Справа № 703/5271/24
УХВАЛА

про повернення заяви

09 жовтня 2024 року розглянувши матеріли заяви Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Черкаське обласне управління АТ «Ощадбанк» про забезпечення доказів до пред`явлення позову,-

встановив:

АТ ««Державний ощадний банк України» в особі філії Черкаське обласне управління АТ «Ощадбанк» звернулось до суду з позовом в якому просить суд стягнути з спадкоємців ОСОБА_1 заборгованість за кредитом.

Ухвалою судді від 01 жовтня 2024 року вказану позовну заяву було залишено без руху та позивачу надано строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня вручення вказаної ухвали судді.

08 жовтня 2024 року представник позивача ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про сусунення недоліків та про забезпечення доказів.

В описовій частині заяви заявник зазначає, що банк хоче скористатись правом передбаченим ч. 4 ст. 84 ЦПК України: суд може витребувати докази також до подання позову як захід забезпечення доказів у порядку, встановленому ст. 116 118 цього кодексу.

В прохальній частині заяви позивач просить суд прийняти заяву про забезпечення позову до розгляду; витребувати відомості у Смілянської державної нотаріальної контори щодо спадкоємців ОСОБА_1 ; позовну заяву вважати поданою в день отримання забезпечених доказів судом та порушити провадження по справі.

Вивчивши матеріли заяви про забезпечення доказів до пред`явлення позову на предмет дотримання вимог цивільного процесуального законодавства щодо форми та змісту поданої до суду заяви, суддя приходить до наступних висновків.

Забезпечення доказів - це оперативне закріплення у встановленому цивільним процесуальним законом порядку відомостей про факти, яке вчиняється суддею з метою використання їх як докази при розгляді та вирішенні цивільних справ у суці. Забезпечення доказів у жодному випадку не можна ототожнювати із їх дослідженням або оцінкою. Єдина мета забезпечення доказів - це їх фіксація для забезпечення можливості їх дослідження та оцінки при подальшому розгляді справи.

Відповідно до ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 3 ст. 116 Цивільного процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Вимоги до форми та змісту заяви про забезпечення доказів викладені у статі 117 Цивільного процесуального кодексу України.

Суд, встановивши, що заяву про забезпечення доказів подано без додержання вимог цієї статті, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу (ч.4 ст.117 ЦПК України).

Відповідно до ч.5 ст.118 ЦПК України за результатами розгляду заяви про забезпечення доказів суд постановляє ухвалу про задоволення чи відмову у задоволенні заяви.

Таким чином, системний аналіз зазначених вище правових приписів ст.117 та ст.118 ЦПК України дозволяє дійти висновку про те, що розгляд заяви про забезпечення доказів в судовому засіданні з дотриманням вимог ч.ч.1, 2, 3 ст.118 ЦПК України може здійснюватися судом у разі відсутності підстав для повернення такої заяви.

Натомість недотримання заявником вимог ч.ч.1, 2, 3 ст.117 ЦПК України має наслідком повернення заяви про забезпечення доказів без її розгляду в судовому засіданні в загальному порядку, передбаченому ЦПК України.

Згідно абз. 1 ч. 4 ст. 116 ЦПК України забезпечення доказів до подання позовної заяви здійснюється судом першої інстанції за місцезнаходженням засобу доказування або за місцем, де повинна бути вчинена відповідна процесуальна дія. Забезпечення доказів після подання позовної заяви здійснюється судом, який розглядає справу.

Заяву про забезпечення доказів, подану в порядку статей 116-117 ЦПК України, слід відрізняти від клопотання про витребування доказів, яке може бути подане учасником справи відповідно до статті 84 ЦПК України, оскільки вони є різними за своєю правовою природою.

Більш того, потрібно розрізняти витребування доказів як спосіб забезпечення доказів, що в майбутньому можуть бути втрачені або їх подання виявиться ускладненим (статті116-119 ЦПК України), та витребування доказів як допомогу суду особам, котрі беруть участь у справі, у поданні відповідно доказу, який неможливо отримати самостійно (стаття 84 ЦПК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 118 ЦПК України, заява про забезпечення доказів розглядається в судовому засіданні в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з особливостями, встановленими цією статтею.

У разі подання заяви про забезпечення доказів до подання позовної заяви, заявник повинен подати позовну заяву протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення доказів. У разі неподання позовної заяви у зазначений строк, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження суд скасовує ухвалу про вжиття заходів забезпечення доказів не пізніше наступного дня після закінчення такого строку або постановлення судом ухвали про повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження.

АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Черкаське обласне управління АТ «Ощадбак» 30 вересня 2024 року звернувся до суду з позовною заявою до спадкоємців ОСОБА_1 про стягнення боргу.

Ухвалою судді від 09 жовтня 2024 року вказану позовну повернуто позивачу.

Відповідно заява подана представником позивача ОСОБА_2 у справі за позовом АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Черкаське обласне управління до спадкоємців ОСОБА_1 про стягнення боргу не може за своєю суттю бути заявою про забезпечення доказів до подання позовної заяви, оскільки така позовна зава була подана до суду та ухвалою судді повернута позивачу.

З урахуванням наведеного, суддею встановлено, що заява представника позивача про забезпечення доказів до пред`явлення позову подана без дотримання вимог пункту 4-6 ч.1 ст.117 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки подана після подання позовної заяви до суду та на виконання ухвали судді від 01 жовтня 2024 року про залишення позовної заяви без руху, що в сукупності дає підстави для постановлення ухвали про повернення заяви про забезпечення доказів суб`єкту звернення з підстав, передбачених ч.4 ст.117 ЦПК України.

Враховуючи викладене та керуючись статями 116-118, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ухвалив:

Заяву Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Черкаське обласне управління АТ «Ощадбанк» про забезпечення доказів до пред`явлення позову, - повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати підстави, які стали підставою для її повернення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя : В.О. Прилуцький