г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/143/24
Номер провадження 2/213/545/24
У Х В А Л А

Іменем України

29 січня 2024 року Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого судді Мазуренка В.В., за участю секретаря Гусарової О.С., заявника ОСОБА_1 , представника заявника адвоката Романенко О.С., розглянувши в залі суду в м. Кривому Розі заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 січня 2024 року та 18 січня 2024р. заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову було повернуто заявнику. 23 січня 2024 року ОСОБА_1 , сплативши судовий збір у повному обсязі, привівши заяву у відповідність до норм ЦПК України, знову звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в обґрунтування якої зазначає, що у провадженні Інгулецького районного суду міста кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває на розгляді цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, набутого в період шлюбу. Станом на день складання даного позову шлюб між сторонами не розірвано. В період подружнього життя, а саме 11 лютого 2022 року сторонами по справі був відкритий депозитний рахунок, на якому зберігалися грошові кошти у сумі 300000,00 грн. особисті кошти позивача, 200000грн спільні кошти позивача та відповідача. Після фактичного припинення шлюбних відносин відповідач відмовляється повертати позивачу гроші. Позивач зазначає, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити в майбутньому виконання рішення суду.

В судовому засіданні заявник та представник заявника заяву підтримали, посилались на обставини викладені в заяві.

Дослідивши матеріали, вислухавши заявника, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1ст. 149 ЦПК Українисуд за заявою учасника справи має право вжити передбаченихст. 150 цього Кодексузаходів забезпечення позову, в тому числі, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч. 2ст. 149 ЦПК Українизабезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь - якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено судам, що розглядаючи таку заяву суддя має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

При цьому, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Таким чином, виходячи з предмету спору, суб`єктивного складу сторін, враховуючи вимоги ч. 2 ст. 149, ч. 3 ст. 150 ЦПК України, з`ясувавши обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову та співмірність із заявленими позивачем вимогами, суд приходить до висновку про задоволення заяви про забезпечення позову частково в сумі 250000 грн. Так ціна позову вказана у позові 500000грн., в той же час саме в судовому засіданні підлягає доведенню чи є всі ці кошти особистим майном одного з подружжя, чи це сумісне майно подружжя, тому, враховуючи співмірність забезпечення позову, суд вважає можливим накласти арешт саме на вказану суму.

Суд не знаходить підстав застосувати зустрічне забезпечення, враховуючи ту обставину, що майновий стан позивача може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові, враховуючи спосіб забезпечення позову, що обраний судом.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 149-153, 157, 260-261, 263, 353 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ

Частково задовольнити заяву про забезпечення позову.

Накласти арешт та заборонити будь-яким чином знімати, перераховувати на інші рахунки, грошові кошти у сумі 250000 (двісті п`ятдесят тисяч) гривень 00 коп, що розміщені на депозитному рахунку відкритому на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , в Акціонерному товаристві «Сенс БАНК» відповідно до акцепту на укладення Угоди на розміщення вклад №TDRC000470150 від 11.02.2022р., до розгляду справи по суті.

Зустрічне забезпечення не застосовувати.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Дата складання та підписання ухвали 29.01.2024р.

Суддя В.В. Мазуренко