Номер провадження: 22-ц/813/5899/24
Головуючий у першій інстанції Коваленко О.Б.
Доповідач Коновалова В. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

26.09.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Коновалової В.А.,

суддів: Кострицького В.В., Лозко Ю.П.,

за участю секретаря судового засідання Чеботар А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду

клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Сафронюк Павло Віталійович, про зупинення провадження у справі

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Сафронюк Павло Віталійович,

на заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 28 лютого 2024 року,

за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП,

в с т а н о в и в:

Київський районний суд м. Одеси заочним рішенням від 28 лютого 2024 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП - задовольнив.

Київський районний суд м. Одеси ухвалою від 15 травня 2024 року заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Сафронюк П.В., про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП, залишив без задоволення.

Не погодившись з заочним рішенням ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Сафронюк П.В., звернувся з апеляційною скаргою безпосередньо до суду апеляційної інстанції в порядку ст. 355 ЦПК України.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 17.06.2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Сафронюк П.В., на заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 28 лютого 2024 року, та ухвалою від 04.07.2024 року призначено до судового розгляду.

Від ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Сафронюк П.В., надійшло клопотання про зупинення провадження в даній справі на підставі положень п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, а саме на період перебування ОСОБА_1 у складі Збройних Сил України, оскільки відповідач приймає участь у заходах, спрямованих на збереження суверенітету та недоторканості границь України, а також відбиття збройної агресії російської федерації. На підтвердження клопотання додано копію довідки про перебування ОСОБА_1 на військовій службі.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку учасників процесу, зміст клопотання про зупинення провадження та додані до нього докази, колегія суддів прийшла до висновку про відмову в задоволенні клопотання, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Положення цієї статті ґрунтуються на нормах Конституції України, які закріплюють обов`язок держави забезпечувати захист прав і свобод людини і громадянина судом (стаття 55).

Відповідно до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Право на звернення до суду (право на захист у процесуальному розумінні) гарантується Конституцією України та законами України.

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства, які є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства в Україні є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про Збройні Сили України» Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.

Порядок проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України та вирішення питань, пов`язаних з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі, врегульовано Положенням.

Відповідно до пункту 12 Положення встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку, призупинення контракту та військової служби тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України.

Результат аналізу пункту 12 Положення дає підстави зробити висновок про те, що встановлення відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом, оформлюється письмовими наказами по особовому складу.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 листопада 2022 року у справі № 753/19628/17, провадження № 61-9218св22, від 29 березня 2023 року, у справі № 756/3462/20, провадження № 61-7918св22, від 14 лютого 2024 року у справі № 466/8799/22, провадження № 61-14262св23.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частинами першою та другою статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Матеріали справи не містять достовірних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 перебуває у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, оскільки він не надав наказ по особовому складу.

До клопотання про зупинення провадження додано лише копію довідки ВЧ НОМЕР_1 про перебування ОСОБА_1 на військовій службі в ВЧ НОМЕР_1 з 30.04.2024 року, яка належним чином не засвідчена.

Відповідачем також не надано доказів про переведення військової частини на воєнний стан або залучення до виконання завдань у зоні бойових дій військовою частиною, в якій ОСОБА_1 перебуває на військовій службі.

Так, самі по собі факт перебування учасника справи на військовій службі, у складі Збройних Сил України, не є достатнім для зупинення провадження по справі.

Окрім вищезазначеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що представництво інтересів відповідача ОСОБА_1 представляє адвокат Сафронюк П.В., повноваження якого згідно поданого ним ордера не обмежуються, яким подано апеляційну скаргу, заявлено клопотання про зупинення провадження у справі з вказаної вище підстави на стадії апеляційного розгляду, ініційованого ним самим з підстав незгоди із судовим рішенням, адвокат приймає, адвокат приймає участь у судовому засіданні, та те, що явка ОСОБА_1 не визнавалась апеляційним судом обов`язковою.

На підставі вищевикладеного, враховуючи норми ЦПК України, якими врегульовано підстави для зупинення провадження у справі, висновки викладені Верховним Судом у постанові від 24 квітня 2024 року у справі № 462/4070/23, з огляду на межі перегляду справи судом апеляційної інстанції,колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Сафронюк П.В., про зупинення провадження в справі.

Згідно ч. 2 ст. 381 ЦПК України, процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом апеляційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 251-253, 381 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Сафронюк Павло Віталійович, про зупинення провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Сафронюк Павло Віталійович, на заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 28 лютого 2024 року, за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП, відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий В.А.Коновалова

Судді В.В. Кострицький

Ю.П. Лозко