302 гривні 80 копійок відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження такої ухвали, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду та з інших поважних причин.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження.

Суддя: Т. М. Трояновська