Красилівський районний суд Хмельницької області
Справа № 677/1315/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10.10.2024 м.Красилів
Красилівський районний суд Хмельницької області в складі:
головуючого - судді Васільєва С.В.
за участі секретаря судового засідання Шимкової Т.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» через систему «Електронний суд» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 29 996,72 грн.
Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 27.09.2021 між товариством з обмеженою відповідальністю «СЛОН КРЕДИТ» та відповідачкою укладено договір про надання споживчого кредиту №715943.
Власноручним підписанням договору відповідачка підтвердила, що вона ознайомлена з умовами публічної пропозиції на укладення договору про надання споживчого кредиту ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» в повному обсязі, з урахуванням паспорту споживчого кредиту (згідно вимог діючого законодавства), таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, тарифів та складають договір про надання споживчого кредиту, укладання якого підтверджено.
Відповідачка погодила та зобов`язалася виконувати його умови, підтвердила, що перед укладення цього кредитного договору їй була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація про умови кредитування.
На виконання умов договору ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» на підставі платіжного документу відповідачці були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 15 000 грн.
Відповідачка не виконала належним чином кредитні зобов`язання, у зв`язку із чим утворилась заборгованість у сумі 29 996,72 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту становить 13 874,63 грн; заборгованість за відсотками становить 16 122,09 грн.
28.08.2023 згідно із умовами договору факторингу №2808-23, ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» відступило право вимоги за кредитним договором №715943 від 27.09.2021 на користь позивача, а відповідно позивач набув право вимоги до відповідачки. Згідно із договором факторингу сума боргу перед новим кредитором становить 29 996,72 грн.
Позивачем вживались заходи досудового врегулювання спору, шляхом направлення адвокатської вимоги на адресу відповідачки, проте заборгованість залишилась не сплаченою.
Ухвалою судді Красилівського районного суду Хмельницької області від 19.08.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін .
У подальшому розгляд справи відкладено на іншу дату у зв`язку із неявкою відповідача у судове засідання.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак просив про розгляд справи без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечив.
Відповідач у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов, заяви про розгляд справи у його відсутності чи відкладення розгляду справи суду не подав. Про дату, час та місце судового розгляду повідомлена шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання. Однак до суду повернулись конверти із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».
Також судом вживались заходи для повідомлення відповідача про розгляд справи за іншими відомими засобами зв`язку, однак номери телефону відповідача виявились недійсними (не обслуговуються), а щодо зазначеної адреси електронної пошти виявилось, що вказано невірний формат.
Враховуючи норми п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК відповідач вважається належним чином повідомленим про розгляд справи, а тому відповідно до вимог ст. 223 ЦПК наявні підстави для розгляду справи без участі сторін.
У відповідності до ст. 280 ЦПК України суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини.
27.09.2021 між ТОВ «Слон кредит» та ОСОБА_2 укладено Договір № 715943 про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого сума кредиту (загальний розмір) становить 18 750,00 грн., який вона зобов`язалася повернути та сплатити проценти за користування ним на визначених у Кредитному договорі умовах. Строк повернення кредиту 730 днів з кінцевим терміном повернення 27.09.2023, проценти за перший день користування кредитом - 25 % в день, поточні проценти - 85% річних, орієнтовна реальна річна процентна ставка -207,96%
Кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування у розмірі 15 000 на користь споживача, та у розмірі 3750 грн. на користь товариства з метою виконання зобов`язань з оплати процентів за перший день користування кредитом.
Відповідно до копії платіжного доручення № 9631 від 27.09.2021 ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» перерахувало відповідачці 15 000 гривень згідно договору № 715943.
Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором, у відповідача наявна заборгованість у сумі 29 996,72 грн.
28.08.2023 згідно із умовами договору факторингу №2808-23, ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» відступило право вимоги за кредитним договором № 715943 від 27.09.2021 на користь позивача, а позивач набув право вимоги до відповідачки.
Відповідачу було надіслано досудову вимогу про погашення кредитної заборгованості.
Таким чином, предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов`язань за укладеним кредитним договором.
Стосовно правонаступництва за борговими зобов`язаннями.
Згідно з статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Наявними у матеріалах справи доказами підтверджується та сторонами не оспорюється факт переходу права грошової вимоги від первісного кредитора до товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» за кредитним договором, укладеним між ТОВ «Слон кредит» та відповідачем.
Стосовно стягнення заборгованості за кредитним договором.
Відповідно до частин першої, третьої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Згідно з статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Як передбачено частиною першою статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Дослідженні судом платіжне доручення про переказ коштів за кредитним договором та розрахунок заборгованості підтверджують видачу відповідачу кредитних коштів, неналежне виконання умов кредитного договору відповідачем та наявність заборгованості.
Вказані обставини відповідач не заперечив, доказів на спростування зазначеного не надав.
Договір, згідно зі статтею 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів статті 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору.
Отже відповідач, в порушення умов укладеного кредитного договору, своєчасно не повернув кредитні кошти, сплатив заборгованість лише частково, у зв`язку з чим виникла заборгованість.
Таким чином, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим, обставини, викладені у позовній заяві, підтверджені належними, допустимими та достатніми доказами, а тому з відповідача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у повному обсязі.
Розподіляючи судові витрати, суд звертає увагу на таке.
Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Позивач просить стягнути з відповідача на його користь судові витрати, які складаються із витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 гривень та судового збору, сплаченого за подання позовної заяви у розмірі 2422,40 грн.
На підтвердження понесених витрат, позивачем надано:
- Договір № 42649746 про надання правової допомоги від 11 грудня 2023 року, укладений між ТОВ «Діджи фінанс» та адвокатським бюро «Анастасії Міньковської»;
- детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатським бюро «Анастасії Міньковської», необхідних для надання правничої допомоги за позов ТОВ «Діджи фінанс» щодо стягнення кредитної заборгованості від 27.06.2024;
- акт про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом від 27.06.2024, укладений між ТОВ «Діджи фінанс» та адвокатським бюро «Анастасії Міньковської» з деталізованим описом складу, обсягу та виду виконаних робіт на суму 6000 грн.:
1. Правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій 1,5 год.; 1500 вартість за 1 год; загальна вартість 2250 грн.;
2. Складання позовної заяви 3 години, вартість за 1 годину 1000 грн., разом 3000 грн.;
Тобто, позивач надав докази понесених витрат на професійну правову допомогу.
Відповідно до ч.3 статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно частини четвертої цієї ж статті, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до частини п`ятої статті 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті, суд може за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу.
Верховний Суд у постанові від 19 лютого 2024 року у справі № 490/7096/21 та від 22 травня 2024 року у справі № 205/5969/15-ц вказав, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд, за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.
У постанові від 22 травня 2024 року у справі № 205/5969/15-ц також зауважено, що подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 17 квітня 2024 року у справі № 756/6927/20, від 04 квітня 2024 року у справі № 701/804/21, від 10 квітня 2024 року у справі № 530/259/21, від 10 квітня 2024 року у справі № 367/6289/21, у яких також вирішувалось питання щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу за відсутності заперечень іншої сторони.
Отже, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним, суд, з урахуванням конкретних обставин, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
При вирішенні питання стягнення витрати на правову допомогу, суд бере до уваги зазначений в заяві обсяг виконаних адвокатом робіт: аналіз обставин, складання позовної заяви та формування додатків.
Водночас, суд враховує, що предмет спору відноситься до справ незначної складності (справа є малозначною) та не потребує значних витрат часу на виконання відповідних робіт щодо підготовки позовної заяви, з огляду на сталу практику національних судів зі спірних правовідносин. Дана категорія справ є поширеною.
При цьому переважна більшість тексту позову містить перелік норм чинного законодавства, використання яких є типовим для даного виду цивільно-правових спорів.
До позовної заяви додані документи, які були в наявності у позивача. Отже, справа не вимагала вжиття дій щодо збирання доказів, чи проведення розрахунків.
Враховуючи вищевикладене та зважаючи на складність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт, а також відсутність судових засідань у цій справі, слід дійти висновку про неспівмірність розміру заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу у сумі 6000 грн., який є очевидно завищеним.
У зв`язку з викладеним суд дійшов висновку, що з відповідача слід стягнути на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2000 грн. Саме такий розмір витрат на оплату послуг адвоката суд вважає співмірним із складністю даної справи та обсягом виконаних робіт, витраченим на виконання таких часом, обсягом наданих послуг та виконаних робіт та значенням справи для сторони.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (2422,40 грн).
Позовна заява з доданими до неї матеріалами позивачем подано через систему «Електронний суд» та сплачено судовий збір в сумі 2422,40 грн. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено у повному обсязі, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати у розмірі 2422,40 грн.
Керуючись ст. 10, 12, 28, 77, 81, 263-265, 280, 284, 354 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В :
позов товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №715943 від 27.09.2021 в розмірі 29 996 (двадцять дев`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто шість) грн. 72 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп судового збору та 2000 (дві тисячі) грн. витрат на професійну правничу допомогу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи..
Повне найменування сторін:
Повний текст судового рішення складено 11.10.2024.
Суддя С. В. Васільєв