Справа № 474/708/24
Провадження № 2/474/194/24
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

08.10.24р. с-ще Врадіївка

Врадіївський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Сокола Ф.Г.

за участю секретаря судового засідання Тодосьєвої А.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, -

встановив:

25.06.2024р. ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач), в якому просить стягнути з відповідача на свою користь:

- заборгованість за договором позики від 24.06.2021р. в сумі 1 608 359 грн. 26 коп., з яких 1 217 580 грн. 00 коп. сума основного боргу, 121 758 грн. 00 грн. 00 коп. 10% штрафу, 73 381 грн. 80 коп. 3 % річних, 195 639 грн. 46 коп. інфляційні втрати;

- заборгованість за договором позики від 17.01.2022р. в сумі 1 088 418 грн. 34 коп., з яких 615 000 грн. 00 коп. сума основного боргу, 61 500 грн. 00 коп. 10% штрафу, 365 331 грн. 34 коп. пеня, 46 587 грн. 00 коп. інфляційні втрати.

Позов обґрунтований тим, що 21.06.2021р. між позивачем та відповідачем було укладено договір позики за умовами якого позикодавець передав у власність позичальника грошові кошти у розмірі 1 343 160 грн. 00 коп., з визначенням строку надання позики - до 24.06.2022р. Договір позики безпроцентний (п.п. 2.1, 2.2, 3.1 договору позики від 21.06.2021р.).

У п. 4.1 договору позики від 21.06.2021р. сторони погодили, що сума позики повертається частинами (з розстроченням) у наступному порядку: 24.09.2021р., 24.12.2021р. та 24.03.2022р. позичальник повинен повернути кошти у розмірі 62 790 грн. 00 коп. щоквартально; 24.06.2022р. - 1 154 790 грн. 00 коп.

Відповідачем було здійснено лише перші два платежі, а саме 27.09.2021р. у розмірі 62 790 грн. 00 коп., та 24.12.2021р. у розмірі 62 790 грн. 00 коп. Тобто залишок позики становить 1 217 580 грн. 00 коп.

Станом на 24.06.2022р. позика за договором від 24.06.2021р. в повному обсязі повернута не була.

Згідно з п. 4.2 договору позики у разі прострочення чергової частини позики позикодавець має право вимагати дострокове повернення частини позики, що залишилася, та сплату штрафу у розмірі 10% від неповерненої суми позики.

А тому розмір штрафу становить 121 758 грн. 00 коп. (1 217 580 грн. 00 коп. (неповернута сума позики) х 10 %).

Відповідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За такого, 3% річних у період заборгованості з 25.03.2022р. по 24.06.2022р. становить 474 грн. 80 коп., та у період заборгованості з 25.06.2022р. по 22.06.2024р. становить 72 907 грн. 15 коп.

Інфляційні втрати у період заборгованості з 25.03.2022р. по 24.06.2022р. становлять 5 755 грн. 39 коп., та у період заборгованості з 25.06.2022р. по 22.06.2024р. становлять 189 884 грн. 07 коп.

Також позивач вказував на те, що 17.01.2022р. між ним та відповідачем було укладено договір позики, відповідно до умов якого позикодавець передає у власність позичальника грошові кошти в розмірі 615 000 грн. 00 коп., з них 115 000 грн. 00 коп. - шляхом готівкою під час укладення договору, що підтверджується розпискою від 17.01.2022р. про їх отримання, та 500 000 грн. 00 коп. - шляхом переказу на поточний рахунок позичальника, що підтверджується платіжними інструкціями від 17.01.2022р., про перерахування коштів позичальнику двома платежами (по 250 000 грн. кожен). Договір позики безпроцентний. Позика надається на строк до 16.01.2023р. (п.п.3.1, 3.2, 3.3.1, 3.3.2, 3.6 договору позики від 17.01.2022р.).

У п. 4.1 договору позики від 17.01.2022р. сторони погодили, що сума позики повертається частинами (з розстроченням) у наступному порядку: 24.03.2022р. у сумі 20 795 грн. 00 коп.; 24.05.2022р. у сумі 28 986 грн. 00 коп.; 24.09.2022р. у сумі 28 986 грн. 00 коп. та 16.01.2023р. у сумі 536 233 грн. 00 коп.

Відповідач не вчинив жодної сплати коштів в рахунок повернення позики за договором позики від 17.01.2022р.

Згідно п. 4.3, п. 10.4 договору позики від 17.01.2022р. у разі прострочення повернення чергової частини позики позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплату штрафу у розмірі 10% від неповерненої суми позики. У разі прострочення виконання зобов`язання з повернення позики (всієї суми або її частини), позичальник зобов`язаний сплатити позикодавцю штраф у розмірі 10% від неповерненої суми позики.

Розмір штрафу становить 61 500 грн. 00 коп. (615 000 грн. 00 коп. (сума неповернутої позики) х 10 %).

Також відповідно п. 10.3 договору позики від 17.01.2022р. у разі прострочення виконання зобов`язання з повернення позики (всієї суми або її частини), позичальник зобов`язаний сплатити позикодавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє в період, за який вона нараховується, від суми неповернутої позики за кожен день прострочення виконання грошового зобов`язання. Пеня сплачується позикодавцем до повного виконання своїх зобов`язань за цим Договором.

Розмір пені у період заборгованості з 25.03.2022р. по 24.06.2022р. становить 1 424 грн. 32 коп.

Розмір пені у період заборгованості з 25.06.2022р. по 24.09.2022р. становить 6 273 грн. 77 коп.

Розмір пені у період заборгованості з 25.09.2022р. по 16.01.2023р. становить 12 300 грн. 60 коп.

Розмір пені у період заборгованості з 17.01.2023р. по 22.06.2024р. становить 345 332 грн. 65 коп.

Крім того, за приписами ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Індекс інфляції у період заборгованості з 25.03.2022р. по 24.06.2022р. становить 1 906 грн. 09 коп.

Індекс інфляції у період заборгованості з 25.06.2022р. по 24.09.2022р. становить 1 862 грн. 83 коп.

Індекс інфляції у період заборгованості з 25.09.2022р. по 16.01.2023р. становить 3 758 грн. 40 коп.

Індекс інфляції у період заборгованості з 17.01.2023р. по 22.06.2024р. становить 39 058 грн. 78 коп.

Станом на 22.06.2024р. позика за договором від 17.01.2022р. відповідачем не повернута.

З огляду на вищевикладене, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за договором позики від 24.06.2021р. та за договором позики від 17.01.2022р. у заявлених розмірах.

Позивач в судові засідання 26.09.2024р. та 08.10.2024р. не з`явився, хоча належним чином в порядку, визначеному ст.ст. 128-131 ЦПК України, повідомлений про час, дату та місце судового розгляду. Водночас 07.10.2024р. звернувся на адресу суду із заявою про розгляд справи у його відсутність, в зв`язку з віддаленістю місця проживання,та загрозою життю, здоров`ю в умовах воєнної агресії росії проти України. В цій же заяві позовні вимоги підтримав та не заперечив проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судові засідання призначені на 26.09.2024р. та 08.10.2024р. не з`явився, хоча належним чином в порядку, визначеному ст.ст. 128-131 ЦПК України, повідомлений про час, дату та місце судового розгляду шляхом: направлення судових повісток про виклик у судові засідання з прикріпленими до них файлами одержувачу ОСОБА_2 в його електронний кабінет. Про причини неявки відповідач суд не повідомив, а також не подав до суду відзив на позов, заяву про розгляд справи за його відсутності чи відкладення розгляду справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

08.10.2024р. судом в порядку, визначеному ст.ст. 280, 281 ЦПК України, постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.

З огляду на приписи ст.ст. 211 та 223 ЦПК України суд визнав за можливе розглянути справу по суті за відсутності учасників судового розгляду, які не з`явилися в судове засідання, оскільки неявка останніх не перешкоджає розгляду позову по суті.

Дослідив матеріали справи, суд вважає встановленим таке.

Так як вбачається з матеріалів справи, 24.06.2021р. між позивачем (позикодавець) та відповідачем (позивальник) було укладено договір позики посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Голій Л.І. та зареєстрований в реєстрі за № 683 (далі по тексту - договір позики від 24.06.2021р.). Відповідно до умов договору позики, позикодавець передає у власність позичальника грошові кошти у розмірі 1 343 160 грн. 00 коп. Грошовими коштами за цим договором є грошова одиниця - гривня. Договір позики безвідсотковий. Сума позики надається на строк до 24.06.2022р. (розділи 1, 2, 3 договору позики від 24.06.2021р.).

У п. 4.1 розділу 4 договору позики від 24.06.2021р. сторони визначили порядок повернення позики, а саме, що сума позики повертається частинами (з розстроченням) у наступному порядку: 24.09.2021р., 24.12.2021р. та 24.03.2022р. позичальник повинен повернути кошти у розмірі 62 790 грн. 00 коп. щоквартально; 24.06.2022р. - 1 154 790 грн. 00 коп.

Пунктами 4.2, 4.5, 4.6, 4.7 розділу 4 договору позики від 24.06.2021р. визначено, що у разі прострочення повернення чергової частини позики позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплату штрафу у розмірі 10% від неповернутої частини суми позики. Позика повертається у безготівковому порядку платіжним дорученням шляхом переказу грошових коштів на поточний рахунок позикодавця або шляхом передання грошових коштів позикодавцю особисто готівкою позичальником, що буде підтверджено розпискою.

Відповідач свої зобов`язання щодо повного повернення отриманих за договором позики від 24.06.2021р. коштів не виконав, у зв`язку з чим, за розрахунком позивача, станом на 22.06.2024р., за ним рахується заборгованість у розмірі 1 608 359 грн. 26 коп., з яких:

- 1 217 580 грн. 00 коп. - сума основного боргу, з врахуванням, за твердженням позивача, вчинених відповідачем проплат на погашення боргу 27.09.2021р. у розмірі 62 790 грн. 00 коп., та 24.12.2021р. у розмірі 62 790 грн. 00 коп.;

- 121 758 грн. 00 коп. - штраф згідно п. 4.2 розд. 4 договору позики від 24.06.2021р. (1 217 580 грн. 00 коп. (неповернута сума позики) х 10 %);

- 73 381 грн. 80 коп. - 3 % річних, розраховані за періоди прострочення: з 25.03.2022р. по 24.06.2022р. (92 дні) виходячи із несплаченої суми боргу як 62 790 грн. 00 коп., - у розмірі 474 грн. 80 коп.; з 25.06.2022р. по 31.12.2023р. (555 днів) у розмірі 55 541 грн. 66 коп. та з 01.01.2024р. по 22.06.2024р. (174 дні) у розмірі 17 365 грн. 49 коп., які були у вказані періоди розраховані виходячи із неповернутої суми боргу як 1 217 580 грн. 00 коп.;

- 195 639 грн. 46 коп. - інфляційні втрати, розраховані позивачем за періоди прострочення: з 25.03.2022р. по 24.06.2022р. у розмірі 5 755 грн. 39 коп., та з 25.06.2022р. по 22.06.2024р. у розмірі 189 884 грн. 07 коп.

17.01.2022р. між позивачем (позикодавець) та відповідачем (позивальник) було укладено договір позики (далі по тексту - договір позики від 17.01.2022р.), відповідно до умов якого позикодавець передає у власність позичальника грошові кошти у розмірі 615 000 грн. 00 коп., з них: 115 000 грн. 00 коп. надаються готівкою під час укладення договору, та 500 000 грн. 00 коп. - шляхом переказу на поточний рахунок позичальника. Позика надається на строк до 16.01.2023р. Договір позики безвідсотковий (п.п. 3.1, 3.2, 3.3, 3.3.1, 3.3.2, 3.3.4, 3.3.5, 3.6 розділу 3 договору позики від 17.01.2022р.).

У п.п. 4.1, 4.2 розділу 4 договору позики від 17.01.2022р. сторони погодили, що сума позики повертається частинами (з розстроченням), у грошовій одиниці гривні, у наступному порядку: 24.03.2022р. у сумі 20 795 грн. 00 коп.; 24.05.2022р. у сумі 28 986 грн. 00 коп.; 24.09.2022р. у сумі 28 986 грн. 00 коп. та 16.01.2023р. у сумі 536 233 грн. 00 коп.

Пунктами 4.3, 4.5-4.7 розділу 4 та п. 6.2.2 розділу 6, п.п. 10.3, 10.4 розділу 10 договору позики від 17.01.2022р. визначено, що позика повертається у безготівкову порядку платіжним дорученням шляхом переказу грошових коштів на поточний рахунок позикодавця або шляхом передання грошових коштів позикодавцю особисто готівкою позичальником, що в залежності від способу погашення позики буде підтверджено зарахуванням грошових коштів на поточний рахунок позикодавця в банківській установі, або розпискою про отримання коштів. У разі прострочення повернення чергової частини позики позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплату штрафу у розмірі 10% від неповерненої суми позики. У разі прострочення виконання зобов`язання з повернення позики (всієї суми або її частини), позичальник зобов`язаний сплатити позикодавцю штраф у розмірі 10% від неповерненої суми позики. У разі прострочення виконання зобов`язання з повернення позики (всієї суми або її частини), позичальник зобов`язаний сплатити позикодавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє в період, за який вона нараховується, від суми неповернутої позики за кожен день прострочення виконання грошового зобов`язання. Пеня сплачується позикодавцем до повного виконання своїх зобов`язань за цим Договором.

17.01.2022р. відповідачем було надано позивачеві власноручно підписану розписку про підтвердження факту передання та отримання грошової суми частини позики за договором позики від 17.01.2022р., в тому, що він, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 виданий 18.05.2007р. Врадіївським РВ УМВС України в Миколаївській області, РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 (позичальник за договором) отримав від позикодавця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_3 виданий 13.03.1997р. Ватутінським РУ ГУ МВС України у місті Києві, на виконання умов договору позики від 17.01.2022р. готівкою частину позики у розмірі 115 000 грн. 00 коп, які зобов`язався повернути відповідно до умов договору.

Згідно платіжної інструкції № Р24АС0088 від 17.01.2022р. та квитанції № РТРТ-4380-Т381-Х287 від 17.01.2022р., платником ОСОБА_1 вчинено переказ коштів на користь одержувача ОСОБА_2 у сумі 250 000 грн. 00 коп. за кожним із платіжним документів, всього на суму 500 000 грн. 00 коп., з призначенням платежу: надання позики згідно договору позики б/н від 17.01.2022р.

Відповідач свої зобов`язання щодо повного повернення отриманих за договором позики від 17.01.2022р. коштів не виконав, у зв`язку з чим, за розрахунком позивача, станом на 22.06.2024р., за ним рахується заборгованість у розмірі 1 088 418 грн. 34 коп., з яких:

- 615 000 грн. 00 коп. - сума основного боргу;

- 61 500 грн. 00 коп. - штраф згідно п. 4. розд. 4 та 10.4 розділу 10 договору позики від 17.01.2022р. (615 000 грн. 00 коп. (неповернута сума позики) х 10 %);

- 365 331 грн. 34 коп. - пеня розрахована за періоди прострочення: з 25.03.2022р. по 02.06.2022р. (70 днів) виходячи із розміру подвійної облікової ставки НБУ як 0,055 та суми боргу як 20 795 грн. 00 коп., що становить 797 грн. 62 коп.; з 03.06.2022р. по 24.06.2022р. (22 дні) виходячи із розміру подвійної облікової ставки НБУ як 0,137 та суми боргу 20 795 грн. 00 коп., що становить 626 грн. 70 коп.; з 25.06.2022р. по 24.09.2022р. (92 дні) виходячи із розміру подвійної облікової ставки НБУ як 0,137 та суми боргу 49 781 грн. 00 коп., що становить 6 273 грн. 77 коп.; з 25.09.2022р. по 16.01.2023р. (114 днів), виходячи із розміру подвійної облікової ставки НБУ як 0,137 та суми боргу 78 767 грн. 00 коп., що становить 12 300 грн. 60 коп.; з 17.01.2023р. по 27.07.2023р. (162 дні) виходячи із розміру подвійної облікової ставки НБУ як 0,137 та суми боргу 615 000 грн. 00 коп., що становить 161 753 грн. 42 коп.; з 28.07.2023р. по 14.09.2023р. (49 днів) виходячи із розміру подвійної облікової ставки НБУ як 0,121 та суми боргу 615 000 грн. 00 коп., що становить 36 327 грн. 12 коп.; з 15.09.2023р. по 26.10.2023р. (42 дні) виходячи із розміру подвійної облікової ставки НБУ як 0,110 та суми боргу 615 000 грн. 00 коп., що становить 28 306 грн. 85 коп.; з 27.10.2023р. по 14.12.2023р. (49 днів) виходячи із розміру подвійної облікової ставки НБУ як 0,088 та суми боргу 615 000 грн. 00 коп., що становить 26 419 грн. 73 коп.; з 15.12.2023р. по 31.12.2023р. (17 днів) виходячи із розміру подвійної облікової ставки НБУ як 0,082 та суми боргу 615 000 грн. 00 коп., що становить 8 593 грн. 15 коп.; з 01.01.2024р. по 14.03.2024р. (74 дні) виходячи із розміру подвійної облікової ставки НБУ як 0,082 та суми боргу 615 000 грн. 00 коп., що становить 37 303 грн. 28 коп.; з 15.03.2024р. по 25.04.2024р. (42 дні) виходячи із розміру подвійної облікової ставки НБУ як 0,079 та суми боргу 615 000 грн. 00 коп., що становить 20 466 грн. 39 коп.; з 26.04.2024р. по 13.06.2024р. (49 днів) виходячи із розміру подвійної облікової ставки НБУ як 0,074 та суми боргу 615 000 грн. 00 коп., що становить 22 230 грн. 74 коп.; з 14.06.2024р. по 22.06.2024р. (9 днів) виходячи із розміру подвійної облікової ставки НБУ як 0,071 та суми боргу 615 000 грн. 00 коп., що становить 3 931 грн. 97 коп.;

- 46 587 грн. 00 коп. - інфляційні втрати, розраховані за періоди: з 25.03.2022р. по 24.06.2022р. виходячи із суми боргу 20 795 грн. 00 коп. та індексу інфляції у квітні 2022р. як 103,10%, у травні 2022р. як 102,70%, у червні 2022р. як 103,10%, що становить 1 906 грн. 09 коп.; з 25.06.2022р. по 24.09.2022р. виходячи із суми боргу 49 781 грн. 00 коп. та індексу інфляції у липні 2022р. як 100,70%, у серпні 2022р. як 101,10% та у вересні 2022р. як 101,90%, що становить 1 862 грн. 83 коп.; з 25.09.2022р. по 16.01.2023р. виходячи із суми боргу 78 767 грн. 00 коп. та індексу інфляції у жовтні 2022р. як 102,50%, у листопаді 2022р. як 100,70%, у грудні 2022р. як 100,70%, у січні 2023р. як 100,80%, що становить 3 758 грн. 40 коп.; з 17.01.2023р. по 22.06.2024р. виходячи із суми боргу 615 000 грн. 00 коп. та індексу інфляції у лютому 2023р. як 100,70%, що становить 39 058 грн. 78 коп.

Наведені позивачем розрахунки заборгованості відповідачем не спростовані.

Встановив вказані обставини, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Згідно ст. 15 та ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно приписів ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ч.ч. 1 та 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

В свою чергу, ст.ст. 76-89 ЦПК України визначено поняття доказів, їх належності, допустимості, достовірності та достатності, обов`язок доказування і подачі доказів, а також підстави звільнення від доказування, порядок подачі доказів, витребування доказів та оцінки доказів.

Відповідно до ч.ч. 1 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За своїми ознаками договір позики є реальним, оплатним або диспозитивно безоплатним, одностороннім, строковим або безстроковим.

У ч. 2 ст. 640 ЦК України визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Відповідно до ст. 1047 Цивільного кодексу України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику.

Договір позики в письмовій формі може бути укладений як шляхом складання одного документа, так і шляхом обміну листами (ч. 1 ст. 207 ЦК України).

Досліджуючи договори позики чи боргові розписки, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа і, зважаючи на встановлені результати, робити відповідні правові висновки.

З урахуванням наведених правил правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Частинами 1 та 3 ст. 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, і за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк і термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

У справі, що розглядається між сторонами виникли договірні правовідносини за нотаріально посвідченим договором позики від 24.06.2021р. та укладеним у простій письмовій формі договором позики від 17.01.2022р., зміст яких, підтверджує факт передачі позикодавцем грошової суми позичальнику згідно цих договорів та отримання останнім цих коштів, які позичальником позикодавцеві в повному обсязі не повернуті.

Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У ч. 1 ст. 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Згідно ч. 1ст. 252 ЦК України, строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами.

Відповідно до ч. 1 ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Згідно ч. 1ст. 254 ЦК України, строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку.

Прийменник до з календарною датою в українській мові вживають на позначення кінцевої календарної дати чинності включно або виконання чого-небудь.

Згідно Указу Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року Про введення воєнного стану в Україні, який затверджено Законом України 2102-ІХ, у зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року, який в подальшому продовжувався, останнього разу з 05 год. 30 хв. 12.08.2024р. на 90 днів.

Відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Аналогічної думки дійшов ВС в ухвалі від 03.08.2023р. у справі № 296/5648/22.

Сторони у п. 4.2 розділу 4 договору позики від 24.06.2021р. погодили, що у разі прострочення повернення чергової частини позики позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплату штрафу у розмірі 10% від неповернутої частини суми позики, який ним визначено станом на червень 2024р. у сумі 121 758 грн. від неповернутої у строк (22.06.2022р.) суми позики 1 217 580 грн.00 коп.

Також у суму заборгованості, яку позивач просить стягнути у позові за договором позики від 24.06.2021р. ним включені і розраховані на підставі ст. 625 ЦК України 3% річних за періоди прострочення: з 25.03.2022р. по 22.06.2024р. всього у сумі 73 381 грн. 80 коп. та інфляційні втрати за періоди прострочення з 25.03.2022р. по 22.06.2024р. всього у розмірі 195 639 грн. 46 коп.

Позика за договором від 24.06.2021р. надавалася на строк до 24.06.2022р.

Виходячи із вищевикладеного суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача за порушення строків повернення позики, останній день повернення якої сторонами був встановлений 24.06.2022р., штрафу в розмірі 10 % від суми позики (121 758 грн. 00 коп.), 3% річних (73 381 грн. 80 коп.) та інфляційних втрат (195 639 грн.46 коп.), що розраховані після 24.02.2022р.

А тому позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за договором позики від 24.06.2021р. підлягають частковому задоволенню в сумі 1 217 580 грн. 00 коп. (сума основного боргу).

Сторони у п. 4.3 розділу 4 та п. 10.4 розділу 10 договору позики від 17.01.2022р. погодили, що у разі прострочення повернення чергової частини позики позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплату штрафу у розмірі 10% від неповерненої суми позики. У разі прострочення виконання зобов`язання з повернення позики (всієї суми або її частини), позичальник зобов`язаний сплатити позикодавцю штраф у розмірі 10% від неповерненої суми позики.

Та у позові позивачем визначено станом на червень 2024р. штраф у сумі 61 500 грн. 00 коп. від неповернутої у строк (16.01.2023р.) суми позики 615 000 грн.00 коп.

Також сторонами у п. 10.3 розділу 10 договору позики від 17.01.2022р. погоджено, що у разі прострочення виконання зобов`язання з повернення позики (всієї суми або її частини), позичальник зобов`язаний сплатити позикодавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє в період, за який вона нараховується, від суми неповернутої позики за кожен день прострочення виконання грошового зобов`язання.

А тому позивачем у період з 25.03.2022р. (початок прострочення) по 22.06.2024р. була нарахована пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє в період, за який вона нараховується, від суми неповернутої позики (частини позики) за договором позики від 17.01.2022р., всього у сумі 365 331 грн. 34 коп.

У суму заборгованості, яку позивач просить стягнути у позові за договором позики від 17.01.2022р. ним включені і розраховані на підставі ст. 625 ЦК України інфляційні втрати за періоди прострочення з 25.03.2022р. по 22.06.2024р., всього у розмірі 46 587 грн. 00 коп.

Позика за договором від 17.01.2022р. надавалася на строк до 16.01.2023р.

Виходячи із вищевикладеного суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача за порушення строків повернення позики, останній день повернення якої сторонами був встановлений 16.01.2023р., штрафу в розмірі 10 % від суми позики (61 500 грн. 00 коп.), пені (365 331 грн. 34 коп.), та інфляційних втрат (46 587 грн. 00 коп.), що розраховані після 24.02.2022р.

Також суд звертає увагу, що відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно зі ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Тобто, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - порушення строків виконання грошових зобов`язань за договором свідчить про недотримання імперативних положень, закріплених у ст. 61 Конституції України, щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

А тому позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за договором позики від 17.01.2022р. підлягають частковому задоволенню в сумі 615 000 грн. 00 коп. (сума основного боргу).

На підставі вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати зі сплати судового збору в сумі 15 140 грн. 00 коп., понесені позивачем при подачі позову до суду, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 10 287 грн. 63 коп. (67,95%). Судовий збір в сумі 4 852 грн. 37 коп. покладається на позивача.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-89, 141, 258-268, 273, 279, 280-283 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) заборгованість за договором позики від 24.06.2021р. в сумі 1 217 580 (один мільйон двісті сімнадцять тисяч п`ятсот вісімдесят) грн. 00 коп. - сума основного боргу за договором позики.

В частині позовних вимог про стягнення з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) заборгованості за договором позики від 24.06.2021р. в сумі 390 779 (триста дев`яносто тисяч сімсот сімдесят дев`ять) грн. 26 коп., з яких: 121 758 (сто двадцять одна тисяча сімсот п`ятдесят вісім) грн. 00 коп. - 10% штрафу, 73 381 (сімдесят три тисячі триста вісімдесят одна) грн. 80 коп. - 3 % річних, 195 639 (сто дев`яносто п`ять тисяч шістсот тридцять дев`ять) грн. 46 коп. інфляційні втрати - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) заборгованість за договором позики від 17.01.2022р. в сумі 615 000 (шістсот п`ятнадцять тисяч) грн. 00 коп. - сума основного боргу за договором позики.

В частині позовних вимог про стягнення з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) заборгованості за договором позики від 17.01.2022р. в сумі 473 418 (чотириста сімдесят три тисячі чотириста вісімнадцять) грн. 34 коп., з яких: 61 500 (шістдесят одна тисяча п`ятсот) грн. 00 коп. - 10% штрафу, 365 331 (триста шістдесят п`ять тисяч триста тридцять одна) грн. 34 коп. - пені та 46 587 (сорок шість тисяч п`ятсот вісімдесят сім) грн. 00 коп. - інфляційних втрат - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) судовий збір в сумі 10 287 (десять тисяч двісті вісімдесят сім) грн. 63 коп.

Судовий збір в сумі 4 852 (чотири тисячі вісімсот п`ятдесят дві) грн. 37 коп. покладається на позивача ОСОБА_1 .

Копію заочного рішення направити відповідачу рекомендованим листом із повідомленням.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Врадіївський районний суд Миколаївської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений та підписаний 09 жовтня 2024 року.

Суддя Ф.Г. Сокол