Справа № 289/1787/24
Номер провадження 4-с/289/3/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2024 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді - Кириленка О.О.,

за участю секретаря судового засідання Василенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії/бездіяльність органу примусового виконання,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаною скаргою, в якій просить визнати неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Коростишівського ВДВС у Житомирському районі Житомирської області ЦМУ МЮ (м. Київ) Ластовецької О.А. в межах виконавчого провадження №75738882 щодо: не надсилання копії постанови про відкриття виконавчого провадження стягувачу ОСОБА_1 ; не відкриття провадження на наступний день, тобто 05.07.2024, після отримання оригіналу виконавчого листа; не винесення та не надсилання постанови до КНП «Радомишльська лікарня» до виконання; не винесення постанови про накладення штрафу на боржника ОСОБА_2 за невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення; не проведення перевірки майнового стану боржника ОСОБА_2 ; не проведення заходів з опису рухомого та нерухомого майна боржника ОСОБА_2 , арешту такого майна; не проведення виклику боржника ОСОБА_2 з приводу надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця; не звернення до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду або в`їзду боржника ОСОБА_2 за межі України до виконання зобов`язань за рішенням в рамках виконавчого провадження №75738882.

Свою скаргу обґрунтовує тим, що 01.07.2024 Радомишльським районним судом Житомирської області було видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 процесуальних витрат на правову допомогу в сумі 40000 грн. та 02.07.2024 нею було направлено цінним листом оригінал вказаного виконавчого листа для виконання до Коростишівського ВДВС у Житомирському районі Житомирської області ЦМУ МЮ (м. Київ). Вказаний виконавчий лист було отримано органом ДВС 05.07.2024, однак виконавче провадження №75738882 було відкрите 07.08.2024, що є порушенням строку встановленого законом для відкриття виконавчого провадження. До того ж, в порушення ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» ОСОБА_1 не отримала постанову про відкриття зазначеного виконавчого провадження, а в матеріалах виконавчого провадження відсутні докази направлення такої постанови. В заяві про примусове виконання рішення від 01.07.2024 вказано про те, що боржник ОСОБА_2 працює в КНП «Радомишльська лікарня» Радомишльської міської ради, а також ця інформація вказана у виконавчому листі. Відповідно до сформованого запиту №219276363 від 07.08.2024 Коростишівського ВДВС у Житомирському районі Житомирської області ЦМУ МЮ (м. Київ) до ПФУ про ОСОБА_2 дана інформація відсутня. Однак, за ознакою виду виплат 2 (сумісництво за основним місцем роботи) зазначено місце роботи ПАТ «РАДОМИШЛЬСЬКЕ АВТОПІДПРИЄМСТВО 11848», що не узгоджується з нормами подачі звітності до ПФУ, а за основним місцем роботи відсутні дані. Згідно адвокатського запиту боржник ОСОБА_2 працює в КНП «РАДОМИШЛЬСЬКА ЛІКАРНЯ». 26.08.2024 стягувач дізналась про отримання постанови по виконавчому провадженню за неосновним місцем роботи в ПАТ «РАДОМИШЛЬСЬКЕ АВТОПІДПРИЄМСТВО 11848» з телефонної розмови з керівником ОСОБА_3 . На думку ОСОБА_1 , головний державний виконавець, ігноруючи свої обов`язки, не перевіряючи основне місце роботи боржника ОСОБА_2 , не передає виконавчий документ на виконання до підприємства за основним місцем роботи. Отримавши від стягувача ОСОБА_1 інформацію щодо місця роботи боржника ОСОБА_2 , головний державний виконавець виносить постанову про передачу виконавчого документу на виконання до КНП «Радомишльська лікарня» Радомишльської міської ради, чим також порушує терміни надсилання постанови до виконання. Окрім того, боржник ОСОБА_2 не виконав вимоги п. 2 постанови про відкриття виконавчого провадження, чим порушив вимоги ч. 1 ст. 76 Закону України «Про виконавче провадження». До того ж, матеріали виконавчого провадження не містять будь-яких документів, що підтверджували б притягнення боржника ОСОБА_2 до відповідальності. Державним виконавцем не було здійснено перевірок майнового стану боржника ОСОБА_2 , не було здійснено опис та арешт майна боржника, в результаті чого останній має можливість вільно розпоряджатись таким майном, в тому числі відчужувати його.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вимоги скарги підтримала з підстав зазначеній в ній та просила суд продовжувати розгляд справи за відсутності витребуваних за її клопотанням доказів.

Старший державний виконавець Коростишівського ВДВС у Житомирському районі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ластовецька О.А. та боржник ОСОБА_2 в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суд не повідомили.

Частиною 2 ст. 450 ЦПК України передбачено, що неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду, тому суд вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності боржника і його представника.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , вивчивши матеріали скарги, суд дійшов висновку, що скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Щодо заявленої вимоги про визнання протиправної бездіяльності головного державного виконавця Ластовецької О.А. стосовно не відкриття провадження на наступний день після отримання оригіналу виконавчого листа та не надсилання копії постанови про відкриття виконавчого провадження стягувачу ОСОБА_1 , суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що Радомишльським районним судом Житомирської області було видано виконавчий лист у справі №289/1856/22, згідно якого стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 процесуальні витрати на правову допомогу в сумі 40000 грн. (а.с. 37, 104).

02.07.2024 ОСОБА_1 надіслала на адресу Коростишівського ВДВС у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) заяву про примусове виконання рішення цінним листом з описом (а.с. 35, 36).

Як вбачається з трекінгу АТ «УКРПОШТА» вищевказану заяву отримано Коростишівським ВДВС у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 05.07.2024 (а.с. 65).

З копії матеріалів виконавчого провадження №75738882 встановлено, що вищевказана заява ОСОБА_1 зареєстрована 07.08.2024 за вх. №6182/233-29/24 та в цей же день постановою головного державного виконавця Коростишівського ВДВС у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ластовецькою О.А. відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа №289/1856/22 та зобов`язано боржника, протягом 5 робочих днів подати декларацію про доходи та майно і попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей (а.с. 107).

07.08.2024 головним державним виконавцем Коростишівського ВДВС у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ластовецькою О.А. надіслано на адресу стягувача та боржника в межах виконавчого провадження, винесену при примусовому виконанні виконавчого листа №289/1856/22 постанову про відкриття виконавчого провадження (а.с. 106).

Відповідно до ч. 1 ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом (стаття 449 ЦПК України).

Положення статей 447, 449 ЦПК України дають підстави для висновку, що до суду можуть бути оскаржені не тільки дії державного виконавця, а й бездіяльність.

Бездіяльність, на відміну від дії, має триваючий характер та існує до часу початку дій, які свідчать про припинення бездіяльності. Триваюче правопорушення передбачає перебування у стані безперервного тривалого невчинення особою певних дій (бездіяльності), у зв`язку із чим неправомірна бездіяльність може бути оскаржена упродовж усього часу її перебігу (постанова Верховного Суду від 22 грудня 2021 року у справі № 760/19348/20).

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд (стаття 129-1 Конституції України).

Зазначене конституційне положення відображено й у статті 18 ЦПК України, згідно з якою судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

За статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби.

Відповідно до статті 18 Закону «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати передбачені законом про виконавче провадження заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Отже, з метою дотримання вимог статті 18 Закону «Про виконавче провадження» державний виконавець наділений відповідними повноваження для здійснення повного обсягу виконавчих дій, так як рішення суду є обов`язковим до виконання. Невиконання рішення суду тягне за собою відповідальність, встановлену законодавством.

Згідно ч. 5 статті 26 Закону «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження» (частини 1, 2, 3) передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Матеріали справи не містять доказів вчинення державною виконавчою службою дій щодо відкриття виконавчого провадження на підставі заяви ОСОБА_1 у строк, передбачений Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до частини другої статті 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Суд вважає, що бездіяльність державної виконавчої служби щодо несвоєчасного відкриття виконавчого провадження з моменту отримання заяви стягувача про відкриття виконавчого провадження є неправомірною. Однак, в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують те, що внаслідок неправомірної бездіяльності саме головного державного виконавця Ластовецької О.А. було несвоєчасно відкрито виконавче провадження, зокрема суду не надано матеріали проведення службової перевірки щодо зазначених питань, якими б були встановлені вказані обставини, тому скарга ОСОБА_1 в цій частині не підлягає задоволенню.

Відповідно до положень ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження органам та особам, які мають електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), яка забезпечує обмін документами, надсилаються виключно в електронній формі. За письмовим зверненням таких осіб документи виконавчого провадження їм додатково надсилаються за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі.

Судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують надіслання головним державним виконавцем Ластовецькою О.А. у відповідності до ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» постанови про відкриття виконавчого провадження від 07.08.2024 стягувачу і боржнику у виконавчому провадженні №75738882, тому скарга ОСОБА_1 в цій частині є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Щодо бездіяльності головного державного виконавця Коростишівського ВДВС у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ластовецької О.А. щодо не винесення та не надсилання постанови до КНП «Радомишльська лікарня» для виконання.

07.08.2024 державним виконавцем Ластовецькою О.А. з метою встановлення відомостей про джерела отримання доходів боржника ОСОБА_2 було направлено запит до Пенсійного фонду України з метою отримання інформації про фізичних осіб боржників, які отримують пенсії, про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи боржника, до Державної фіскальної служби України та з відповіді встановлено, що боржник ОСОБА_2 отримує пенсію в Коростишівському об`єднаному управлінні ПФУ та заробітну плату в ПАТ «РАДОМИШЛЬСЬКЕ АВТОПІДПРИЄМСТВО 11848» (а.с. 108, 109). Окрім того, в цей же день головним державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника, а також постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, які він отримує в ПАТ «РАДОМИШЛЬСЬКЕ АВТОПІДПРИЄМСТВО 11848» (а.с. 110, 112).

10.08.2024 головним державним виконавцем Ластовецькою О.А. отримано ще одну відповідь від Пенсійного фонду України, згідно якої боржник ОСОБА_2 отримує пенсію в Коростишівському об`єднаному управлінні ПФУ та заробітну плату в ПАТ «РАДОМИШЛЬСЬКЕ АВТОПІДПРИЄМСТВО 11848» (а.с. 118).

Окрім того 10.08.2024 Державною податковою службою України та Державною фіскальною службою України надано відповіді на запит, з яких встановлено, що відомості відносно ОСОБА_2 відсутні (а.с. 119, 120).

26.08.2024 державним виконавцем Ластовецькою О.А. повторно з метою встановлення відомостей про джерела отримання доходів боржника ОСОБА_2 направлено запит до Пенсійного фонду України з метою надання інформації про фізичних осіб боржників, які отримують пенсії, про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи боржника та з відповіді встановлено, що боржник ОСОБА_2 отримує пенсію, а також заробітну плату в ПАТ «РАДОМИШЛЬСЬКЕ АВТОПІДПРИЄМСТВО 11848» та КНП «Радомишльська лікарня» Радомишльської міської ради Житомирської області (а.с. 124-125). Окрім того, в цей же день отримано відповідь від Державної податкової служби України, з якої встановлено також отримання ОСОБА_2 доходів від КНП «Радомишльська лікарня» Радомишльської міської ради Житомирської області (а.с. 54-55).

26.08.2024 державним виконавцем Ластовецькою О.А. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_2 у КНП «Радомишльська лікарня». Вказану постанову надіслано сторонам та КНП «Радомишльська лікарня» (а.с. 126, 127).

З матеріалів справи встановлено, що в межах виконавчого провадження №75738882 стягнуто з боржника ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1690,71 грн., витрати виконавчого провадження у розмірі 71,22 грн., виконавчий збір у розмірі 169,07 грн., витрати виконавчого провадження у розмірі 69 грн. (а.с. 129).

Частиною першою статті 18 Закону передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно положень ч. 1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна, а право вибору місця відкриття виконавчого провадження належить стягувачу.

Під час здійснення виконавчого провадження виконавець за допомогою автоматизованої системи може сформувати узагальнену інформацію про боржника, його майно, доходи та кошти. Така інформація формується автоматизованою системою на підставі наявних у ній на дату формування відомостей, отриманих виконавцями з реєстрів, баз даних та інших інформаційних систем державних органів, банків або інших фінансових установ, небанківських надавачів платіжних послуг в ході примусового виконання рішень.

Враховуючи вищенаведене, судом встановлено, що під час здійснення виконавчого провадження головним державним виконавецем Ластовецькою О.А. було вжито заходів для встановлення джерела доходів боржника ОСОБА_2 шляхом направлення 07.08.2024, 10.08.2024 та 26.08.2024 електронних запитів до державних органів та відповідно до отриманих відповідей на запити останньою було своєчасно винесено постанови про звернення стягнення на заробітну плату вказаного боржника, тому доводи скаржника відносно того, що державний виконавець не перевірив місце роботи боржника та несвоєчасно звернула стягнення на заробітну плату є неспроможними.

Щодо бездіяльності головного державного виконавця Коростишівського ВДВС у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ластовецької О.А., яка полягає у не винесенні постанови про накладення штрафу на боржника ОСОБА_2 за невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 76 Закону України «Про виконавче провадження» за невиконання законних вимог виконавця, порушення вимог цього Закону, у тому числі за несвоєчасне подання або неподання звітів про відрахування із заробітної плати та інших доходів боржника, неподання або подання неправдивих відомостей про доходи і майновий стан боржника, ненадання боржником на вимогу виконавця декларації чи зазначення у декларації неправдивих відомостей або неповідомлення про зміну таких відомостей, неповідомлення боржником про зміну місця проживання (перебування) чи місцезнаходження або місця роботи (отримання доходів), а також за неявку без поважних причин за викликом виконавця, винні особи несуть відповідальність відповідно до закону.

Вищевказані норми закону, дають підстави для висновку про те, що відповідальність за прийняття рішень щодо складення адміністративного протоколу за фактом вчинення передбаченого ст. 188-13 КУпАП правопорушення, покладається саме на державного виконавця відповідно до частини першої статті 76 Закону України «Про виконавче провадження».

Відтак, право виконавця щодо вчинення тієї чи іншої визначеної спеціальним законом дії нерозривно пов`язане із відповідальністю виконавця щодо вчинення таких дій лише за наявності законних підстав.

Тому обов`язок вчинення оспорюваної дії має бути покладено на виконавця виключно за наявності складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням положень наведених норм та вищезазначених фактичних обставин справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги ОСОБА_1 в цій частині, з огляду на те, що накладення державним виконавцем стягнення у виді штрафу є правом, а не обов`язком виконавця і він не може бути примушений до здійснення таких заходів. Також правом виконавця є і притягнення боржника до адміністративної відповідальності згідно з ст. 188-13 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідна практика відповідає висновкам Верховного Суду (ухвала Верховного Суду від 9 червня 2020 року у справі № 761/30054/18-ц).

Щодо бездіяльності головного державного виконавця Коростишівського ВДВС у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ластовецької О.А., яка полягає у не проведенні перевірки майнового стану боржника ОСОБА_2 та здійсненні заходів з опису рухомого та нерухомого майна, арешту його майна, суд зазначає наступне.

Якщо у заяві про відкриття виконавчого провадження не зазначено майно боржника та/або його кошти на рахунках у банківських установах, то у відповідності до статті 36 Закону України «Про виконавче провадження» розшук майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

Частиною першою статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Відповідно до ч. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не менше одного разу на два тижні - щодо виявлення рахунків, електронних гаманців боржника, не менше одного разу на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Відповідно до частин першої та другої статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Відповідно до пункту 7 розділу VIII затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02 квітня 2012 року (далі - Інструкція), розпочинаючи виконання рішення про стягнення коштів, виконавець зобов`язаний винести постанову відповідно до частини першої статті 48 Закону № 1404-VIII про звернення стягнення на майно боржника, його арешті або вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі. Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення (частини третя та четверта статті 56 Закону України «Про виконавче провадження»).

Як встановлено в судовому засіданні, всупереч положенням вищевказаних норм закону головним державним виконавцем Ластовецькою О.А. не в повній мірі були вжиті заходи щодо виконання рішення суду, а саме відносно перевірки майнового стану боржника шляхом надання відповідних запитів з дотриманням строків встановлених Законом України «Про виконавче провадження» та накладення арешту на майно, а тому суд вважає, бездіяльність вказаного державного виконавця в цій частині є неправомірною.

Щодо бездіяльності головного державного виконавця Коростишівського ВДВС у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ластовецької О.А., яка полягає у не проведенні виклику боржника ОСОБА_2 з приводу надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця, не звернення до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду або в`їзду боржника ОСОБА_2 за межі України до виконання зобов`язань за рішенням в рамках виконавчого провадження №75738882, суд зазначає наступне.

Відповідно до пунктів 14, 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні; у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Права державного виконавця, передбачені Законом України «Про виконавче провадження» є дискреційними та не можуть тлумачитись як безумовні обов`язки, а суд не вправі зобов`язувати посадових осіб державної виконавчої служби до вчинення тих дій, які згідно із Законом України «Про виконавче провадження» можуть здійснюватися тільки державним виконавцем або відповідною особою державної виконавчої служби.

Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 03.06.2016 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» суд не має права зобов`язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

Враховуючи вищенаведене, скарга ОСОБА_1 в цій частині не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 13, 89, 258-261, 450, 451 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії/бездіяльність органу примусового виконання задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Коростишівського ВДВС у Житомирському районі Житомирської області ЦМУ МЮ (м. Київ) Ластовецької О.А. в межах виконавчого провадження №75738882 щодо: не надсилання копії постанови про відкриття виконавчого провадження стягувачу ОСОБА_1 ; не проведення перевірки майнового стану боржника ОСОБА_2 ; не проведення заходів з опису рухомого та нерухомого майна боржника ОСОБА_2 , арешту такого майна.

В іншій частині скарги відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею в порядку передбаченому ст. 261 ЦПК України та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 15 днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Повний текст ухвали складено 14.10.2024.

Суддя О.О. Кириленко