Справа № 350/1883/23
Провадження № 22-ц/4808/1330/24
Головуючий у 1 інстанції Сокирко Л. М.
Суддя-доповідач Пнівчук
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючої Пнівчук О.В.

суддів: Луганської В.М., Томин О.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Іванів Олег Богдановична заочне рішення Рожнятівського районного суду від 11 грудня 2023 року, у справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2023 року ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

Позовні вимоги мотивовано тим, що з 10 січня 2014 року вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який 28 березня 2017 року розірвано за рішенням суду. У шлюбі у них народилися троє дітей: дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , які є неповнолітніми, проживають з нею та перебувають на її повному матеріальному утриманні.

Відповідач ухиляється від утримання дітей, жодної матеріальної допомоги не надає, хоча має таку можливість.

Посилаючись на зазначені обставини просила ухвалити рішення яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/2 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, починаючи стягнення з дня подання позовної заяви до суду і до повноліття дітей.

Заочним рішенням Рожнятівського районного суду від 11 грудня 2023 року позов задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 у розмірі 1/2 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, починаючи стягнення з 2 листопада 2023 року і до повноліття старшої дитини. Виконання цього рішення у межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 1 073 грн 60 коп.

Рішення суду мотивоване тим, що з урахуванням встановлених по справі обставин, враховуючи обов`язок обох батьків утримувати дітей, визначений законодавством прожитковий мінімум для дітей відповідного віку, матеріальний стан позивачки, яка має на утриманні малолітніх дітей; враховано той факт, що на відміну від відповідача, діти проживають разом з позивачкою і вона несе більші витрати пов`язані з їхнім вихованням та утриманням, а також враховано потреби дітей на їх фізичний та духовний розвиток. Суд врахував фізичний та майновий стан відповідача, який є особою працездатного віку, та в змозі сплачувати аліменти у розмірі 1/2 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Не погоджуючись із рішенням суду, представник ОСОБА_1 - адвокат Іванів О.Б. подав апеляційну скаргу, в якій посилається на неповне з`ясування обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, зазначив, що на даний час відповідач перебуває на військовій службі у Збройних Силах України.

На даний час проживає у шлюбі з іншою жінкою, в якому у них народилась дитина син ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Окрім того, стан здоров`я відповідача є незадовільний. Як вбачається із даних магнітно-резонансних томографічних обстежень у відповідача діагностовано дегенеративно-дистрофічні зміни, сколіоз, спондилоартроз, протрузії між хребцевих дисків (по всіх відділах хребта).

Через наявні захворювання відповідач витрачає зароблені кошти, окрім утримання сім`ї, і на особисте лікування, на медикаментозні обстеження, на різні процедури, тощо.

Із довідки про доходи вбачається, що відповідач, як військовослужбовець, отримує дохід в середньому в розмірі не менше 70000 грн, а тому із врахуванням заробітку відповідача позивачка отримуватиме аліменти в розмірі 35000 грн щомісячно, що становить по 11600 грн на кожну дитину.

Однак у заявленому позові позивачка не доводить розмір необхідних витрат на дітей. При обставинах отримання аліментів в розмірі 35000 грн позивачка жодним чином не обґрунтовує на які витрати дітям необхідний такий розмір аліментів. Позивачка не зазначає для яких цілей їй потрібно витрачати на кожну дитину по 11600 грн щомісячно.

Відповідач погоджується сплачувати аліменти в розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку, що становитиме (із врахуванням його заробітку) 10 000 грн в місяць. І такий розмір аліментів буде справедливим розміром коштів необхідних для утримання дітей сторін.

Просить скасувати рішення суду, постановити нове рішення, по суті заявлених позовних вимог.

Правом подання відзиву на апеляційну скаргу позивач не скористалася.

Згідно частини першої статті 369 ЦПК України, частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції зазначеним вимогам не відповідає.

Судом встановлено та вбачається із матеріалів справи, сторони по справі перебували у шлюбі, який зареєстровано 10 липня 2014 року у виконавчому комітеті Ясеновецької сільської ради Рожнятівського району, актовий запис № 4.

За час перебування в шлюбі у сторін народилися діти: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 ); ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 ); ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 ) (а.с.9-11).

Згідно довідки про склад сім`ї, виданої в.о. старости села Ясеновецького старостинського округу Дубівської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області від 30 жовтня 2023 року за вих. № 247 та акту обстеження матеріально-побутових умов та сімейних обставин, складеного уповноваженою на те комісією (від 30 жовтня 2023 року) дочки проживають разом з матір`ю ОСОБА_2 та перебувають на її утриманні.

Частиною 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За змістом наведеної статті обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Батьки зобов`язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні (у випадку народження дитини під час фактичних шлюбних відносин), або чи розірвано їх шлюб.

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої-другої статті 27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Із матеріалів справи вбачається, що судом першої інстанції постановлено заочне рішення, відповідач ОСОБА_1 належним чином не був повідомлений про час та місце розгляду справи, оскільки судова повістка про виклик до суду ОСОБА_1 була надіслана за адресою АДРЕСА_1 (вказаною позивачкою у позовній заяві), однак до заяви про перегляд заочного рішення відповідачем долучено довідку начальника штабу - першого заступника командира військової частини НОМЕР_4 від 16.03.2024, згідно старший солдат ОСОБА_1 перебуває на військовій службі в військовій частині НОМЕР_4 та згідно витягу з реєстру територіальної громади ОСОБА_1 зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 .

Апелянт заперечуючи позовні вимоги про стягнення з нього аліментів на утримання дітей у розмірі частини всіх видів заробітку щомісячно посилався на те, що він перебуває у шлюбі з іншою жінкою, від якого мають сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , а також посилався на незадовільний стан здоров`я.

Так, згідно свідоцтва про шлюб, виданого 15.06.2019 Олевським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, ОСОБА_1 15.06.2019 року зареєстрував шлюб із ОСОБА_9 .

Відповідач ОСОБА_1 має сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим (повторно) Олевським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області 05.11.2019.

Із наданих магнітно-резонансних томографічних обстежень у відповідача ОСОБА_1 діагностовано дегенеративно-дистрофічні зміни, сколіоз, спондилоартроз, протрузії між хребцевих дисків (по всіх відділах хребта).

Таким чином при визначенні розміру аліментів судом першої інстанції всупереч вимог ст. 182 СК України не враховано стан здоров`я платника аліментів та наявність у нього іншої дитини.

Відповідно до положень ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на встановлені судом першої інстанції обставини справи, а також беручи до уваги подані апелянтом докази щодо незадовільного стану здоров`я відповідача ОСОБА_1 та наявності на його утриманні малолітнього сина ОСОБА_8 , 2016 р.н., які в силу поважних причин не були подані до суду першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду не може залишатися в силі та підлягає зміні в частині визначення розміру аліментів з 1/2 частини на 3/8 частини всіх видів доходу на утримання трьох неповнолітніх дітей.

В решті рішення суду слід залишити без зміни.

Частиною 6 ст. 19 ЦПК України визначено, що справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб справи незначної складності є малозначними справами.

Оскільки ціна позову у даній справі не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа незначної складності, то вона відноситься до малозначних справ.

За приписами п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_10 задовольнити частково.

Рішення Рожнятівського районного суду від 11 грудня 2023 року в частині визначення розміру аліментів змінити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 у розмірі 3/8 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, починаючи стягнення з 2 листопада 2023 року і до повноліття старшої дитини.

В решті рішення суду залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2. ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуюча: О.В. Пнівчук

Судді: В.М. Луганська

О.О. Томин