Справа №613/1355/24 Провадження № 2-о/613/67/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2024 року м. Богодухів

Богодухівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Сеник О.С.,

присяжних Свінченко І.А., Швець А.О.,

за участі секретаря судового засідання Дегтяр А.Ю.,

заявниці ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богодухові цивільну справу №613/1355/24 за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання фізичної особи безвісно відсутньою за особливих обставин, -

ВСТАНОВИВ:

12.08.2024 ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою за участю заінтересованої особи - ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання особи безвісно відсутньою за особливих обставин, у якій просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця сщ. Володарівка Богодухівського району Харківської області, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , безвісно відсутнім за особливих обставин.

В обґрунтування заяви зазначено, що ОСОБА_1 є рідною сестрою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Їхні батьки - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 померли.

25 вересня 2023 року ОСОБА_2 був призваний ІНФОРМАЦІЯ_4 на службу до лав ЗСУ. На початку січня 2024 року ОСОБА_1 отримала повідомлення від військової частини про те, що її брат, солдат ОСОБА_2 ,безвісти зник під час ведення бойових дій поблизу населеного пункту Очеретине Покровського району Донецької області 25 грудня 2023 року.

04.01.2024 Богодухівським РВП ГУНП в Харківській області було відкрито кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000006 за ч. 1 ст. 115 КК України, і наданий час проводяться слідчі та оперативні дії по встановленню місцезнаходження ОСОБА_3 ..

26.01.2024 ОСОБА_2 набув статусу особи, зниклої безвісти за особливих обставин.

ОСОБА_1 стверджує, що 25.12.2023 по теперішній час ніяких відомостей про місце перебування ОСОБА_2 не має, зв`язок з ним відсутній, за місцем проживання він не з`являється. Заявниця вказує, що визнання ОСОБА_2 безвісно відсутнім необхідно для реалізації права на відстрочку від призову на військову службу близькими родичами.

Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 14.08.2024 зазначену заяву ОСОБА_1 було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Визначено розгляд справи проводити за правилами окремого провадження. Призначено у справі судове засідання.

Ухвалою суду від 02.09.2024 витребувано у Об`єднаного Центру з пошуку та звільнення полонених Служби Безпеки України, Міжнародного Комітету Червоного Хреста та Східного регіонального центру Координаційного штабу з питань поводження з військовополоненими відомості про те, чи наявна інформація про перебування в полоні Російської Федерації військовослужбовця ЗСУ солдата ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 паспорт громадянина України № НОМЕР_2 , виданий 18.02.2019 органом 6329 (орієнтована дата зникнення 25.12.2023), та чи підтверджує Російська Федерація утримання його в полоні.

Заявниця у судовому засіданні вимоги поданої заяви про визнання особи безвісно відсутньою підтримала у повному обсязі. Підтвердила, що станом на дату розгляду справи у неї відсутні будь-які відомості про її брата ОСОБА_2 . Пояснила, що встановлення факту безвісної відсутності її брата ОСОБА_2 за особливих обставин потрібно для отримання відстрочки від призову на військову службу їй особисто.

Представник заінтересованої особи ІНФОРМАЦІЯ_2 у судове засідання не прибула, заінтересована особа про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, у поданих до суду письмових поясненнях просила розглядати справу за її відсутності.

Зазначила, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , перебував на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 , 26 вересня 2034 року був призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу під час мобілізації до військової частини НОМЕР_3 . 03.01.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшло повідомлення від військової частини НОМЕР_3 про те, що солдат ОСОБА_2 зник безвісти під час ведення бойових дій поблизу н.п. Очеретине, Покровського району Донецької області, про що було повідомлено близьких родичів.

Вказала, що підстави для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації передбачені ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», зокрема, згідно з п.4 ч.3 ст.23 цього Закону, не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані жінки та чоловіки, чиї близькі родичі (зокрема, рідний (повнорідний) брат чи сестра) загинули або пропали безвісти під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, а також під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану. Згідно з Додатком 5 до Порядку призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560, до переліку документів, які подаються військовозобов`язаним для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, для категорій осіб, які мають право на відстрочку відповідно до п.4 ч.3 ст.23 Закону України «Про мобілізаційні підготовку та мобілізацію», входить, зокрема, рішення суду про визнання особи зниклою безвісти за особливих обставин.

Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Беручи до уваги, що заінтересована особа виклала свою правову позицію у поданих до суду письмових поясненнях, враховуючи клопотання заінтересованої особи про розгляд справи за її відсутності, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника заінтересованої особи.

Вислухавши пояснення заявниці, розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є рідною сестрою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_4 від 24.03.1998, серії НОМЕР_5 від 20.10.1988, а також свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_6 від 08.09.2021, з яких вбачається, що батьками ОСОБА_2 та ОСОБА_5 є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а також що ОСОБА_5 після укладення шлюбу зміна прізвище на « ОСОБА_6 » (а.с.4, 7-9, 12).

ІНФОРМАЦІЯ_7 батько заявниці - ОСОБА_3 помер, ІНФОРМАЦІЯ_8 померла мати заявниці - ОСОБА_4 (а.с.10, 11).

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 був призначений на посаду солдата резерву 64 запасної роти військової частини НОМЕР_3 , наказом командира військової частини НОМЕР_3 від 21.12.2023 № 137-РС призначений у розпорядження командира військової частини, з 21.12.2023 зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_3 на всі види забезпечення (а.с.37). Наказом командира військової частини НОМЕР_3 від 22.12.2023 № 370 солдат ОСОБА_2 був призначений стрільцем-снайпером 1 механізованого відділення 2 механізованого взводу 6 механізованої роти 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_3 (а.с.38). Наказом командира військової частини НОМЕР_3 від 22.12.2023 № 370 солдата ОСОБА_2 ухвалено вважати таким, що вибув з пункту постійної дислокації до району зосередження особового складу для участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, з метою виконання бойових (спеціальних) завдань (а.с.39).

03.01.2024 заявницею отримано повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до якого її брат ОСОБА_2 безвісти зник під час ведення бойових дій поблизу н.п. Очеретине Покровського району Донецької області 25 грудня 2023 року (а.с.14).

04.01.2024 Богодухівським РВП ГУНП в Харківській області за заявою ОСОБА_1 від 03.01.2024 було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000006 за ч.1 ст.115 КК України за фактом безвісного зникнення ОСОБА_2 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_3 , 25.12.2023 під час ведення бойових дій поблизу АДРЕСА_1 (а.с.15).

26.01.2024 ОСОБА_2 був внесений до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, що підтверджується витягом № 07, дата набуття статусу особи, зниклої безвісти за особливих обставин 26.01.2024 (а.с.16).

Наказом командира військової частини НОМЕР_3 від 07.04.2024 № 2608 було призначено службове розслідування за фактом зникнення безвісти солдата ОСОБА_2 .

В ході службового розслідування з рапорту командира НОМЕР_7 механізованого батальйону майора ОСОБА_7 , військовослужбовців 1 механізованого взводу 6 механізованої роти 2 механізованого батальйону - номера обслуги бойової машини солдата ОСОБА_8 , оператора бойової машини солдата ОСОБА_9 , стрільця-санітара рядового ОСОБА_10 , схеми місця зникнення безвісти, складеної начальником штабу заступником командира 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_3 майором ОСОБА_11 , журналу бойових дій 2 механізованого батальйону було встановлено, що 25.12.2023 в ході мінометного обстрілу з боку противника по позиціям оборони в районі орієнтира «Танго» біля населеного пункту Очеретине Покровського району Донецької області, який тривав з 14:25 год. по 14:45 год., в умовах складної бойової обстановки близько 14:50 год. зник безвісти стрілець-снайпер 1 механізованого відділення бойової машини 2 механізованого взводу 6 механізованої роти 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_3 солдат ОСОБА_2 . Пошуки зниклого безвісти результатів не дали. Під час зникнення ОСОБА_2 був у засобах індивідуального захисту (бронежилеті та шоломі).

Таким чином, встановлено, що 25 грудня 2023 року солдат ОСОБА_2 зник безвісти в районі населеного пункту Очеретине Покровського району Донецької області за особливих обставин, у зв`язку з воєнними діями.

Неправомірних дій зі сторони солдата ОСОБА_2 в ході проведення службового розслідування не встановлено. Ознак кримінальних правопорушень, передбачених Кримінальним кодексом України ст.429 «Самовільне залишення поля бою або відмова діяти зброєю» та ст.430 «Добровільне здача в полон» в діях військовослужбовця ОСОБА_2 не вбачається. Причинами та умовами зникнення безвісти солдата ОСОБА_2 є ведення бойових дій з підрозділами держави-агресора російської федерації.

Враховуючи викладене, актом службового розслідування ухвалено вважати таким, що зник безвісти 25 грудня 2023 року за особливих обставин, у зв`язку з воєнними діями із захисту Батьківщини біля населеного пункту Очеретине Покровського району Донецької області стрільця-снайпера 1 механізованого відділення бойової машини 2 механізованого взводу 6 механізованої роти 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_3 солдата ОСОБА_2 , якого обліковувати як тимчасово відсутню особу, до визнання його у судовому порядку безвісно відсутнім або оголошення померлим (а.с.21-36, 40-42).

Законом України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» (далі по тексту Закон № 2505-VIII) урегульовано правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, та забезпечує правове регулювання суспільних відносин, пов`язаних із набуттям правового статусу осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, з обліком, розшуком та соціальним захистом таких осіб і членів їхніх сімей.

Для цілей цього Закону особливими обставинами вважаються збройний конфлікт, воєнні дії, тимчасова окупація частини території України, надзвичайні ситуації природного чи техногенного характеру.

За визначенням ч. 1 ст. 1 Закону №2505-VIII особа, зникла безвісти за особливих обставин, - особа, зникла безвісти у зв`язку із збройним конфліктом, воєнними діями, тимчасовою окупацією частини території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру.

Згідно з ч.1 ст.1 цього Закону Єдиний реєстр осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, - електронна база даних, призначена для зберігання, захисту, обробки, використання і поширення визначеної цим Законом інформації про осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, їх невпізнані останки, наявність чи відсутність рішення суду про визнання осіб, зниклих безвісти, безвісно відсутніми або оголошення померлими, а також інших даних, що використовуються для забезпечення обліку осіб, зниклих безвісти, з метою їх розшуку.

Згідно зі ст.4 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» особа набуває статусу такої, що зникла безвісти за особливих обставин, з моменту внесення про неї відомостей, що містяться у заяві про факт зникнення, до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, у порядку, передбаченому цим Законом, та вважається такою, що зникла безвісти за особливих обставин, з моменту подання заявником заяви про факт зникнення особи.

Особа вважається зниклою безвісти за особливих обставин до моменту припинення її розшуку у порядку, передбаченому цим Законом.

Надання особі статусу зниклої безвісти за особливих обставин відповідно до цього Закону не позбавляє її родичів або інших осіб права звернення до суду із заявою про визнання такої особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою у порядку, передбаченому законодавством (ч.3 ст.4 Закону №2505-VIII).

У свою чергу, підстави для визнання особи безвісно відсутньою передбачені статтею 43 Цивільного кодексу України.

Так, згідно зі ст. 43 Цивільного кодексу України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року.

Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

Як зазначено у Постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 30.03.2021 у справі № 523/2320/19 (провадження № 61-1971 св 21): «Безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак, встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер.

Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної або з дня, визначеного відповідно до частини другої статті 43 ЦК України; г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою.

Враховуючи викладене, необхідною умовою для визнання особи безвісно відсутньою у розумінні Цивільного кодексу України є сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної або з дня, визначеного відповідно до частини другої статті 43 ЦК України.

Матеріалами справи підтверджено, що солдат ОСОБА_2 зник безвісти за особливих обставин, у зв`язку з воєнними діями із захисту Батьківщини, 25 грудня 2023 року, що підтверджено матеріалами службового розслідування.

Заява про визнання його безвісно відсутнім подана до суду 12.08.2024, тобто, до спливу річного строку з дня отримання останніх відомостей про ОСОБА_2 ..

Враховуючи викладене, вказана заява не підлягає задоволенню у зв`язку з відсутністю передбачених законом підстав для визнання ОСОБА_2 безвісно відсутнім у розумінні ст. 43 ЦК України.

Слід вказати, що присвоєння ОСОБА_2 статусу особи, зниклої безвісти за особливих обставин, що відбулося з моменту внесення відомостей про нього до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, у порядку, передбаченому Законом № 2505-VIII, не є тотожним визнанню його безвісно відсутнім у судовому порядку.

Так, за змістом ст.4 Закону №2505-VIII, особа вважається такою, що зникла безвісти за особливих обставин, з моменту подання заявником заяви про факт зникнення особи (в даному випадку 03.01.2024), в той час як згідно зі ст.43 ЦК України особа вважається зниклою безвісти з дня одержання останніх відомостей про місце перебування особи (в даному випадку 25.12.2023).

При цьому, за змістом ст.ст.43-45 ЦК України визнання особи безвісно відсутньою в судовому порядку має певні майнові наслідки, зокрема, встановлення опіки над майном такої особи, та зумовлене необхідністю захисту, у т.ч., майнових прав громадян, справи про правовий статус яких розглядається судом, захистом інтересів осіб, які мають певні правовідносини з особою, тривала відсутність якої позбавляє їх можливості користуватись своїми правами, на відміну від набуття особою статусу зниклої безвісти за особливих обставин.

Враховуючи викладене, визнання особи безвісно відсутньою в судовому порядку та набуття особою статусу безвісно зниклої особи за особливих обставин у зв`язку з внесенням його до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, є різними правовими процедурами, які не виключають одна одну.

Проте, визнання особи судом безвісно відсутньою потребує певних умов, визначених законом, однією з яких є сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про особу в місці її постійного проживання (перебування).

У зв`язку з недодержанням вказаної умови суд позбавлений можливості визнати ОСОБА_2 безвісно відсутнім.

При цьому, заявниця або інші заінтересовані особи не позбавлені можливості звернутися до суду із заявою про визнання ОСОБА_2 безвісно відсутнім після настання вказаної умови (спливу річного строку з дня одержання останніх відомостей про нього).

Керуючись ст.ст. 43-45 ЦК України, ст. ст. 4, 5, 10, 13, 76 81, 211, ч.1 ст.223, ст.ст.259, 263 265, 268, 273, 293, 294, 305-308, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання фізичної особи безвісно відсутньою відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Заявник: ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_8 .

Заінтересована особа: ІНФОРМАЦІЯ_9 , адреса : АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_9 .

Повний текст рішення складено 10.10.2024.

Суддя О.С. Сеник

Присяжні І.А. Свінченко

А.О. Швець