Справа № 758/6546/15-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2024 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді - Якимець О. І.,

за участю секретаря судового засідання Карпишиної К. С.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійним вимог щодо предмету спору Товариство з обмеженою відповідальністю «Національна торгово-промислова група» про визнання договору недійсним та застосування наслідків недійсності правочину,

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача у якому просить: визнати недійсним договір купівлі-продажу корпоративних прав - частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Національна торгово-промислова група» від 19 березня 2014 року, укладеного між сторонами, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравченко Н. П., за реєстрованим № 53; стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти у розмірі 2305188,20 грн та вирішити питання розподілу судових витрат.

Ухвалою суду прийняти до розгляду позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійним вимог щодо предмету спору Товариство з обмеженою відповідальністю «Національна торгово-промислова група» про визнання договору недійсним та застосування наслідків недійсності правочину.

У підготовчому засідання поставлено на обговорення питання щодо можливості закриття провадження у справі у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України (справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства).

У підготовчому засіданні відповідач ОСОБА_1 покладається на розсуду суду щодо вирішення відповідного питання.

У підготовче засідання інші учасники справи не з`явились, хоча повідомлялися про дату, час та місце цього засідання. Представником позивача подано клопотання про відкладення підготовчого засідання у зв`язку із зайнятістю у іншому судовому процесі. Попри те, враховуючи думку відповідача, суд вважає за необхідне визнати таку причину неявки не поважною, адже така не підтверджена жодними доказами. Відтак, суд вважає за можливе провести підготовче засідання у відсутності осіб, що не з`явились.

Дослідивши матеріали справи щодо вирішення питання про закриття провадження у справі, суд прийшов до наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 цього Кодексу здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Отже, у порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін, як правило, є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства, а предметом позову є захист цивільних прав та/або охоронюваних законом інтересів, які, на думку позивача, є порушеними, оспореними чи невизнаними.

Юрисдикція господарських судів визначена статтею 20 ГПК України, за змістом пункту 4 частини першої якої господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з правочинів щодо акцій, часток, паїв, інших корпоративних прав в юридичній особі, крім правочинів у сімейних та спадкових правовідносинах.

Спір у справі стосується правовідносин, що виникли внаслідок укладення між сторонами договору від 19.03.2014, згідно з яким продавець ОСОБА_1 продав, а покупець ОСОБА_2 купив та прийняв від покупця частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Національна торгово-промислова група» у розмірі 100%, що становить 2305188,20 грн, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравченко Н. П., за реєстрованим №53.

Тобто правовою підставою для виникнення спору в цій справі стало укладення між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 договору від 19.03.2014, предметом якого є відчуження частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Національна торгово-промислова група».

Отже, правова природа договору від 19.03.2014 є спір з правочину щодо частки в статутному капіталі товариства, розгляд якого віднесено до юрисдикції господарських судів відповідно до пункту 4 частини першої статті 20 ГПК України.

Для вирішення питання щодо юрисдикції таких спорів не має значення, чи набула особа, на користь якої відчужено частку, корпоративних прав в установленому законом порядку, про що зазначено у постанові Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 352/395/19.

Винятком із зазначеного правила є лише спори щодо правочинів у сімейних та спадкових правовідносин, тобто спори щодо дій, спрямованих на набуття, зміну або припинення сімейних і спадкових прав та обов`язків, які мають вирішуватися в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 18.03.2020 у справі № 352/395/19 щодо підвідомчості судам цивільної юрисдикції спору у справі про визнання недійсним договору відчуження частки у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю.

Викладене свідчить про те, що спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Зазначені правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 01 червня 2021 року у справі № 910/2388/20 (провадження 3 12-15гс21).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Враховуючи наведене вище та встановлені обставини з цього питання, суд прийшов до переконання про те, що наявні підстави для закриття провадження у справі, адже така не підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства, а тому необхідно закрити провадження по ній у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК Україна.

У відповідності до ст. 256 ЦПК України суд роз`яснює позивачу його право звернення до суду із зазначеними вимогами в порядку господарського судочинства.

Керуючись ст.ст.255 ч. 1 п. 1, 256, 258-261, 353, 354, ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійним вимог щодо предмету спору Товариство з обмеженою відповідальністю «Національна торгово-промислова група» про визнання договору недійсним та застосування наслідків недійсності правочину - закрити.

Роз`яснити позивачу право звернення до суду із зазначеними вимогами в порядку господарського судочинства.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частин - з дня складання повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала проголошена суддею 24 січня 2024 року.

Повне судове рішення складено 29 січня 2024 року.

Суддя О. І. Якимець