Справа №359/9617/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2024 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Писаної Т.О., Приходька К.П.,

за участю секретаря Павлової В.В.,

розглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 червня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Служба у справах дітей та сім`ї Бориспільської міської ради, Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім`ї Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі у вихованні дитини і спілкуванні з нею,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2021 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_1 , треті особи: служба у справах дітей та сім`ї Бориспільської міської ради, служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, служба у справах дітей та сім`ї Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі у вихованні дитини і спілкуванні з нею.

Позовні вимоги мотивував тим, що 14 червня 2014 року позивач уклав шлюб із ОСОБА_1 . Від даного шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народився син- ОСОБА_3 . Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 травня 2020 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. Після розірвання шлюбу малолітній син сторін ОСОБА_3 проживає разом зі своєю матір`ю - ОСОБА_1 .

Позивач зазначав, що спільно не проживав із ОСОБА_1 з 01 червня 2019 року, робив все можливе, щоб припинення шлюбних відносин жодним чином не вплинули на емоційний стан спільної дитини. У силу неприязних стосунків із ОСОБА_1 позивач досить часто не мав можливості домовитися про час і місце зустрічей з дитиною, будь-які спроби вийти на зв`язок і переговорити та домовитись з приводу зустрічей з дитиною або дізнатися про стан його здоров`я блокувалися ОСОБА_1 Ситуація щодо зустрічей з сином погіршилася починаючи з квітня місяця 2021 року. Відповідачка лише одного разу за попередньої домовленості, надала можливість провести спільно час разом з сином. Починаючи з кінця червня 2021 року відповідач взагалі заборонила спілкуватись з дитиною. Фактично з квітня місяця 2021 року позивач спілкувався з дитиною лише один раз. Близько 5 місяців він не має змоги брати участь у вихованні свого малолітнього сина. Таким чином, вважав, що відповідач створила штучні перешкоди у його спілкуванні з сином, у зв`язку з чим порушує права дитини.

Позивач бажає виконувати свій батьківський обов`язок в повній мірі, хоче брати участь у вихованні сина, спілкуватися з ним, проявляти свою батьківську любов особисто, у зв`язку з чим 18 травня 2021 року звернувся з письмовою заявою про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною на ім`я Бориспільського міського голови для подальшого її розгляду на комісії у справах сім`ї та молоді Бориспільської міської ради, на що була надана рекомендація про вирішення справи у судовому порядку.

На підставі викладеного позивач просив суд:

зобов`язати ОСОБА_1 не чинити перешкоди у спілкуванні та вихованні сина ОСОБА_3 та встановити порядок участі у спілкуванні та вихованні сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 шляхом систематичних зустрічей, відповідно до Графіку побачень з ОСОБА_3 :

особисте побачення п`ять разів на тиждень: з понеділка по п`ятницю з 19:00 год до 19:30 год по місцю проживання або перебування ОСОБА_3 , за попередньою домовленістю з матір`ю дитини - ОСОБА_1 ;

особисте побачення першої та третьої середи кожного місяця, починаючи з 18:00 год до 20:00 год без присутності матері та обмеження місця проведення зустрічі;

під час відпусток на строк від 7 до 21 дня з правом виїзду за межі країни на оздоровлення, відпочинок та екскурсії;

особисте побачення в другу та четверту суботу-неділю кожного місяця, починаючи з 09:00 годин суботи до 20:00 годин неділі, без присутності матері та обмеження місця проведення зустрічі;

особисте побачення у святкові дні: дні народження самої дитини (04 квітня 2016 року) не менше 5 (п`яти) безперервних годин без обмеження місця проведення зустрічі; дні народження: ОСОБА_2 (батька), бабусі, безпосередньо в день настання самої події починаючи з 09:00 год. до 09:00 год наступного дня, без присутності матері та обмеження місця проведення зустрічі; на всіх заходах, що проводяться в дитячому садочку та школі для дітей та батьків; спортивних змаганнях, фестивалях, концертах, тощо (де приймає участь дитина); новий рік (парні календарні роки) без присутності матері та обмеження місця проведення зустрічі; у святкові неробочі дні та державні свята України, не менше 5 (п`яти) безперервних годин, без присутності матері та обмеження місця проведення зустрічі; половину осінніх, зимових, весняних та літніх канікул (в дошкільних та навчальних закладах); у період хвороби безперешкодне відвідування дитини за місцем фактичного знаходження (проживання) дитини; безперешкодне спілкування без обмежень в часі з сином за допомогою телефонного та інших засобів зв`язку зі збереженням звичного для дитини режиму та з урахуванням стану здоров`я дитини.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 червня 2023 року позов ОСОБА_2 задоволено частково, визначено наступні способи участі ОСОБА_2 у вихованні сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 :

побачення щонеділі з 12 год.00 хв. по 20 год.00 хв.;

побачення в день народження батька, тобто 01 квітня кожного року з 12 год.00 хв. по 20 год. 00 хв.;

спільний відпочинок у першу половину осінніх, зимових, весняних та літніх канікул;

побачення в парні роки з 12 год. 00 хв. 31 грудня до 20 год. 00 хв. 01 січня;

необмежене спілкування особисто засобами телефонного, поштового, електронного та інших засобів зв`язку.

У задоволенні вимог в іншій частині ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду відповідач подала апеляційну скаргу, в якій зазначила, що оскаржуване рішення вважає незаконним та таким, що ухвалене з порушенням норм процесуального права та з неправильним застосуванням норм матеріального права. Вказує на те, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та є помилковими. У зв`язку з цим апелянт просив апеляційний суд оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким встановити наступний графік побачень з дитиною: щонеділі - з 10:00 до 19:00 за бажанням самої дитини; день народження батька - з 14:00 до 19:00 за бажанням самої дитини; день батька - з 10:00 до 19:00 за бажанням самої дитини; спілкування через телефон, месендженри та інше у вільний від навчання та занять час за бажанням самої дитини.

Постановою Київського апеляційного суду від 08 лютого 2024 року апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 червня 2023 року в частині визначення способу участі у вихованні дитини - скасовано та ухвалено у цій частині нове рішення; встановлено наступний графік побачень ОСОБА_2 з дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 :

щонеділі - з 10:00 до 19:00 за бажанням самої дитини;

день народження батька - з 14:00 до 19:00 за бажанням самої дитини;

день батька - з 10:00 до 19:00 за бажанням самої дитини;

спілкування через телефон, месендженри та інше у вільний від навчання та занять час за бажанням самої дитини.

В іншій частині рішення залишено без змін.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду позивач подав касаційну скаргу.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 серпня 2024 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про закриття касаційного провадження відмовлено; у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про долучення до матеріалів справи ухвали Дніпровського районного суду у справі № 755/8327/24 від 22 травня 2024 року, листа Національної поліції від 03 червня 2024 року та витягу з ЄРДР від 03 червня 2024 року відмовлено; касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково; постанову Київського апеляційного суду від 08 лютого 2024 року скасовано та передано справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

У судове засідання, призначене на 19.09.2024 року, з`явилися представник позивача та відповідач.

19 вересня 2024 року на адресу суду від відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження, в якому вона просила зупинити провадження у даній справі до вирішення іншої справи №755/9988/22, що розглядається в порядку цивільного судочинства в Бориспільському міськрайонному суді Київської області.

При вирішенні вказаного клопотання колегія суддів зазначає, що предметом розгляду цій справі є питання щодо визначення способу участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною. Аналогічний предмет спору є й у справі №755/9988/22.

У відповідності до положень п. ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Відповідачем жодним чином не було доведено факту неможливості розгляду даної справи до закінчення розгляду справи №755/9988/22, у зв`язку з чим вказане клопотання не підлягає до задоволення.

Також 19 вересня 2024 року на адресу суду від відповідача надійшло клопотання про витребування у ОСОБА_2 довідки згідно з додатком №6 постанови 887 Кабінету Міністрів України про його безпосередню участь в бойових діях. В обґрунтування вказаного клопотання зазначила, що необхідність такого витребування і врахування такої обставини заявниця пов`язує з питанням щодо можливості виконання рішення суду.

Колегія суддів зазначає, що процесуальним законом передбачено порядок вирішення питання, які виникають на стадії виконання рішення суду за окремою процедурою і саме вже під час виконання такого рішення, а не на стадії вирішення справи по суті. На цій підставі колегія суддів відмовила у задоволенні вказаного клопотання.

Також 19 вересня 2024 року на адресу суду від відповідача надійшло клопотання про виклик малолітньої дитини в судове засідання у справі для надання пояснень.

Розглянувши вказане клопотання, колегія суддів вважає, що зважаючи на вік дитини, її виклик та допит в судовому засіданні є недоречним. З точки зору колегії суддів здійснювати опитування дитини в даному випадку можливо лише за допомогою відповідного спеціаліста Служби у справах дітей та сім`ї та психолога в позасудовому порядку, однак про це сторони по справі не клопотали.

Згідно вимог ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими (за умови дотримання відповідної процедури та наявності передбачених законом підстав) доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Положеннями ст. 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги.

Судом встановлено, що 14.06.2014 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб, що вбачається з копії свідоцтва про шлюб від 14.06.2014 року серії НОМЕР_1 , актовий запис № 239, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області.

04.04.2016 року від даного шлюбу у подружжя народився син - ОСОБА_3 , у графі батько записаний - ОСОБА_2 , у графі мати - ОСОБА_1 .. Дана обставина підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 07.04.2016 року, актовий запис № 235, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області.

Рішенням від 18.05.2020 року у справі № 359/1054/20 Бориспільським міськрайонним судом Київської області було розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що вбачається з наданої позивачем копії рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18.05.2020 року та перевірено судом за допомогою Єдиного державного реєстру судових рішень.

18.05.2020 року ОСОБА_2 подав заяву про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та участі в її вихованні до Бориспільського міського голови ОСОБА_4 , у якому просив зобов`язати ОСОБА_1 усунути перешкоди у спілкуванні ОСОБА_2 зі своєю малолітньою дитиною ОСОБА_3 .

Листом від 17.06.2021 року № 01-26-551 на № 12-27-551 від 08.06.2021 року, на № С-4738 від 18.05.2021 року Службою у справах дітей та сім`ї Бориспільської міської ради на письмові звернення ОСОБА_2 було повідомлено, що питання участі батька вихованні сина розглядалося на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини від 18.05.2021 року за участі обох сторін, але спільного бачення вирішення проблеми батьки не мають. Тому комісією рекомендовано вирішити питання у судовому порядку.

Листом від 17.11.2021 року № 01-24-1162 Службою у справах дітей та сім`ї Бориспільської міської ради ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було повідомлено про те, що питання зазначені у заявах розглядалися на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини від 16.11.2021 року, куди були запрошені обоє батьків, але мати проігнорувала запрошення та не повідомила причину неявки. Тому обом батькам рекомендовано звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів.

У довідці від 06.12.2021 року № 02/08-52 виданої ОСОБА_2 зазначено, що зі слів вихователів групи ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про участь батька у дошкільному житті ОСОБА_3 повідомлено, що вперше батько звернувся до закладу дошкільної освіти № 243 17.11.2021 року для уточнення чи відвідує його дитина ОСОБА_3 цей заклад. Після підтвердження, що син дійсно перебуває в садочку почав щодня цікавитися його життям, через телефонні дзвінки вихователям, особисті повідомлення в мережі Viber та зустрічі на території закладу.

Дошкільним навчальним закладом (Ясла-Садок) № 3 листом № 90 від 13.12.2021 року на звернення ОСОБА_2 зі слів вихователя ОСОБА_7 надано інформацію, що в період 2020 року тато забирав ОСОБА_3 з групи в період його адаптації до дошкільного закладу, брав участь в облаштуванні групи та ігрового майданчика до нового навчального року. У 2021 році тато звертався в телефонному зв`язку до вихователя з метою повідомлення про те, чи відвідує його син групу, та які має успіхи у навчанні та вихованні, неодноразово відвідував його під час прогулянок на дитячому майданчику дошкільного навчального закладу.

У довідці від 28.12.2021 року № 02/08-56, виданої закладом дошкільної освіти № НОМЕР_3 повідомлено зі слів вихователів групи ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , що дитина регулярно відвідує дошкільний навчальний заклад, завжди дитину приводить і забирає із садочка мама, хлопчик охайний та доглянутий, ОСОБА_8 бере активну участь у житті садочка та групи, яку відвідує дитина.

З довідки від 22.09.2021 року № 66-к виданої ОСОБА_2 - професіоналу з інтелектуальної власності відділу прав на результати науково-технічної діяльності департаменту права та методології інтелектуальної власності Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» вбачається, що він дійсно працює в Укрпатенті з 26.09.2011 року, відповідно до наказу від 27.09.2011 року № 184-п.

У матеріалах справи містяться платіжні доручення з призначенням платежу: переказ власних коштів на ім`я ОСОБА_1 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , а також платіжні доручення з призначенням для ОСОБА_3

06.12.2021 року Дніпровським районним судом м. Києва у справі № 755/17124/21 ОСОБА_1 видано судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходів), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13.10.2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Дана обставина підтверджується копією судового наказу та перевірена судом у Єдиному державному реєстрі судових рішень (а.с.33,том 2).

04.10.2022 року головним державним виконавцем Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шведом Р.М. відкрито виконавче провадження № 69964589 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходів), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13.10.2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

З Висновку органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації щодо участі батька у вихованні дитини від якого вбачається, що орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити участь батька ОСОБА_2 у вихованні малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у формі спілкування з малолітнім сином щонеділі - з 10.00 до 19.00; день народження батька - з 14.00 до 19.00; день батька - з 10.00 до 19.00; половина осінніх, зимових та весняних канікул; 1 місяць літніх канікул; в непарні роки: новий рік - з 09.00 31 грудня до 19.00 02 січня; інші дні - за домовленістю між батьками.

Суд першої інстанції, задовольняючи частково позов, зазначив, що безпосередня участь батька у вихованні дитини, регулярне спілкування між ними не лише забезпечить виконання, зокрема, батьківських прав позивача, а насамперед, буде повністю відповідати інтересам дитини. При цьому графік участі батька у вихованні дитини, який зазначений у висновку органу опіки та піклування, суд прийняв до уваги частково.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів.

Згідно із статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статті 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Статтею 157 СК України встановлено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що батько, який проживає окремо від дитини, також має право на особисте спілкування з нею, а мати не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини.

Відповідно до статті 159 СК України, якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та її вихованні, зокрема він ухиляється від виконання рішення органу опіки і піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Згідно з частинами четвертою, п`ятою статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, орган опіки та піклування подає письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Частиною шостою статті 19 СК України передбачено, що суд може не погодитися із висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Орган опіки і піклування може визначити місце зустрічі батька з дитиною (за місцем проживання когось із них чи іншої особи), періодичність та тривалість їх.

Висновок органу опіки і піклування має базуватися на достовірній інформації про усі фактичні обставини, які можуть мати істотне значення та ретельному їх з`ясуванні. Такий висновок є рекомендаційним, тому суд може постановити інше рішення, ніж пропонує орган опіки та піклування.

Відповідно до Висновку органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації щодо участі батька у вихованні дитини, орган опіки та піклування вважав за доцільне визначити участь батька ОСОБА_2 у вихованні малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у формі спілкування з малолітнім сином щонеділі - з 10.00 до 19.00; день народження батька - з 14.00 до 19.00; день батька - з 10.00 до 19.00; половина осінніх, зимових та весняних канікул; 1 місяць літніх канікул; в непарні роки: новий рік - з 09.00 31 грудня до 19.00 02 січня; інші дні - за домовленістю між батьками.

Суд першої інстанції, встановлюючи графік побачень позивача з дитиною, частково прийняв до уваги графік, запропонований позивачем.

Колегія суддів зазначає, що запропонований позивачем графік передбачає можливість залишення дитини на ночівлю у батька, в той же час позивачем не було доведено наявність умов у нього для такої ночівлі.

Також графік побачень не має передбачати зустрічей батька з дитиною в пізній час доби, оскільки дитині, зважаючи на її вік, потрібно дотримуватись певного режиму дня.

Таким чином суд дійшов висновку про необхідність зміщення годин зустрічей батька з дитиною в бік ранкового та денного періоду.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає за необхідне встановити такий графік побачень позивача з дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 :

- щонеділі - з 10:00 до 19:00;

- день народження батька - з 12:00 до 17:00;

- день батька - з 10:00 до 19:00;

- спілкування через телефон, месенджери та інше - у вільний від навчання та занять час.

Водночас колегія суддів не може погодитися з позицією апелянта про те, що при визначенні графіку побачень судом має враховуватись особисте бажання дитини спілкуватися з татом.

Дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси (стаття 171 СК України).

Діти мають право на врахування їхньої думки і на те, щоб бути заслуханими з питань, що торкаються їх інтересів. Зокрема, в силу того, як із спливом часу діти стають більш зрілими і здатними сформулювати свою думку, суди повинні належним чином враховувати їх погляди і почуття, а також їх право на повагу до їхнього особистого життя. Водночас їх погляди необов`язково залишаються незмінними, і їх заперечення, яким слід надавати належного значення, необов`язково є достатніми для того, щоб превалювати над інтересами батьків, особливо щодо того, що стосується регулярного спілкування зі своєю дитиною. Вочевидь право дитини на висловлення своєї думки не потрібно тлумачити як фактичне надання дітям безумовного права вето без аналізу будь-яких інших факторів або без проведення оцінки для визначення їхніх найкращих інтересів (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 04 квітня 2024 року в справі № 553/449/20 (провадження № 61-2701св24)).

В рамках розгляду безпосередньо даної справи Верховний Суд зазначав про те, що як убачається з матеріалів справи, з моменту розлучення ОСОБА_1 перешкоджала позивачу як батьку дитини бачитись з сином, не надавала інформації про місце навчання дитини, про що він дізнавався, роблячи відповідні запити у дошкільні навчальні заклади. Також ОСОБА_1 ігнорувала засідання відповідних комісій, які збиралися за заявами позивача про усунення перешкод та встановлення порядку спілкування з сином. За результатами розгляду справи суд встановив, що між позивачем та відповідачем існують неприязні відносини, які враховуючи малий вік дитини і факт її проживання та спілкування виключно із матір`ю, можуть негативно впливати на сприйняття дитиною особи батька. За таких умов правильним є висновок про встановлення побачень без попереднього з`ясування бажання дитини на таку зустріч.

Прив`язавши можливість спілкування батька із дитиною виключно за бажанням самої малолітньої дитини, яка проживає з матір`ю і в якої неприязні стосунки із батьком, та яка має безпосередній вплив на бажання дитини спілкуватися із батьком, стане порушенням права та інтересів як батька, так і дитини. Так як втрата психоемоційного зв`язку між батьком та сином в майбутньому матиме негативний вплив на психічний розвиток дитини і його формування як чоловіка;

Вказане суперечить встановленим судами обставинам та вищезазначеним нормам права, які регулюють ці відносини, оскільки не враховано принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також принцип врахування найкращих інтересів дитини (стаття 18 Конвенції про права дитини).

З урахуванням викладеного колегія суддів дійшла висновку про неможливість встановлення залежності побачень батька з дитиною від бажання малолітньої дитини.

Відповідно до положень ст. 376 ЦПК України підставами для зміни судового рішення повністю та ухвалення нового рішення серед іншого є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов задоволено частково, суд дійшов висновку про те, що з позивача на користь відповідача підлягає відшкодуванню 50 % судового збору сплаченого при подачі позову суду першої інстанції у розмірі 454 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374, 376, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 червня 2023 року змінити.

Встановити такий графік побачень ОСОБА_2 з дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 :

- щонеділі - з 10:00 до 19:00;

- день народження батька - з 12:00 до 17:00;

- день батька - з 10:00 до 19:00;

- спілкування через телефон, месендженри та інше - у вільний від навчання та занять час.

Стягнути із ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_2 ) судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн 00 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий С.О. Журба

Судді Т.О. Писана

К.П. Приходько