УХВАЛА

10 жовтня 2024 року

м. Київ

справа № 361/6279/14-ц

провадження № 61-11309ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Фаловської І. М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 25 червня 2024 року у справі за позовом Садівничого товариства «Тепличник» до ОСОБА_1 про усунення перешкод

у користуванні земельною ділянкою та приведення земельної ділянки

у попередній стан,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2014 року Садівниче товариство «Тепличник» (далі - СТ «Тепличник») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про усунення перешкод

у користуванні земельною ділянкою та приведення земельної ділянки

у попередній стан.

Броварський міськрайонний суд Київської області заочним рішенням

від 05 грудня 2014 року позов СТ «Тепличник» задовольнив.

Зобов`язав ОСОБА_1 звільнити та привести у придатний до використання стан зайняту без правових підстав земельну ділянку, а саме знести самовільно зведені на ній споруди та видалити посаджені на ній зелені насадження за власний кошт.

Зобов`язав ОСОБА_1 перемістити ділянки паркану відповідно до схеми проектних та фактичних меж земельних ділянок, наступним чином:

- перемістити на 16,6 м ділянку паркану (на схемі відрізок EF) довжиною

11,8 м до співпадіння з лінією межі між ділянками № НОМЕР_2 та № 112 (на схемі відрізок E'F');

- перемістити на 3,3 м ділянку паркану (на схемі відрізок CD) довжиною

4,3 м до співпадіння з лінією межі між ділянками № НОМЕР_2 та № 112

(на схемі відрізок C"D');

- перемістити паркан в точці А на межі між ділянками № НОМЕР_1 та № НОМЕР_3 в точку перетину меж ділянок № НОМЕР_2 , № НОМЕР_1 , № НОМЕР_3, № НОМЕР_4 (точка А');

- перемістити паркан в точці В на 10,75 м вздовж існуючого паркану

до перетину з лінією межі між ділянками № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 (точка В");

- перемістити на 0,8 м ділянку паркану довжиною 20 м між точками В" та С"

в бік проектної лінії межі ділянки № НОМЕР_2 з землями загального користування (на схемі відрізок С`В').

Стягнув з ОСОБА_1 на користь СТ «Тепличник» 243,60 грн сплаченого судового збору.

Стягнув з ОСОБА_1 на користь СТ «Тепличник» 500 грн витрат

на професійну правничу допомогу.

Броварський міськрайонний суд Київської області ухвалою від 17 листопада 2022 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 грудня 2014 року залишив без задоволення.

Не погодившись із заочним рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 грудня 2014 року та ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 листопада 2022 року,

ОСОБА_1 оскаржила їх в апеляційному порядку.

Київський апеляційний суд ухвалою від 25 червня 2024 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 грудня 2014 року відмовив на підставі пункту 3 частини першої

статті 358 ЦПК України.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в частині оскарження ухвали Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 листопада 2022 року повернув без розгляду на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України.

31 липня 2024 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на заочне рішення Броварського міськрайонного суду Київської області

від 05 грудня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 25 червня 2024 року.

Верховний Суд ухвалою від 22 серпня 2024 року відмовив у відкритті касаційного провадження в частині оскарження ОСОБА_1 заочного рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 грудня 2014 року на підставі пункту 3 частини другої статті 394 ЦПК України.

Верховний Суд ухвалою від 23 серпня 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 25 червня 2024 року залишив без руху та надав строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали. Запропонував заявниці: надати обґрунтовану заяву про поновлення строку на касаційне оскарження; копії касаційної скарги відповідно до кількості осіб; документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому розмірі відповідно до закону.Попередив про наслідки невиконання вимог вказаної ухвали.

27 серпня 2024 року в Єдиному державному реєстрі судових рішень забезпечено надання загального доступу ухвал Верховного Суду

від 22 та 23 серпня 2024 року.

26 серпня 2024 року копії ухвал суду касаційної інстанції від 22 та 23 серпня 2024 року направлені на адресу заявниці ОСОБА_1 (квартира

АДРЕСА_1 ), яка зазначена в касаційній скарзі.

Відповідно до даних автоматизованої системи документообігу суду

20 та 30 вересня 2024 року до Верховного Суду повернулися рекомендовані поштові відправлення № 372 та № 548, в яких надіслані заявниці ОСОБА_1 копії ухвал суду касаційної інстанції від 22 та 23 серпня 2024 року, з довідкою поштового відділення про причину повернення - «за закінченням терміну зберігання».

18 вересня 2024 року ОСОБА_1 отримала копії ухвал Верховного Суду

від 22 та 23 серпня 2024 року особисто, що підтверджується розпискою.

У вересні 2024 року на виконання вимог ухвали суду від 23 серпня 2024 року від ОСОБА_1 надійшли заяви на усунення недоліків, до яких додані документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому розмірі відповідно до закону.

Інших документів (обґрунтовану заяву про поновлення строку на касаційне оскарження та копії касаційної скарги відповідно до кількості осіб) на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 23 серпня 2024 року заявниця не надала.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про повернення касаційної скарги як неподаної особі, яка її подала,

з огляду на таке.

Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

Згідно з частиною третьою статті 185 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається заявникові.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави

(частина перша статті 2 ЦПК України).

Відповідно до пункту 11 частини третьої статті 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Згідно з частиною першою статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

ЄСПЛ вказав, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення у справі «Каракуця проти України», заява № 18986/06, від 16 лютого 2017 року).

Заявниця не виконала вимоги ухвали Верховного Суду від 23 серпня

2024 року, зокрема не надала обґрунтовану заяву про поновлення строку на касаційне оскарження та копії касаційної скарги відповідно до кількості осіб.

На час вирішення питання про прийняття до розгляду касаційної скарги

ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 25 червня 2024 року будь-які заяви або клопотання від заявниці засобами поштового/електронного зв`язку або через систему «Електронний суд» не надходили, недоліки касаційної скарги, визначені в ухвалі Верховного Суду

від 23 серпня 2024 року не усунено.

Оскільки заявниця 18 вересня 2024 року особисто отримала, зокрема ухвалу Верховного Суду від 23 серпня 2024 року про залишення касаційної скарги без руху, проте не виконала вимог цієї ухвали, що перешкоджає суду касаційної інстанції вирішити питання про відкриття касаційного провадження, касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 25 червня

2024 року має бути визнана неподаною та повернута заявниці.

ЄСПЛ у своїх рішеннях, здійснюючи тлумачення положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вказав, що право на доступ до правосуддя не має абсолютного характеру та може бути обмежене: держави мають право установлювати обмеження на потенційних учасників судових розглядів, але ці обмеження повинні переслідувати законну мету, бути співрозмірними й не настільки великими, щоб спотворити саму сутність права.

Тому повернення касаційної скарги не є порушенням права заявника на доступ до суду за змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги.

Керуючись статтями 185, 393 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 25 червня 2024 року вважати неподаною та повернути заявниці.

Заявниці надіслати копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами, іншим учасникам справи надіслати копію ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. М. Фаловська