КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

судді-доповідача: Слюсар Т.А.,

суддів: Голуб С.А., Таргоній Д.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 14 червня 2024 року про відмову у видачі судового наказу у складі судді Пономаренко Н.В.,

у цивільній справі за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з ОСОБА_1 ,-

В С Т А Н О В И В :

У червня 2024 року товариство з обмеженою відповідальністю «Новобудова» (надалі- ТОВ "Новобудова") звернулося у суд із заявою про видачу судового наказу, у якій просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг.

Заява обґрунтована тим, що згідно Авізо №303 від 26 липня 2006 року AT ХК «Київміськбуд» передало ТОВ «Новобудова» на баланс для зарахування в основні фонди житловий багатоквартирний будинок за адресою: м. Київ, вул. Руданського, ж/б, 4-6.

ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 у багатоквартирному будинку на підставі договору купівлі-продажу квартири від 29 червня 2009 року, за якою надавались житлово-комунальні послуги, зокрема, і послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Рішенням зборів співвласників багатоквартирного будинку №4-6 по вулиці С. Руданського у м. Києві проведених 12 березня 2020 року, оформленого протоколом зборів співвласників Будинку від 27 березня 2020 року, ТОВ «Новобудова» визначено управителем вказаного багатоквартирного будинку, затверджено умови договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, обрано уповноважених осіб співвласників під час укладання, внесення змін та розірвання договору на управління багатоквартирним будинком, та уповноважено Товариство на укладення з підрядною організацією договору про надання послуги з вивезення твердих побутових відходів на умовах погоджених сторонами та здійснювати розрахунки зі співвласниками за спожиті послуги.

Разом з тим, боржниця не в повному обсязі сплачувала житлово-комунальні послуги, в результаті чого виникла заборгованість, яка становила 1 878 грн.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 14 червня 2024 року у видачі судового наказу за заявою ТОВ "Новобудова" відмовлено.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням ТОВ "Новобудова" подано апеляційну скаргу, в якій зазначено, що ухвала суду першої інстанції є незаконною і необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з порушенням норм процесуального права.

Вказує, що 30 квітня 2020 року між позивачем та уповноваженими зборами співвласників будинку особами на підставі Протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку від 27 березня 2020 року було підписано договір № 4-6 про надання послуги з управління багатоквартирним будинком.

Зазначений договір був обов`язковим для виконання усіма співвласниками, як житлових та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку, незалежно від наявності підпису кожного із співвласників на такому договорі.

Звертає увагу, що суд першої інстанції не врахував положення Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" та Закону України "Про житлово-комунальні послуги", якими визначено особливий порядок укладення договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, який був обов`язковим для всіх співвласників будинку, в тому числі і для боржника.

На підставі викладеного просить скасувати ухвалу суду першої інстанції і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо відмови у видачі судового наказу.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні заяви ТОВ "Новобудова" про видачу судового наказу, суд першої інстанції посилався на те, що заявником заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, однак, в порушення вимог ст. 163 ЦПК України, до заяви не додано копії договору про надання послуг укладеного між заявником та боржником.

Колегія суддів не погодилась з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Положеннями ч. 1 ст. 161 ЦПК України передбачено вимоги, за якими може бути видано судовий наказ. Зокрема, пунктом 3 цієї частини визначено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості. Пунктом 7 ч. 1 цієї статті визначено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу до юридичної особи або фізичної особи - підприємця про стягнення заборгованості за договором (іншим, ніж про надання житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення), укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб

В ст. 163 ЦПК України визначено перелік документів, які додаються до зави про видачу судового наказу.

Зокрема, згідно п. 3 ч. 3 цієї статті, до заяви про видачу судового наказу додається копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Зі змісту зазначених норм закону вбачається, що обов`язок заявника, визначений п. 3 ч. 3 ст. 163 ЦПК України, а саме надати копію договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості, кореспондується з п. 7 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, якою визначено право звертатись з заявою про видачу судового наказу на підставі такого договору.

У п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог ст. 163 цього Кодексу.

Крім того, п. 1 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", передбачено право споживача вчасно одержувати якісні житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та згідно з умовами договору на надання таких послуг.

Водночас, відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону такому праву прямо відповідає обов`язок споживача оплачувати надані йому житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

За змістом зазначених норм закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 15 березня 2018 року у справі № 401/710/15-ц та постановах Верховного Суду України від 18 червня 2016 року у справі № 922/5923/14, № 6-59цс13 від 30 жовтня 2013 року, № 6-2951цс15 від 20 квітня 2016 року.

Верховний Суд України у постанові від 25 листопада 2014 року у справі № 3-184гс14 вказав, що згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити отримані ними житлово-комунальні послуги. Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов`язку оплати послуги у повному обсязі, якщо він фактично користується ними.

Таким чином, положення Розділу II "Наказне провадження" ЦПК України не містять вимог про долучення заявником саме копії договору, укладеного в письмовій формі, про надання житлово-комунальних послуг, у разі заявлення ним вимоги про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг.

Як зазначалось вище, ТОВ "Новобудова" в порядку наказного провадження звернулося до суду із заявою про стягнення заборгованості з оплати за житлово-комунальні послуги.

Наказне провадження - це самостійний і спрощений вид судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою про видачу судового наказу особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Як вбачається зі змісту заяви про видачу судового наказу, вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, заявник обґрунтовував, посилаючись на те, що ТОВ "Новобудова" надає житлово-комунальні послуги квартирі АДРЕСА_1 , власником якої на підставі договору купівлі-продажу квартири від 29 червня 2009 року є ОСОБА_1 , однак вона не оплачує в повному обсязі надані житлово-комунальні послуги, внаслідок чого утворилась заборгованість.

Також в обґрунтування заяви представник ТОВ "Новобудова" посилався на те, що доказом фактичного надання Товариством житлово-комунальних послуг та отримання їх боржником є протокол Загальних зборів від 27 березня 2020 року, згідно якого обрано управляючу компанію для надання послуг з управління багатоквартирними будинками ТОВ "Новобудова".

Заява ТОВ "Новобудова" про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги подана у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, а відтак обов`язок подання копії договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості не розповсюджується на вказану заяву.

З наведеного слідує, що заявником долучено до заяви докази, які підтверджують пред`явлені вимоги про стягнення заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг. А відсутність саме договору між заявником та боржником про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення боржника від оплати таких послуг в повному обсязі.

Суд першої інстанції на вказане уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про відмову у видачі судового наказу з підстав ненадання копії договору, укладеного в письмовій формі, за яким заявник жодних вимог не заявляв.

Таким чином, доводи викладені в апеляційній скарзі, знайшли своє підтвердження матеріалами справи.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України порушення норм процесуального права, яке призвело до помилковості ухвали є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

За вказаних обставин, колегія суддів приходить до висновку про скасування ухвали суду першої інстанції з направленням справи до того ж суду для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 379, 381 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 14 червня 2024 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до того ж суду.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач:

Судді: