ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 530/664/23 Номер провадження 22-ц/814/3018/24Головуючий у 1-й інстанції Должко С.Р. Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Пікуля В.П.,

суддів Панченка О.О., Триголова В.М.,

за участю секретаря судового засідання Філоненко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», в інтересах якого діє представник адвокат Христян Ольга Миколаївна, на рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 21 травня 2024 року (повний текст рішення складено 29 травня 2024 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог: Національний банк України, про визнання неправомірними дій банку щодо списання коштів по неіснуючому кредитному договору,

В С Т А Н О В И В:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк»), третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог: Національний банк України, про визнання неправомірними дій банку щодо списання коштів по неіснуючому кредитному договору.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 є клієнтом АТ КБ «ПриватБанк», та має відкриті в останнього банківські рахунки, зокрема: НОМЕР_1 (номер банківської карти НОМЕР_2 ), на яку здійснюється зарахування стягнутих у примусовому порядку аліментів, а також НОМЕР_3 (номер банківської карти НОМЕР_4 , «Універсальна Голд»).

Позивач зазначає, що з її рахунку, на який здійснюється зарахування стягнутих у примусовому порядку аліментів (номер банківської карти НОМЕР_2 ), відповідачем було неправомірно списано грошові кошти у сумі 3995,00 грн, що згідно відповіді банку є погашення заборгованості по кредиту по карті «Універсальна Голд» (номер банківської карти НОМЕР_4 ).

Позивач вважає, що вказані дії відповідача є неправомірними, оскільки останній в односторонньому порядку здійснив стягнення грошових коштів на користь погашення заборгованості по неіснуючому кредитному договору.

У зв`язку з вищевказаним, позивач прохала суд визнати дії АТ КБ «ПриватБанк» по списанню коштів з рахунку 4412 картки НОМЕР_2 , громадянки ОСОБА_1 незаконними; визнати анкету-заяву до договору банку АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_1 нікчемною.

Короткий зміст рішення суду

Рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 21 травня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк», третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог: Національний банк України, про визнання неправомірними дій банку щодо списання коштів по неіснуючому кредитному договору задоволено частково.

Визнано дії АТ КБ «ПриватБанк» по списанню коштів з рахунку 4412 картки 078342 громадянки ОСОБА_1 незаконними.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

З рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 21 травня 2024 року у частині задоволених позовних вимог не погодилося АТ КБ «ПриватБанк» та оскаржило його в апеляційному порядку, прохаючи у поданій апеляційній скарзі скасувати оскаржуване рішення в частині задоволених позовних вимог та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк» про визнання неправомірними дій банку по списанню коштів з рахунку 4412 картки 078342 незаконними відмовити.

Позиції учасників справи

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Особа, яка подала апеляційну скаргу, вважає, що оскаржуване судове рішення у частині задоволених позовних вимог є незаконним, винесеним з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки місцевого суду не відповідають дійсним обставинам справи.

Банк зауважує, що місцевим судом не було належним чином досліджено надану відповідачем заяву про приєднання до умов та правил надання послуг, оскільки пунктом 2.1.1.3 «Порядок повернення кредиту» учасниками справи було узгоджено, що якщо у клієнта повністю використаний кредитний ліміт та/або в разі виникнення у клієнта прострочених зобов`язань за договором, доручення клієнта про договірне списання за рахунок кредитного ліміту не застосовується, - крім погашення процентів в порядку та на умовах визначених абзацом другим пунктом 2.1.1.3.1, погашення кредиту та процентів здійснюється шляхом внесення клієнтом коштів у готівковій або безготівковій формі і розмірі мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну карту, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту. При цьому, якщо до 25 числа (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту, клієнт самостійно не здійснить платіж в готівковій або безготівковій формі у розмірі мінімального платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, клієнт доручає банку при настанні термінів платежів здійснювати списання грошей у валюті кредитного ліміту з усіх рахунків клієнта відкритих в банку, та рахунків, що будуть відкриті клієнтом банку в майбутньому, в розмірі заборгованості, яка підлягає сплаті банку за цим договором (здійснювати договірне списання).

Також зауважено, що такі обставини, як введення воєнного стану, самі по собі не є абсолютними форс-мажорними обставинами, які позбавляють позивача виконати свої грошові зобов`язання.

Щодо відзиву на апеляційну скаргу

У відзиві на апеляційну скаргу позивач прохала суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги АТ КБ «ПриватБанк», а рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 21 травня 2024 року залишити без змін.

Позивач вкотре наголошувала, що банком було неправомірно списано кошти з рахунку, на який здійснювалося зарахування примусово стягнутих аліментів на утримання неповнолітньої дитини, що в свою чергу призвело до порушення прав дитини.

ОСОБА_1 зауважує, що вона, як власник рахунку, з якого відбулося списання грошових коштів банком на погашення кредитної заборгованості, не надавала доручення на проведення вищевказаних дій.

Крім того, введення воєнного стану в країні не могло не вплинути на умови та можливість виконання кредитних зобов`язань сторонами правочину.

Щодо явки та позиції учасників справи в суді апеляційної інстанції

Представник позивача під час судового засідання заперечувала проти задоволення вимог апеляційної скарги, наголошуючи на законності та обґрунтованості оскаржуваного судового рішення.

Представник Національного банку України подав до суду апеляційної інстанції клопотання, у якому, зокрема, прохав суд розгляд справи здійснювати за його відсутності.

Інші учасники справи, будучи належним чином повідомлені про час, дату та місце судового засідання, на розгляд справи до суду апеляційної інстанції не з`явилися.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до такого висновку.

Щодо меж перегляду рішення місцевого суду

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки апеляційна скарга АТ КБ «ПриватБанк» стосується виключно незгоди з рішенням місцевого суду у частині задоволених позовних вимог, то в суду апеляційної інстанції відсутні підстави для перегляду рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 21 травня 2024 року в іншій частині.

Встановлені обставини справи

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалам справи, що ОСОБА_1 є клієнтом АТ КБ «ПриватБанк» та має банківські картки, видані останнім, зокрема: 078342 (рахунок НОМЕР_1 ), НОМЕР_4 (рахунок НОМЕР_3 ).

Зіньківським відділом державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрите виконавче провадження № 64845261 про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення повноліття, які перераховуються на рахунок АТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_1 .

Картка 388192 є карткою «Універсальна Голд» (рахунок НОМЕР_3 ) та була видана позивачу банком у зв`язку з підписанням останньою кредитного договору.

З карти позивача НОМЕР_2 списано АТ КБ «ПриватБанк» кошти, тому з метою з`ясування причин списання кошті позивач звернулася до банківської установи, на що оператори банку надали пояснення, що списані кошти з картки НОМЕР_2 є погашення заборгованості по кредиту по картці «Універсальній Голд» НОМЕР_4 .

ОСОБА_1 21 квітня 2023 року надіслала на поштову адресу АТ КБ «ПриватБанк» заяву, в якій просила надати належним чином оформлений договір на видачу кредиту на її ім`я, в якому чітко прописані умови списання коштів в рахунок погашення заборгованості по кредитній картці «Універсальна Голд» НОМЕР_4 . 25 квітня 2023 року позивач отримала відповідь від відповідача, у якій зазначено, що при оформленні договору заповнюється анкета, яка містить пункт про те, що підписавши анкету, позивач погодилася з усіма умовами, з якими можна ознайомитися на офіційному сайті банку за посиланням privatbank.ua/terms/.

21 квітня 2023 року ОСОБА_1 звернулася із заявою до АТ КБ «ПриватБанк» про добровільне повернення останнім на належний їй рахунок НОМЕР_1 безпідставно списаних коштів, які мають цільове призначення, в розмірі 3489,00 грн.

Згідно відповіді АТ КБ «ПриватБанк» від 12 травня 2023 року зарахування на карту НОМЕР_4 за період з 24 лютого 2022 року по 26 квітня 2023 року не знайдено.

У подальшому відбувалося повторне списання коштів з картки НОМЕР_2 на погашення простроченої заборгованості по карті 388192.

ОСОБА_1 24 травня 2023 року надіслала на поштову адресу відповідача рекомендований лист з повідомленням про вручення, яке містило повідомлення про відкликання анкети-заяви до договору.

Згідно відповіді Національного банку України від 25 квітня 2023 року вбачається, що станом на 24 квітня 2023 року, за даними, вказаними позивачем, у кредитному реєстрі відсутня інформація щодо кредитної заборгованості ОСОБА_1 перед банками України, у тому числі й АТ КБ «ПриватБанк».

Позиція суду апеляційної інстанції

Відповідно до частин першої, другої статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України).

Як передбачено частиною першою статті 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Частиною першою статті 55 Закону України від 7 грудня 2000 року № 2121-ІІІ «Про банки і банківську діяльність» встановлено, що відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Відповідно до частини першої статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Договір банківського рахунку укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами (частина перша статті 1067 ЦК України).

Згідно зі статтею 1068 ЦК України банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка.

Відповідно до статті 1071 ЦК України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження.

Згідно статті 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Порядок зарахування коштів на розрахунковий рахунок регулюють Закон України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» (надалі - Закон) та Інструкція про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затверджена постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року № 22 (надалі - Інструкція).

Так, пунктом 1.38 статті 1 Закону визначено, що договірне списання - це списання банком з рахунка клієнта коштів без подання клієнтом платіжного доручення, що здійснюється банком у порядку, передбаченому в договорі, укладеному між ним і клієнтом, або згідно з умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку;

Відповідно до пункту 26.1 статті 26 Закону платник при укладенні договорів із банком має право передбачити договірне списання грошей із своїх рахунків на користь банку платника та/або третіх осіб.

Умови договору на договірне списання повинні передбачати обсяг інформації, достатній для належного виконання такого списання банком, що обслуговує платника (обставини, за яких банк має здійснити (здійснювати) договірне списання; найменування отримувача та банку отримувача; реквізити рахунка, з якого має здійснюватися договірне списання; реквізити договору між платником та отримувачем (за наявності договору), що передбачає право отримувача на договірне списання; перелік документів, що мають бути представлені отримувачем в обслуговуючий платника банк (якщо платник та отримувач домовились про надання цих документів до банку платника) тощо) (пункт 26.2 статті 26 Закону).

Договірне списання здійснюється за платіжною вимогою отримувача або за меморіальним ордером, оформленим банком.

Згідно з пунктом 1.7 Інструкції кошти з рахунків клієнтів банки списують лише за дорученнями власників цих рахунків (включаючи договірне списання коштів згідно з главою 6 цієї Інструкції) або на підставі розрахункових документів стягувачів згідно з главами 5 та 12 цієї Інструкції.

Банк обумовлює своє право на здійснення договірного списання за дорученням платника з його рахунку в договорі банківського рахунку або іншому договорі про надання банківських послуг (пункт 6.1 Інструкції).

Договір має містити інформацію, яка потрібна для належного виконання банком доручення платника, зокрема: - умови, за якими банк повинен здійснити (здійснювати) договірне списання; - номер рахунку платника, з якого має здійснюватися договірне списання; - найменування отримувача; - номер і дату договору з отримувачем, яким передбачене право отримувача на договірне списання коштів з рахунку платника; - перелік документів, які отримувач має надати банку, що обслуговує платника (якщо вони передбачені в договорі) (пункт 6.4 Інструкції).

Банк, що обслуговує платника, здійснюючи на підставі договору банківського рахунку або іншого договору про надання банківських послуг договірне списання коштів з рахунку платника, оформляє меморіальний ордер, у реквізиті "Призначення платежу" якого зазначає номер, дату договору, яким передбачено можливість застосування договірного списання (пункт 6.5 Інструкції).

У заяві про приєднання до умов та правил надання послуг від 15 березня 2021 року сторони погодили: «якщо у клієнта повністю використаний кредитний ліміт та/або в разі виникнення у клієнта прострочених зобов`язань за договором, доручення клієнта про договірне списання за рахунок кредитного ліміту не застосовується, - крім погашення процентів в порядку та на умовах визначених абзацом другим пункту 2.1.1.3.1, погашення кредиту та процентів здійснюється шляхом внесення клієнтом коштів у готівковій або безготівковій формі і розмірі мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну карту, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту. При цьому, якщо до 25 числа (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту, клієнт самостійно не здійснить платіж в готівковій або безготівковій формі у розмірі мінімального платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, клієнт доручає банку при настанні термінів платежів здійснювати списання грошей у валюті кредитного ліміту з усіх рахунків клієнта відкритих в банку, та рахунків, що будуть відкриті клієнтом банку в майбутньому, в розмірі заборгованості, яка підлягає сплаті банку за цим договором (здійснювати договірне списання)» (пункт 2.1.1.3.1.).

Крім того, у паспорті споживчого кредиту позивача банком було проінформовано, що розмір мінімального обов`язкового платежу становить 5 % від заборгованості, але не менше 100,00 грн щомісячно та 10 % від заборгованості, але не менше 100,00 грн щомісячно - у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення.

З виписки по рахунку НОМЕР_1 (картка 078342) вбачається, що банком було здійснено неодноразове автоматичне списання грошей для погашення простроченої заборгованості по карті 51**92 (а.с. 177-178).

Проте, АТ КБ «ПриватБанк» автоматично списуючи гроші для погашення простроченої заборгованості по карті НОМЕР_5 не надав суду першої та апеляційної інстанцій розрахунок заборгованості за кредитним договором, з якого б вбачалося, що списані грошові кошти становлять мінімальний платіж, який зобов`язана була сплатити ОСОБА_1 за кредитним договором, що унеможливлює суд переконатися у законності вказаних дій банку.

Крім того, колегія суддів зауважує, що списані АТ КБ «ПриватБанк» грошові кошти з рахунку позивача НОМЕР_1 є аліментами, які стягуються у примусовому порядку на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої її дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання (частини перша, друга статті 179 СК України).

З огляду на цільове призначення грошових коштів, що списувалися АТ КБ «ПриватБанк», а також їх належність безпосередньо неповнолітній дочці позивача, колегія суддів вважає, що шляхом безспірного списання таких коштів, банк неправомірно поклав обов`язки щодо належного виконання кредитних зобов`язань на третю особу, яка не є учасником кредитних правовідносин неповнолітню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Крім того, списуючи з рахунку позивача грошові кошти, які нараховувалися як аліменти, АТ КБ «ПриватБанк» своїми діями порушив право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Враховуючи вищевказані обставини справи та вимоги законодавства, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання незаконними дій банку щодо списання аліментів в рахунок погашення заборгованості є обґрунтованими.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Пунктом 1 частини першої статті 374 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк», в інтересах якого діє представник адвокат Христян О.М., залишити без задоволення, а рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 21 травня 2024 року - без змін.

Щодо судових витрат

За правилами частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Зважаючи на те, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, відсутні підстави для нового розподілу судових витрат та відсутні підстави для розподілу судових витрати за розгляд справи у суді апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», в інтересах якого діє представник адвокат Христян Ольга Миколаївна залишити без задоволення.

Рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 21 травня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 11 жовтня 2024 року.

Головуючий В.П. Пікуль

Судді О.О. Панченко

В.М. Триголов