ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9305/24 Справа № 203/1571/22 Суддя у 1-й інстанції - Ханієва Ф. М. Суддя у 2-й інстанції - Пищида М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Пищиди М.М.

суддів Ткаченко І.Ю., Свистунової О.В.

за участю секретаря судового засідання Лопакової А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 лютого 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2022 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що під час шлюбу з відповідачем вони придбали спільне спірне майно та згодом не досягли згоди про його поділ як об`єкта спільної сумісної власності.

Тому позивач звернулась до суду з позовом про поділ спільного майна подружжя та просила суд:

1. Визнати майно таким, що належить подружжю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на праві спільної сумісної власності, а саме:

- квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 59,1 кв.м, придбаної 25.10.2000 року на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого державним нотаріусом П`ятої дніпропетровської державної нотаріальної контори Ужвою Т.М. та зареєстрованого в реєстрі за №2-5142;

- квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 39,8 кв.м, придбаної 08.08.2002 року на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом П`ятої дніпропетровської державної нотаріальної контори Вишневською Н.П., та зареєстрованого в реєстрі за №1-1982;

- нежитлове приміщення магазину непродовольчих товарів, загальною площею 54,8 кв.м, зареєстрованого 20.03.2007 року на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Виконавчим комітетом Дніпровської міської ради, серії САВ №494338, розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Титова, буд. 30, прим. 23;

- автомобіль, марки MAZDA, модель 6, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2007 року випуску, номер шасі (кузова, рами) VIN- НОМЕР_2 , придбаного 18.05.2007 року.

2. Здійснити поділ спільного майна подружжя:

-виділити у власність ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 59,1 кв.м, придбаної 25.10.2000 року на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого державним нотаріусом П`ятої дніпропетровської державної нотаріальної контори Ужвою Т.М. та зареєстрованого в реєстрі за №2-5142;

-виділити у власність ОСОБА_1 1/2 частину нежитлового приміщення магазину непродовольчих товарів, загальною площею 54,8 кв.м, зареєстрованого 20.03.2007 року на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Виконавчим комітетом Дніпровської міської ради, серії САВ №494338, розташованого за адресою: АДРЕСА_3

-виділити у власність ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 39,8 кв.м, придбаної 08.08.2002 року на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом П`ятої дніпропетровської державної нотаріальної контори Вишневською Н.П., та зареєстрованого в реєстрі за №1-1982;

-виділити у власність ОСОБА_2 1/2 частину нежитлового приміщення магазину непродовольчих товарів, загальною площею 54,8 кв.м, зареєстрованого 20.03.2007 року на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Виконавчим комітетом Дніпровської міської ради, серії САВ №494338, розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Титова, буд. 30, прим. 23

-виділити у власність ОСОБА_2 автомобіль, марки MAZDA, модель 6, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2007 року випуску, номер шасі (кузова, рами) VIN- НОМЕР_2 , придбаного 18.05.2007 року.

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 лютого 2024 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задоволено частково.

Визнано майно таким, що належить подружжю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на праві спільної сумісної власності та здійснити його поділ на ідеальні частки подружжя без їх реального поділу, а саме:

- квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 59,1 кв.м, придбаної 25.10.2000 року на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого державним нотаріусом П`ятої дніпропетровської державної нотаріальної контори Ужвою Т.М. та зареєстрованого в реєстрі за №2-5142;

- квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 39,8 кв.м, придбаної 08.08.2002 року на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом П`ятої дніпропетровської державної нотаріальної контори Вишневською Н.П., та зареєстрованого в реєстрі за №1-1982;

- нежитлового приміщення магазину непродовольчих товарів, загальною площею 54,8 кв.м, зареєстрованого 20.03.2007 року на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Виконавчим комітетом Дніпровської міської ради, серії САВ №494338, розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Титова, буд. 30, прим. 23;

- автомобіля, марки MAZDA, модель 6, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2007 року випуску, номер шасі (кузова, рами) VIN- НОМЕР_2 , придбаного 18.05.2007 року.

Визнано за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право спільної часткової власності на 1/2 (одну другу) частку:

- квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 59,1 кв.м, придбаної 25.10.2000 року на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого державним нотаріусом П`ятої дніпропетровської державної нотаріальної контори Ужвою Т.М. та зареєстрованого в реєстрі за №2-5142;

- квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 39,8 кв.м, придбаної 08.08.2002 року на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом П`ятої дніпропетровської державної нотаріальної контори Вишневською Н.П., та зареєстрованого в реєстрі за №1-1982;

- нежитлового приміщення магазину непродовольчих товарів, загальною площею 54,8 кв.м, зареєстрованого 20.03.2007 року на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Виконавчим комітетом Дніпровської міської ради, серії САВ №494338, розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Титова, буд. 30, прим. 23;

- автомобіля, марки MAZDA, модель 6, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2007 року випуску, номер шасі (кузова, рами) VIN- НОМЕР_2 , придбаного 18.05.2007 року.

Визнано за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право спільної часткової власності на 1/2 (одну другу) частку:

- квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 59,1 кв.м, придбаної 25.10.2000 року на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого державним нотаріусом П`ятої дніпропетровської державної нотаріальної контори Ужвою Т.М. та зареєстрованого в реєстрі за №2-5142;

- квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 39,8 кв.м, придбаної 08.08.2002 року на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом П`ятої дніпропетровської державної нотаріальної контори Вишневською Н.П., та зареєстрованого в реєстрі за №1-1982;

- нежитлового приміщення магазина непродовольчих товарів, загальною площею 54,8 кв.м, зареєстрованого 20.03.2007 року на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Виконавчим комітетом Дніпровської міської ради, серії САВ №494338, розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Титова, буд. 30, прим. 23;

- автомобіля, марки MAZDA, модель 6, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2007 року випуску, номер шасі (кузова, рами) VIN- НОМЕР_2 , придбаного 18.05.2007 року.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 6202,50 грн

Зобов`язано Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області повернути з Державного бюджету України позивачу ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 6202,50 грн.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції було неповно та неправильно встановлено деякі обставини, що мають значення для справи, внаслідок неправильного дослідження і оцінки наданих суду доказів. Просить рішення суду в частині визнання за позивачем та відповідачем право спільної часткової власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_4 , автомобіля марки MAZDA, реєстраційний номер НОМЕР_1 скасувати т та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Судом першої інстанції встановлено, що 06.06.1998 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , одружились, про що в книзі реєстрації актів про одруження 06.06.1998 року зроблено запис за №264; прізвища після одруження: чоловіка ОСОБА_4 , дружини ОСОБА_4 ; місце реєстрації: Відділ реєстрації актів громадянського стану виконкому Амур-Нижньодніпровської районної ради м. Дніпропетровська. Це підтверджується копією свідоцтва про одруження від 06.06.1998 року, серії НОМЕР_3 .

Як зазначила позивач, на момент звернення до суду з позовом їх з відповідачем шлюб не розірвано.

У період перебування у шлюбі сторони придбали наступне майно:

- квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 59,1 кв.м, що придбана 25.10.2000 року на підставі договору купівлі-продажу квартири, укладеного між ОСОБА_5 (продавець) та ОСОБА_1 (покупець), посвідченого державним нотаріусом П`ятої дніпропетровської державної нотаріальної контори Ужвою Т.М. та зареєстрованого в реєстрі за №2-5142;

- квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 39,8 кв.м, що придбана 08.08.2002 року на підставі договору купівлі-продажу квартири, укладеного між ОСОБА_6 (продавець) та ОСОБА_2 (покупець), посвідченого державним нотаріусом П`ятої дніпропетровської державної нотаріальної контори Вишневською Н.П., та зареєстрованого в реєстрі за №1-1982;

- нежитлове приміщення магазин непродовольчих товарів, загальною площею 54,8 кв.м, зареєстрованого 20.03.2007 року на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Виконавчим комітетом Дніпровської міської ради, серії САВ №494338, розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Титова, буд. 30, прим. 23, на підставі рішення Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 15.03.2007 року №633;

- автомобіля, марки MAZDA, модель 6, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2007 року випуску, номер шасі (кузова, рами) VIN- НОМЕР_2 , придбаного 18.05.2007 року, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, серії НОМЕР_4 .

Це підтверджується копіями договорів купівлі-продажу, технічних паспортів, свідоцтва про право власності на нерухоме майно, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги в частині виділу майна позивачу та відповідачу, відповідно, не відповідають вимогам рівності спільного майна подружжя, та не підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до положень статті 355 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників) належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Частиною 1 статті 356 ЦК України передбачено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно з частиною 1 статті 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до положень статті 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом.

Виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 ЦК України.

Відповідно до частини 3 статті 364 ЦК України, у разі виділу співвласником частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється.

Згідно ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом.

Відповідно до частини 3 статті 372 ЦК України, у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Так, відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується ст.63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» (далі - Постанова) роз`яснено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК України, частина третя статті 368 ЦК України), відповідно до частин другої та третьої статті 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо.

Відповідно до статей 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу такого майна частки майна дружини та чоловіка є рівними.

Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України). Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України (далі - ЦК України) (частина четверта статті 71 СК України).

Так, присудження судом грошової компенсації одному з подружжя замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку допускається лише за наявності згоди цієї особи на таке присудження, крім випадків, передбачених статтею 365 ЦК України.

Згідно з частиною 5 статті 71 СК України присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що законом встановлено презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ним в період шлюбу та рівності часток подружжя у цьому майні. При вирішенні питання про поділ майна подружжя, зокрема неподільної речі застосовуються положення щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Якщо жоден з подружжя не вчинив таких дій, а неподільна річ не може бути реально поділена між ними відповідно їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Встановлено, що у період перебування у шлюбі сторони придбали квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 59,1 кв.м, квартиру АДРЕСА_5 , корпус-2, загальною площею 39,8 кв.м, та автомобіль, марки MAZDA, модель 6, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2007 року випуску.

Відповідно до звіту про оцінку майна № 04052022_03_BR ринкова вартість квартири АДРЕСА_6 , корпус-2, складає 1 994 983,08 грн.

Відповідно до звіту про оцінку майна № 04052022_02_BR ринкова вартість квартири АДРЕСА_5 , корпус-2, складає 1 345 843,12 грн.

Відповідно до звіту про оцінку транспортного засобу марки MAZDA, модель 6, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2007 року випуску, ринкова вартість даного автомобіля складає 166 507 грн.

Відповідач частково визнав позов, а саме: в частині визнання права власності на 1/2 частку на спірні квартири, магазин та автомобіль за позивачем та відповідачем, відповідно, що відповідає вимогам статей 60, 63 СК України.

Натомість позовні вимоги в частині виділу майна позивачу, тобто квартири АДРЕСА_4 та автомобіля, відповідно, не відповідають вимогам рівності спільного майна подружжя.

Отже, врахувавши наведені норми матеріального права та встановивши, що спірне майно є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки у цьому майні є рівними і між ними немає згоди щодо спільного ним користування та його поділу та врахувавши межі позовних вимог заявлених позивачем, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову, визнавши за позивачем та відповідачем право власності на 1/2 частину майна подружжя вказаного у позовній заяві без його реального поділу.

Оскаржуване судове рішення містить вичерпні висновки, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи, та обґрунтування щодо доводів сторін по суті позову, що є складовою вимогою частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування районним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів. Проте відповідно до вимог ст.89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення має бути залишено без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 лютого 2024 року, в оскаржуваній частині залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до чинного законодавства.

Судді: