Справа № 569/5169/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткове)

18 січня 2024 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Тимощука О.Я.,

при секретарі Ковальчук О.Б.,

за участю представника заявника адвоката Тарновецького Я.М.,

представника відповідача адвоката Лук`янчук В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Рівне заяву представника ОСОБА_1 адвоката Тарновецького Я.М. про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі № 569/5169/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності та стягнення збитків, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Рівненського міського суду Рівненської області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності та стягнення збитків.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 06 липня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності та стягнення збитків задоволено.

10 липня 2023 року представник позивача адвокат Тарновецький Я.М. звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі № 569/5169/23 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати на професійну правничу (правову) допомогу в розмірі 50 000,00 грн. До вказаної заяви долучено копію Договору № 15/03/23 від 15.03.2023 року, копію Акту про надання правової допомоги від 07.07.2023 року.

Постановою Рівненського апеляційного суду від 02.11.2023 року у справі № 569/5169/23 рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 11 травня 2023 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1 097 058 гривень збитків скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. В решті рішення залишено без змін.

Представник позивача адвокат Тарновецький Я.М. в судовому засіданні зменшив свої позовні вимоги, просить стягнути в рахунок відшкодування витрат на правничу допомогу 25 000,00 грн.

Представник відповідача адвокат Лук`янчук В.С. в судовому засіданні заперечила щодо задоволення вказаної заяви, оскільки вважає що вона не підлягає розгляду у Рівненському міському суді Рівненської області. Зазначає, що заявлений розмір судових витрат не підтверджений належними та допустимими доказами. Просить в її задоволенні відмовити повністю.

Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи та письмові докази, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1)стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2)суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3)судом не вирішено питання про судові витрати;

4)суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 270 ЦПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Судом встановлено, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 06 липня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності та стягнення збитків задоволено.

Постановою Рівненського апеляційного суду від 02.11.2023 року у справі № 569/5169/23 рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 11 травня 2023 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1 097 058 гривень збитків скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. В решті рішення залишено без змін.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (ч. 3 ст. 270 ЦПК України).

У відповідності до п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 133 ЦПК України).

Частиною 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати зокрема на професійну правничу допомогу та вчинення інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання останніх вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Із заяви про ухвалення додаткового рішення вбачається, що ОСОБА_1 просить суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь 50 000,00 грн. витрат на професійну правничу (правову) допомогу.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача адвокатом Тарновецьким Я.М. надано суду копії: Договору № 15/03-23 про надання правової допомоги від 15.03.2023 року, укладеного між адвокатом Тарновецьким Я.М. (Адвокат) та ОСОБА_1 (Клієнт); Акту від 07.07.2023 року про надання правової допомоги.

Відповідно до п. 1.1. - 1.2. вказаного Договору, за цим договором адвокат зобов`язується надавати клієнту правову допомогу на умовах і в порядку, визначені цим договором, а клієнт зобов`язується оплатити адвокату надану правову допомогу та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. За цим договором адвокат надає клієнту наступну правову допомогу: підготовка та подання до Рівненського міського суду Рівненської області позовної заяви до ОСОБА_2 про визнання права власності та стягнення збитків; подання інших процесуальних документів; участь в судових засіданнях Рівненського міського суду Рівненської області.

Плата за надання правової допомоги складається з гонорару та з фактичних витрат, необхідних для виконання договору. Сторони погодили, що розмір гонорару за надання правової допомоги, передбаченої п. 1.2.1 договору, становить 20 000 (двадцять тисяч) грн. 00 коп. Сторони також погодили, що у разі ухвалення Рівненським міським судом Рівненської області позитивного для Замовника судового рішення у цивільній справі зазначеній в п.1.2.1 договору, Замовник сплачує Адвокату одноразову винагороду у розмірі 30 000 (тридцять тисяч) грн.00 коп. Клієнт зобов`язується сплатити адвокату гонорар на протязі 30 (тридцяти) календарних днів з моменту ухвалення судом рішення у справі (п. 3.1. - п. 3.4. Договору про надання правової допомоги).

Цей договір набирає юридичної сили з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін (у випадку їх наявності) і діє до його належного виконання.Моментом підписання сторонами та скріплення печатками сторін (у випадку їх наявності) цього договору є дата, зазначена в преамбулі до цього договору (п. 5.1. Договору про надання правової допомоги).

Судом встановлено, що Договір про надання правової допомоги від 15 березня 2023 року № 15/03-23 підписаний його сторонами, підпис Адвоката скріплений печаткою.

Правову допомогу за вказаним договором надавав Клієнту адвокат Тарновецький Ярослав Мирославович.

Доказом того, що Тарновецький Ярослав Мирославович є адвокатом свідчить свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 13 червня 2002 року № 167.

Також до матеріалів справи долучено ордер на надання правничої (правової) допомоги серія ВК № 1080206 від 19 квітня 2023 року адвоката Тарновецького Ярослава Мирославовича, виданий Адвокатським об`єднанням "Тарновецький та партнери" на підставі договору про надання правової допомоги від 15 березня 2023 року № 15/032323.

07.07.2023 року між ОСОБА_1 (далі-Клієнт) та адвокатом Тарновецьким Я.М. підписано Акт про надання правової допомоги згідно Договору про надання правової допомоги від 15/03-23 від 15.03.2023 року, згідно з яким Адвокатом надано правову допомогу Клієнту такого характеру:

- Підготовка та подання до Рівненського міського суду Рівненської області позовної заяви до ОСОБА_2 про визнання права власності та стягнення збитків, кількість витраченого часу 6 год., сума 10 000 грн. 00 коп.;

- Підготовка та подання до Рівненського міського суду клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових доказів у справі № 569/5169/23, сума 500 грн. 00 коп.;

- Підготовка та подання до Рівненського міського суду заяви про забезпечення позову у справі № 569/5169/23, сума 5 000 грн.;

- Представлення інтересів Клієнта у Рівненському міському суді під час розгляду справи № 569/5169/23, кількість витраченого часу 4 год., сума 4 500 грн. 00 коп.;

- Одноразова винагорода Адвокату відповідно до п. 3.3 договору про надання правової допомоги № 15/03-23 від 15.03.2023 року 30 000 грн. 00 коп.

Згідно з Актом від 07.07.2023 року про надання правової допомоги загальний розмір гонорару складає 50 000,00 грн.

Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

З урахуванням наведеного, понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу, окрім документального обґрунтування та доведеності, мають відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Визначивши розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, суд здійснює розподіл таких витрат.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 141 ЦПК України.

Зокрема, частиною другою вказаної статті встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За змістом ч. 3 ст. 237 ЦК України однією з підстав виникнення представництва є договір.

Частиною 1 ст. 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У пункті 4 статті 1, частині третій та п`ятій статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

При встановленні розміру гонорару України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» врахуванню підлягають складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, витрачений ним час, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.

Також згідно зі статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката.

Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання.

Велика Палата Верховного Суду зауважує у справі № 922/1964/21, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 року у справі № 904/4507/18.

Суд, враховуючи принцип співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи, обсягом та змістом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також відповідність суми понесених витрат критеріям реальності і розумності, дійшов висновку про те, що справедливими, розумними та співмірними є витрати позивача на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн 00 коп.

Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Дану позицію підтримує Верховний Суд відповідно до постанови Об`єднаної Палати Касаційного господарського суду у складі Верховного суду у справі № 922/445/19 від 03.10.2019 року.

Постановою Рівненського апеляційного суду від 02 листопада 2023 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Лук`янчук В.С. було задоволено частково. Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 06 липня 2023 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1 097 058 гривень збитків скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. В решті рішення залишено без змін.

З урахуванням наведеного, оскільки позовні вимоги у даній справі задоволені частково, та враховуючи, що судом при ухваленні рішення від 06.07.2023 року не вирішено питання щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу надану позивачу при розгляді справи № 569/5169/23, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви представника ОСОБА_1 адвоката Тарновецького Я.М. від 10.07.2023 року та в порядку ст. 270 ЦПК України ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача витрати на оплату правничої допомоги в сумі 10 000 грн. 00 коп., яка буде співмірною з обсягом наданої адвокатом правничої допомоги і складністю справи.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 127, 263-265, 268, 270, 273, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Тарновецького Я.М. про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий Краснолиманським МВ ГУМВС України в Донецькій області 04.10.2011 року, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу (правову) допомогу у розмірі 10 000,00 гривень.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення додаткового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього додаткового рішення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , паспорт серії НОМЕР_4 виданий Рівненським МВ УМВС України в Рівненській області 06.06.2011 року, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий Краснолиманським МВ ГУМВС України в Донецькій області 04.10.2011 року, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ).

Суддя Рівненського

міського суду Тимощук О.Я.