Справа № 496/8619/23
Провадження № 2/496/231/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2024 року суддя року суддя Біляївського районного суду Одеської області Трушина О.І., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Тимченка Миколи Миколайовича про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, а саме 10868479,71 грн.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Тимченко М.М. звернувся до суду з заявою, в якій просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на все нерухоме майно, що належить ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ); накласти арешт на комплекс нежитлових будівель та споруд, загальною площею 2924,9 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 210 (складова частина об`єкта нерухомого майна: будівля пологового відділення, А; опис складової частини: загальна площа 2841,3 кв.м., матеріали стін, блоки; складова частина об`єкта нерухомого майна: будівля навозоприймальника, Б; опис складової частини: загальна площа 83,6 кв.м., матеріали стін, блоки) та земельну ділянку кадастровий номер :01:002:0917 площею 1,4051 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 210).

Суд, дослідивши заяву про забезпечення позову та додані до неї документи, приходить до наступного висновку.

Згідно з приписами частини 2 статті 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Положеннями ч. 1 ст. 150 ЦПК України визначено види забезпечення позову, які можуть бути застосовані судом, перелік яких не є вичерпним.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

В позовній заяві ОСОБА_1 просить стягнути з ОСОБА_2 суму боргу за договором позики від 07.02.2020 року в сумі 10868479,71 грн, що еквівалентно 295499,72 дол. США.

Так, згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 376451605 від 29.04.2024 року ОСОБА_2 на праві приватної власності належить нерухоме майно: земельна ділянка площею 0,0048 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :02:002:2040, цільове призначення: для будівництва індивідуальних гаражів, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 10; 1/8 частина земельної ділянки площею 0,0098 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , кадастровий номер :02:002:1768, цільове призначення для індивідуального дачного будівництва, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 0.

Крім того, до заяви про забезпечення позову представником позивача додані Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 370490716 від 19.03.2024 року, на земельну ділянку площею 1,4051 га, кадастровий номер :01:002:0917 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 210), а також Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 370491289 від 19.03.2024 року на комплекс нежитлових будівель та споруд, загальною площею 2924,9 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 210 (складова частина об`єкта нерухомого майна: будівля пологового відділення, А; опис складової частини: загальна площа 2841,3 кв.м., матеріали стін, блоки; складова частина об`єкта нерухомого майна: будівля навозоприймальника, Б; опис складової частини: загальна площа 83,6 кв.м., матеріали стін, блоки).

З вказаних довідок вбачається, що земельна ділянка кадастровий номер :01:002:0917, а також комплекс нежитлових будівель та споруд, загальною площею 2924,9 кв.м. на праві приватної власності належать ОСОБА_3 , який набув право власності на вказані об`єкти нерухомості на підставі ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01.07.2019 року по справі № 495/5064/19 про визнання мирової угоди.

Проте, постановою Одеського апеляційного суду від 12.02.2020 року, вказану ухвалу було скасовано. Однак до цього часу в реєстрі речових прав на нерухоме майно власником даних об`єктів значиться ОСОБА_3 , хоча з урахуванням постанови Одеського апеляційного суду та за наслідком розгляду справи № 495/5064/19 було ухвалено рішення суду про стягнення коштів з відповідача на користь ОСОБА_3 , тобто фактичним власником даного майна являється ОСОБА_2 .

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Крім того, підпунктами 1-4 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України роз`яснено, що при вирішенні питання про забезпечення позову суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів до забезпечення позову з урахуванням адекватності вимог заявника, забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, ймовірності утруднення виконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Отже, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, доведеності і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду чи утруднення ефективного захисту прав позивача в разі невжиття таких заходів.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, дотримуючись принципів здійснення цивільного судочинства, враховуючи те, що позивачем надано відомості про належність нерухомого майна відповідачу, а також співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд приходить до висновку про обґрунтованість зазначеної заяви, оскільки вбачаються достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду, а відтак заява представника позивача ОСОБА_1 адвоката Тимченка М.М. про забезпечення позову підлягає задоволенню.

При цьому суд вважає, що оскільки в матеріалах справи наявна інформація про нерухоме майно, належне відповідачеві, суд вважає за доцільне вказати перелік цього майна.

Що стосується заходів зустрічного забезпечення позову, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 8 ст. 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Частиною 3 статті 154 ЦПК України передбачений вичерпний перелік випадків, коли суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, а саме, якщо: позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Судом встановлено, що потреба у зустрічному забезпеченні в даному випадку відсутня, оскільки забезпечення позову у вигляді арешту на майно відповідача, за наявного предмета спору та ціни позову не завдає і не може завдати збитків відповідачу, які можуть бути спричинені забезпеченням позову або дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Керуючись ст. ст. 81, 149, 150, 151, 153, 154 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Тимченка Миколи Миколайовича про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку площею 0,0048 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :02:002:2040, цільове призначення: для будівництва індивідуальних гаражів, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 10; 1/8 частину земельної ділянки площею 0,0098 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , кадастровий номер :02:002:1768, цільове призначення: для індивідуального дачного будівництва, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 0, що належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Накласти арешт на земельну ділянку площею 1,4051 га, кадастровий номер :01:002:0917 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 210), а також на комплекс нежитлових будівель та споруд, загальною площею 2924,9 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 210 (складова частина об`єкта нерухомого майна: будівля пологового відділення, А; опис складової частини: загальна площа 2841,3 кв.м., матеріали стін, блоки; складова частина об`єкта нерухомого майна: будівля навозоприймальника, Б; опис складової частини: загальна площа 83,6 кв.м., матеріали стін, блоки).

Ухвала про забезпечення позову набирає законної сили з дня її підписання суддею та підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення, до Одеського апеляційного суду, через Біляївський районний суд Одеської області.

Повне судове рішення складено 08.10.2024 року.

Суддя О.І. Трушина