Справа № 951/223/24
Провадження №2/951/119/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2024 року

Козівський районний суд Тернопільської області

у складі головуючої судді Гриновець О. Б.

з участю секретаря судового засідання Горохівської Ю. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Козова Тернопільської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини

установив:

короткий виклад обставин справи.

21.03.2024 ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду із позовом, в якому просить визначити останній додатковий строк в шість місяців, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

Позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_5 , якій на праві власності належали земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,0041 га й 0,5323 га, що розташовані на території Золотослобідської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області. ОСОБА_5 постійно проживала та було зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 разом із чоловіком ОСОБА_6 . Останній спадщину після смерті дружини прийняв, але належним чином не оформив. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача ОСОБА_6 , якому за життя належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,52 га. Після смерті батька позивач не здійснювала активних дій щодо можливого успадкування майна померлого у зв`язку з перебуванням на роботі закордоном. У січні 2024 року звернулася до Козівської державної нотаріальної контори, проте їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька у зв`язку із пропуском встановленого законодавством строку на прийняття спадщини й рекомендовано звернутися до суду. Позивач є спадкоємцем за законом першої черги. Тож просить визначити їй додатковий строк тривалістю шість місяців з часу набрання рішенням суду законної сили для подання заяви про прийняття спадщини.

Позиція учасників справи.

В судове засідання ОСОБА_1 чи її представник ОСОБА_4 не з`явилися, однак останній скерував на адресу суду заяву, відповідно до якого позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять суд здійснювати розгляд справи у їх відсутності.

Відповідачі ОСОБА_1 й ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилися, 29.05.2024 через канцелярію суду подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, де вказали, що позовні вимоги визнають й щодо задоволення таких не заперечують, а справу просять слухати у їх відсутності.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Козівського районного суду Тернопільської області Гриновець О. Б. від 14.05.2024 прийнято позовну заяву до розгляду й відкрито провадження у даній справі.

Ухвалою Козівського районного суду Тернопільської області від 04.06.2024 закрито підготовче провадження й справу призначено до судового розгляду по суті.

Дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дойшов до наступного.

Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів ( ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (ч. 4 ст. 206 ЦПК України).

Визнання позову відповідачем - це одностороннє вільне волевиявлення , спраямоване на припинення спору з позивачем. Право відповідача на визнання позову повністю або частково є виявом принципу диспозитивності й змагальності.

Так судом встановлено, що згідно з копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 12.11.1979, батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є ОСОБА_6 й ОСОБА_5 /а.с. 19/.

Як видно із копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 07.05.2021 Козівським районним відділом державної реєстрації атів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , актовий запис № 170 /а. с. 11/.

Згідно з довідки виконавчого комітету Козівської селищної ради Тернопільської області № 12-10 від 25.01.2024 ОСОБА_5 на день смерті була зареєстрована у будинку за адресою: АДРЕСА_1 та разом з нею були зареєстровані чоловік ОСОБА_6 й внук ОСОБА_7 /а. с. 12/.

ОСОБА_5 за життя була власницею земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,0041 га й площею 0,5323 га, які розташовані на території Золотослобідської сільської ради Козівського району Тернопільської області, що підтверджується копіями державних актів на право власності на земельну ділянку, зареєстрованих 24.06.2010 /а. с. 14,15/.

20.10.2009 ОСОБА_5 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_8 на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами на АДРЕСА_1 /а.с. 17/.

Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 24684375 від 04.12.2009 за ОСОБА_5 зареєстровано право власності на вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами /а.с. 16/.

Як видно із копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 11.02.2022 Козівським відділом державної реєстрації атів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , актовий запис № 67 /а. с. 10/.

Згідно з довідки виконавчого комітету Козівської селищної ради Тернопільської області № 12-11 від 25.01.2024 ОСОБА_6 на день смерті був зареєстрований у будинку за адресою: АДРЕСА_1 та разом з ним був зареєстрований внук ОСОБА_7 /а. с. 12/.

ОСОБА_6 за життя був власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,52 га, яка розташована на території Золотослобідської сільської ради Козівського району Тернопільської області, що підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку від 11.07.2004 /а. с. 18/.

Відповідно до витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), виданого Бережанською державною нотаріальною конторою 24.01.2024 № 75544755, після смерті ОСОБА_6 заведена спадкова справа й видано свідоцтва про право на спадщину /а. с. 21/.

ОСОБА_9 у 2005 2023 роках перебувала за кордоном у Королівстві Іспанія, що видно із звіту про трудовий стаж від 12.02.2024 /а. с. 23-25/.

З постанови державного нотаріуса Козівської державної нотаріальної контори Гетьмана І. М. від 24.01.2024 № 14/01-16 видно, що позивач пропустила встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини за поновленням якого їй рекомендовано звернутися до суду /а. с. 20/.

В свою чергу, позивач бажає прийняти спадщину та отримати в нотаріуса свідоцтво про право на спадщину, однак після смерті батька у шестимісячний строк не звернулася вчасно до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, у зв`язку із чим була змушена звернутися до суду із даним позовом.

Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами.

Застосоване судом законодавство.

В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця).

Відповідно до статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Згідно з ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

У відповідності до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Статтею 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, проте, закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно частини 1 статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Частиною 3 ст. 1272 ЦК України визначено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Згідно з Листа Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 11 червня 2018 року по справі № 479/713/17.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7 надано роз`яснення про те, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Проте необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до ч. 3 п. 24 вищезгаданої Постанови Пленуму Верховного Суду України, при розгляді справ про надання додаткового строку для прийняття спадщини, слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Висновки суду за результатами розгляду даної справи.

Відповідно до статті 129 Конституції України, основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Тож суд вважає, що визнання відповідачами позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому наявні підстави для часткового задоволення позовних вимог позивача й визначення їй додаткового строк терміном два місяці, який буде достатнім для подання нею заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 , котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Відомості, які б спростовували даний висновок суду, відсутні, а інше вирішення спору не відповідало б таким засадам цивільного законодавства як справедливість, добросовісність та розумність (ст. 3 ЦК України).

Суд вважає, що у зв`язку з тим, що вимог про розподіл судових витрат позивачем заявлено не було, дане питання судом не вирішується.

Керуючись статтями 10, 12, 13, 76-81, 89, 141, 206, 247, 258-259, 263-265, 273 ЦПК України

ухвалив:

задовольнити частково позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк терміном 2 /два/ місяці з дня набрання рішенням законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 , котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Дата складення повного судового рішення 09.10.2024.

Повне найменування сторін:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; зареєстроване у встановленому порядку місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_4 ; дані паспорта: серія НОМЕР_5 , виданий органом 6101 06.07.2021;

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ; зареєстроване у встановленому порядку місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_6 ; дані паспорта: серія НОМЕР_7 , виданий Козівським РВ УМВС України в Тернопільській області 09.12.2009;

відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 ; зареєстроване у встановленому порядку місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_8 ; дані паспорта: серія НОМЕР_9 , виданий Козівським РВ УМВС України в Тернопільській області 03.04.1992.

Суддя О. Б. Гриновець