Номер провадження: 22-ц/813/7420/24
Справа № 523/3666/24
Головуючий у першій інстанції Дяченко В. Г.
Доповідач Лозко Ю. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

11.10.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: Лозко Ю.П. (суддя-доповідач), Карташова О.Ю., Назарової М.В.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження у цивільній справі

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 17 липня 2024 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення, вселення, зобов`язання не чинити перешкоди у користуванні, стягнення моральної шкоди

встановив:

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 17 липня 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Доніної Л.А. про зупинення провадження у вказаній вище справі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 в інтересах якої діє представник-адвокат

Доніна Л.А. просить скасувати ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 17 липня 2024 року та прийняти нове рішення, яким зупинити провадження у цій справі до вирішення іншої цивільної справи №523/10351/21.

Перевіривши матеріали апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для повернення апеляційної скарги з таких підстав.

Відповідно п. 4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції, які підлягають апеляційному оскарженню імперативно визначений чинною редакцією частини першої статті 353 ЦПК України.

Серед зазначеного вище переліку відсутня ухвала про відмову у зупиненні провадження, таким чином особа не наділена правом самостійного апеляційного оскарження такого виду судового рішення, окремо від рішення суду, ухваленого за результатами розгляду справи та вирішення спору по суті.

Водночас законодавець наділив особу правом подати заперечення на такі ухвали, вказавши, що вони включаються до апеляційної скарги на рішення суду (ч. 2 ст. 353 ЦПК України).

Згідно із ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При вирішенні питання щодо умов прийнятності апеляційної скарги та наявності підстав для відкриття апеляційного провадження, колегія суддів враховує висновки висвітлені пунктах 27,28 постанови Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі N 219/10010/17, відповідно до яких встановлення у процесуальному законі переліку ухвал суду першої інстанції, що можуть бути оскаржені окремо від рішення суду стосовно суті спору, та відтермінування реалізації права на апеляційне оскарження з питань, які не перешкоджають подальшому провадженню у справі до подання апеляційної скарги на рішення суду щодо суті спору є розумним обмеженням, що має на меті забезпечити розгляд справи впродовж розумного строку та запобігти зловживанням процесуальними правами, які можуть призводити до невиправданих зволікань під час такого розгляду. Тому означена мета є легітимною. Обмеження права на апеляційне оскарження окремо від рішення суду щодо суті спору ухвал, не вказаних у частині першій статті 353 ЦПК України, є передбачуваним, оскільки чітко регламентоване процесуальним законом. Звертаючись з апеляційною скаргою на ухвалу суду, що за законом не може бути окремо оскаржена в апеляційному порядку, учасник справи може спрогнозувати юридичні наслідки такого оскарження, визначені у частині пункті 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України.

У постанові Верховного Суду від 11 березня 2020 року у справі N 2-5151/09 суд касаційної інстанції вказав, що зазначені процесуально-процедурні обмеження права на апеляційне оскарження деяких ухвал місцевого суду окремо від остаточного рішення суду встановлено з метою ефективного здійснення правосуддя і не зменшують для сторін можливості доступу до суду апеляційної інстанції та не ускладнюють їм цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, оскільки сторони не позбавляються права на апеляційне оскарження таких ухвал місцевого суду взагалі, їх право лише відтерміновується до винесення остаточного рішення у справі.

На підставі викладеного вище, зважаючи на те, що ухвала суду про відмову в зупиненні провадження не підлягає самостійному оскарженню від рішення суду, колегія суддів доходить висновку про наявність правових підстав для повернення скаржниці поданої нею апеляційної скарги на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 17 липня 2024 року.

Керуючись ст. 185, 356,357 ЦПК України

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 17 липня 2024 року повернути скаржниці.

Копію цієї ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 272 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий Ю.П. Лозко

Судді: О.Ю. Карташов

М.В. Назарова