УХВАЛА

30 вересня 2024 року

м. Київ

справа № 127/6514/23

провадження № 61-12417ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сердюка В. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в інтересах яких діє адвокат Педина Олег Анатолійович, на постанову Вінницького апеляційного суду від 06 серпня 2024 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

09 вересня 2024 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 ,

в інтересах яких діє адвокат Педина О. А., через підсистему «Електронний суд», подали до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Вінницького апеляційного суду від 06 серпня 2024 року у цій справі.

У касаційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Вінницького апеляційного суду від 06 серпня 2024 року.

У частині першій статті 390 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга

на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день (частина третя статті

124 ЦПК України).

Оскаржена постанова Вінницького апеляційного суду ухвалена 06 серпня

2024 року та отримана представником заявників 08 серпня 2024 року. Касаційна скарга сформована у підсистемі «Електронний суд» 09 вересня 2024 року, тобто (ураховуючи вихідні дні) касаційна скарга подана в межах строку на касаційне оскарження. Тому клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження задоволенню не підлягає.

Згідно з пунктом 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення

від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду касаційної скарги на рішення суду судовий збір справляється у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми.

Касаційна скарга містить клопотання про звільнення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_2 від сплати судового збору, обґрунтоване тим, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру їх річного доходу

за попередній календарний рік.

До касаційної скарги заявники додали відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору за період з 1 кварталу 2022 року

до 4 кварталу 2022 року, з 1 кварталу 2023 року до 4 кварталу 2023 року,

з 1 кварталу 2024 року до 3 кварталу 2024 року, зі змісту яких вбачається мінімальні розміри доходу кожного з них за 2023 рік.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до змісту статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) судові процедури повинні бути справедливими для всіх учасників процесу.

За змістом статті 136 ЦПК України єдиною підставою для відстрочення

чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати є врахування судом майнового стану сторони і особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України повинна навести доводи

і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку

і розмірі.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умови, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи

за попередній календарний рік.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати

на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті (частина друга статті 8 Закону України «Про судовий збір»).

З аналізу статті 8 Закону України «Про судовий збір» слідує, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…»,

тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення

чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5 вказаного Закону, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом,

а не обов`язком суду, навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

При вирішенні питання про зменшення розміру судового збору або звільнення

від його сплати майновий стан сторони (належні стороні майнові права

та обов`язки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити судовий збір та стадію, на якій перебуває розгляд справи на певний момент. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини

є підставою на відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати судового збору.

Закон України «Про судовий збір» визначає порядок сплати судового збору, встановлює ставки, які залежать від змісту позовних вимог (майнового, немайнового характеру), інших заяв процесуального характеру, статусу особи позивача (юридична, фізична особа), також визначає обов`язок особи,

яка звертається до суду за захистом свого майнового, немайнового права та/або обов`язку, здійснити сплату судового збору. Такий обов`язок справляння судового збору є законним фінансовим обмеженням та убезпечує від надання права

на безкоштовні провадження у цивільних справах.

Безпідставне звільнення від сплати судового збору є порушенням статті

6 Конвенції щодо справедливих судових процедур і рівності учасників судового процесу перед законом.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово вказував,

що положення пункту 1 статті 6 Конвенції щодо зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах. Особливо це стосується порушення заявником процедури касаційного провадження.

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою

про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення ЄСПЛ «Kniat v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункт 44; рішення ЄСПЛ «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункти 63 - 64).

Наведені у клопотанні доводи не можуть вважатись достатньою підставою для звільнення заявників від сплати судового збору. Заявниками не надано суду касаційної інстанції доказів на підтвердження їх реального майнового стану, який перешкоджає виконати вимоги законодавства щодо оплати поданої касаційної скарги судовим збором.

Надані заявниками документи з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору містять інформацію про доходи заявників, які самі

по собі не відображають їх майновий стан і не свідчать про неспроможність сплатити судовий збір у встановленому законом розмірі.

Заявники не надали суду необхідних відомостей про відсутність нерухомого

та рухомого майна, коштів на рахунках тощо, які свідчили б про те, що за своїм майновим станом вони не спроможні сплатити судовий збір у встановленому законом розмірі.

Тому клопотання про звільнення ОСОБА_1 , ОСОБА_2

та ОСОБА_2 від сплати судового збору не підлягає задоволенню.

Варто зазначити, що відмова у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги не може вважатися обмеженням доступу до суду у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

Згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у редакції, чинній на час подання позову, за подання до суду юридичною особою позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становила

1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму

для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму

для працездатних осіб.

Тому за подання касаційної скарги заявникам необхідно сплатити судовий збір

у розмірі 52 557,60 грн (8 759,50 грн х 3) х 200%), про що надати відповідний документ.

Судовий збір за подання касаційної скарги має бути зараховано за платіжними реквізитами: отримувач коштів - ГУК у місті Києві/Печерський район/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) - 899998, номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) - UA0026007, код класифікації доходів бюджету - 22030102, найменування податку, збору, платежу - «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

Оскільки касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 ЦПК України, вона відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України залишається без руху.

Таким чином, виходячи із наведених норм права, якщо представник заявників відповідно до ухвали суду у встановлений строк усуне недоліки касаційної скарги, вона вважається поданою в день первісного її подання до суду.

Відповідно до частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в інтересах яких

діє адвокат Педина Олег Анатолійович, на постанову Вінницького апеляційного суду від 06 серпня 2024 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Сердюк