УХВАЛА

07 жовтня 2024 року

м. Київ

справа № 496/4748/21

провадження № 61-2528св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Ситнік О. М., Фаловської І. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником адвокатом Чубаровим Сергієм Володимировичем, на постанову Одеського апеляційного суду від 26 грудня 2023 року в складі колегії суддів Кострицького В. В., Лозко Ю. П., Дришлюк А. І.,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила:

- визнати недійсним договір дарування житлового будинку від 30 жовтня

2015 року, посвідчений Біляївською районною державною нотаріальною конторою Одеської області за реєстровим № 2-2472 (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 25732671 від 30 жовтня 2015 року),

- визнати недійсним договір дарування земельної ділянки від 30 жовтня

2015 року, посвідчений Біляївською районною державною нотаріальною конторою Одеської області за реєстровим № 2-2475 (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 25733330 від 30 жовтня

2015 року),

- витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_2 житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною площею

85,8 кв.м., розташований за адресою:

АДРЕСА_1 ,

- витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_2 земельну ділянку, кадастровий номер :02:004:0598, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,0731 га.

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 12 травня

2022 року визнано недійсними договір дарування житлового будинку від

30 жовтня 2015 року, посвідчений Біляївською районною державною нотаріальною конторою Одеської області за реєстровим № 2-2472 та договір дарування земельної ділянки від 30 жовтня 2015 року, посвідчений Біляївською районною державною нотаріальною конторою Одеської області за реєстровим № 2-2475.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного суду від 26 грудня 2023 року рішення Біляївського районного суду Одеської області від 12 травня 2022 року скасовано.

Ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсними договорів та витребування майна з чужого незаконного володіння в частині визнання недійсними договорів дарування житлового будинку та земельної ділянки.

Підставами касаційного оскарження заявник зазначає пункт 4 частини другої статті 389, пункт 5 частини першої статті 411 ЦПК України.

Заявник вказує, що суд апеляційної інстанції не врахував правових висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня

2019 року у справі № 461/10610/13-ц, у постановах Верховного Суду від

14 грудня 2022 року у справі № 203/99/20, від 19 грудня 2022 року у справі

№ 203/3899/21, від 12 січня 2023 року у справі № 591/3717/21, від 18 січня 2023 року у справі № 947/15524/20, від 18 січня 2023 року у справі

№ 537/909/17.

Верховний Суд ухвалою від 26 квітня 2024 року відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 26 грудня 2023 року, витребував матеріали справи із суду першої інстанції.

31 травня 2024 року справа надійшла до Верховного Суду.

Відповідно до частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Такий випадок передбачено частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду не ухвалював рішення про виклик учасників справи для надання пояснень, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.

З огляду на те, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, така інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів.

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсними договорів дарування та витребування майна з чужого незаконного володіння призначити до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п`яти суддів.

Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Ігнатенко

О. М. Ситнік

І. М. Фаловська