Провадження № 4-с/742/13/24
Єдиний унікальний № 742/4999/24
УХВАЛА

іменем України

09 жовтня 2024 року Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області у складі: головуючого судді Бездідька В.М., за участю секретаря судових засідань Лісафіної А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Прилуки матеріали скарги ОСОБА_1 , представник ОСОБА_2 , суб`єкт оскарження: Прилуцький ВДВС у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), стягувач: КП «Прилукитепловодопостачання» Прилуцької міської ради, на бездіяльність Прилуцького ВДВС у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції,

встановив:

Представник скаржника звернувся до Прилуцького міськрайонного суду зі скаргою в якій просить Прилуцький відділ державної виконавчої служби у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зняти арешт з усього нерухомого майна, накладеного постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА №572407 від 04.03.2004 року на підставі виконавчого листа № 2-1870 виданого 18.12.2003 року міським судом міста Прилуки та зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за №011335271.

Заява аргументована тим, що постановою державного виконавця від 04.03.2004 накладено арешт на все майно ОСОБА_1 на підставі виконавчого листа. У 2005 скаржник погасила заборгованість та надала квитанцію державному виконавцю. Проте арешт не знято.

В судове засідання заявник та її представник не з`явилися, у матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за їх відсутності.

Державний виконавець до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений.

Дослідивши матеріали виконавчого провадження, суд приходить до наступних висновків.

Постановою державного виконавця Юрченко В.В. відділу державної виконавчої служби Прилуцького міського управління юстиції від 04.03.2004 року № АА 572407 накладено арешт на все майно заявника (скаржника) ОСОБА_1 на підставі виконавчого листа № 2-1870 виданого 18.12.2003 року міським судом міста Прилуки про стягнення з неї на користь КП «Прилукитеплокомуненерго» заборгованості в сумі 3912 грн. 59 коп. та зареєстрованого Прилуцькою міською нотаріальною конторою 29.06.2011 року за реєстраційним номером обтяження №11335271 (а.с.7).

Скаржником погашена заборгованість в 2005 році (а.с.8).

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна до даного часу накладено арешт на все майно скаржника згідно вищезазначеної постанови (а.с.9-10).

Згідно відповіді Прилуцького відділу державної виконавчої служби у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 14.08.2024 року вих. 27.15-32/85418 згідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень станом на 14.08.2024 року відсутня інформація щодо перебування на виконанні виконавчих проваджень про стягнення боргів з ОСОБА_1 .

В постанові КЦС ВС від 29 червня 2023 року у справі № 208/9810/21 висновок ВС зводиться до того, що коли питання про скасування арешту, накладеного в рамках виконавчого провадження, порушує сторона провадження, то застосовуються положення розд. VII ЦПК України, який передбачає звернення до суду зі скаргою на дії виконавця. Якщо ж особа, яка не погоджується з накладеним арештом, не є стороною виконавчого провадження, але такими діями порушується її право власності, вона звертається до суду з позовом, в якому передусім ставить питання про підтвердження її права власності на арештоване майно, а потім про зняття арешту.

Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку врегульовано Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Згідно ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Частиною 4 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачені підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини, зокрема: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувана про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону; 10) отримання виконавцем від Державного концерну «Укроборонпром», акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну «Укроборонпром», державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну «Укроборонпром» або на момент припинення Державного концерну «Укроборонпром» було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України «Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності», звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України «Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності».

Враховуючи, що ОСОБА_1 сплатила борг, відкритих виконавчих проваджень щодо неї немає, арешт майна є невиправданим, за таких обставин подана скарга є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, ст.447-453 ЦПК України, суд

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_1 , представник ОСОБА_2 , суб`єкт оскарження: Прилуцький ВДВС у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), стягувач: КП «Прилукитепловодопостачання» Прилуцької міської ради, на бездіяльність Прилуцького ВДВС у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції задовольнити.

Зобов`язати Прилуцький відділ державної виконавчої служби у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зняти арешт з усього нерухомого майна, накладеного постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА №572407 від 04.03.2004 року на підставі виконавчого листа № 2-1870 виданого 18.12.2003 року міським судом міста Прилуки та зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за №011335271.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з моменту проголошення.

Суддя Володимир БЕЗДІДЬКО