РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2024 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Кузьміної О.І.

за участю секретаря Савицького В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом адвоката Архипова Дмитра Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», третя особа: Акціонерне товариство «Херсонгаз» про оскарження нарахувань за комунальні послуги,-

встановив:

Представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача про визнання неправомірним нарахування за комунальні послуги в обґрунтування якого зазначив, що чоловік позивача, ОСОБА_2 , був власником особового рахунку НОМЕР_1 у ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" по житловому будинку в Херсонській обл., Херсонський р-н., с-ще. Зеленівка, по вул. Сагайдачного, 12 в якому до 30.07.2021 облік споживання газу забезпечувався засобом вимірювальної техніки Марка РЛG 4.0 заводський №113965.

ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловік помер, та вона є єдиним спадкоємцем померлого. 30.07.2021р. у зв`язку з неправильною роботою та подальшою зупинкою, було замінено вищевказаний ЗВТ, про що АТ "Херсонгаз" та ОСОБА_2 було складено Акт про демонтаж засобу вимірювальної техніки. Демонтажу передувала некоректна робота лічильника, внаслідок чого, протягом однієї ночі було нараховано значну кількість спожитого природного газу (4679 куб.м.).

Актом №б/н «про демонтаж засобу вимірювальної техніки», складеним АТ «Херсонгаз» 30.07.2021 засвідчено факт демонтажу ЗВТ. Також на дату 30.07.2021 Протоколом №223977 «щодо направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу» складеного АТ «Херсонгаз», - ЗВТ було направлено на експертизу із подальшим складанням комісією затвердженої наказом АТ «Херсонгаз» Акту проведення експертизи ЗВТ та/або пломб №3192 від 05.08.2021.

10 серпня 2021 року АТ «Херсонгаз», зазначений ЗВТ було направлено на експертизу до АТ «Ямпільський приладобудівний завод» відповідно до складеного АТ «Херсонгаз» Протоколу «№б/н щодо направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу» від 10.08.2021р. для визначення: «механічні пошкодження неякісного механізму», в пакеті пломба 0405100. Однак, позивачу невідомо про результати проведеної експертизи. На адвокатські запити відносно результатів проведеної експертизи ЗВТ (які були зроблені у березні 2024 року), ані відповідач, ані АТ "Ямпільський приладобудівний завод" не надали відповіді.

Однак, відповідачем було нараховано позивачу 4679 куб.м. обсягу спожитого газу за липень 2021 року. Вважає, що відповідачем було протиправно, до отримання результатів експертизи, нараховано об`єм спожитого газу - 4679 куб.м, про що зазначено у рахунку відповідача за природний газ за серпень 2021 року по особовому рахунку НОМЕР_1 . У зв`язку із чим просить визнати неправомірним нарахування Товариством з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз України" заборгованості за спожитий природний газ обсягом 4679 куб.м. по особовому рахунку № НОМЕР_1 станом на серпень 2021 року в розмірі 37230,29 гривень.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 13.06.2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач та її представник, в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача надав заяву про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача - ОСОБА_3 в судовому засідання в режимі відеоконференції просила відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав викладених в відзиві, посилаючись на те, що позивач звернувся з вимогою до відповідача ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» який є не належним відповідачем по даній справі, оскільки визначення розміру спожитого позивачами газу для формування суми оплати здійснюєтьсяАТ «Херсонгаз» (Оператор ГРМ).

Третя особа представник Акціонерного товариства «Херсонгаз» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Заяв, клопотань на адресу суду не надходило.

За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 15 ЦК України передбачено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес і саме воно є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені статтею 16 ЦК України.

Судом встановлено, що чоловік позивача, ОСОБА_2 , є споживачем природного газу, постачання якого здійснюється АТ «Херсонгаз», на якого був відкритий особовий рахунок НОМЕР_1 у ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" по житловому будинку в Херсонській обл., Херсонський р-н., с-ще. Зеленівка, по вул. Сагайдачного, 12 в якому до 30.07.2021 облік споживання газу забезпечувався засобом вимірювальної техніки Марка РЛG 4.0 заводський №113965.

Відповідно до свідоцтва про смерть від 22.11.2021. серія НОМЕР_2 ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер про що зроблений актовий запис №1561.

Відповідно до листа Першої Херсонської державної нотаріальної контори №56-02/14 12.01.2022 позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем після померлого ОСОБА_2 .

Актом №б/н «про демонтаж засобу вимірювальної техніки», складеним АТ «Херсонгаз» 30.07.2021 засвідчено факт демонтажу ЗВТ. Також на дату 30.07.2021 Протоколом №223977 «щодо направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу» складеного АТ «Херсонгаз», - ЗВТ було направлено на експертизу із подальшим складанням комісією затвердженої наказом АТ «Херсонгаз» Акту проведення експертизи ЗВТ та/або пломб №3192 від 05.08.2021.

10 серпня 2021 року АТ «Херсонгаз», зазначений ЗВТ було направлено на експертизу до АТ «Ямпільський приладобудівний завод» відповідно до складеного АТ «Херсонгаз» Протоколу «№б/н щодо направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу» від 10.08.2021р. для визначення: «механічні пошкодження неякісного механізму», в пакеті пломба 0405100. Однак, позивачу невідомо про результати проведеної експертизи. На адвокатські запити відносно результатів проведеної експертизи ЗВТ (які були зроблені у березні 2024 року), ані відповідач, ані АТ "Ямпільський приладобудівний завод" не надали відповіді.

Однак, відповідачем було нараховано позивачу 4679 куб.м. обсягу спожитого газу за липень 2021 року. Вважає, що відповідачем було протиправно, до отримання результатів експертизи, нараховано об`єм спожитого газу - 4679 куб.м, про що зазначено у рахунку відповідача за природний газ за серпень 2021 року по особовому рахунку НОМЕР_1 . У зв`язку із чим просить визнати неправомірним нарахування Товариством з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз України" заборгованості за спожитий природний газ обсягом 4679 куб.м. по особовому рахунку № НОМЕР_1 станом на серпень 2021 року в розмірі 37230,29 гривень.

Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст..530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 630 ЦК України визначено, що договором може бути встановлено, що його окремі умови визначаються відповідно до типових умов договорів певного виду, оприлюднених у встановленому порядку.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням. Споживачем за цим Законом є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

За правилами пп.5 п.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені законом або договором.

Відповідно до ст. 67 ЖК Української РСР, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки можуть виникати не лише з договору, а безпосередньо з актів цивільного законодавства, між сторонами у даному випадку виникли взаємні права та обов`язки по наданню житлово-комунальних послуг та їх належної оплати.

Згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» є постачальником природного газу, на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 880 від 04.07.2017 «Про видачу ліцензій з постачання природного газу ТОВ АГРОСИНТЕЗ ТРЕЙДІНГ», ТОВ «МАРГАЗ», ТОВ «АГРО ГАЗ», TOB «ІНТРО ГАЗ», ТОВ ПОДІЛЛЯГАЗПОСТАЧ», СП ПГНК. ТОВ «ВІЄНА КОНСАЛТ», ТОВ «НАФТОГАЗНАДРА», ТОВ «ГАЗ ТА НАФТОПРОДУКТИ», ТОВ «СТАТУС-ТРЕЙД», ТОВ «ГК «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ», ТОВ «АЛЬТАІР-ІНВЕСТ» та TOB «ТК ІНДУСТРІЯ».

Порядок укладання договорів постачання природного газу здійснюється відповідно до положень Закону України «Про ринок природного газу» та Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2496, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1382/27827. Постачання природного газу здійснюється за цінами, що вільно встановлюються між постачальником та споживачем, крім випадків, передбачених Законом України «Про ринок природного газу».

Взаємовідносини між газопостачальником, газорозподільним підприємством, газотранспортним підприємством та споживачами природного газу регулюються Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом ГРМ та Правилами.

Правила комерційного обліку природного газу в газорозподільній системі врегульовано розділом ІХ Кодексу ГРМ.

Відповідно до пунктів 1, 2 глави 1 розділу ІХ Кодексу ГРМ комерційний облік природного газу в газорозподільній системі організовується та здійснюється з метою визначення повної та достовірної інформації про об`єми (обсяги) природного газу, які надійшли до газорозподільної системи (ГРМ) від суміжних суб`єктів ринку природного газу (газодобувних підприємств, виробників біогазу або інших видів газу з альтернативних джерел, оператора газотранспортної системи України, та об`єми (обсяги) природного газу, які розподілені (передані) з ГРМ підключеним до неї споживачам і суміжним операторам газорозподільної станції (оператор ГРС), та подальшого використання інформації у взаємовідносинах між суб`єктами ринку природного газу, у тому числі для взаєморозрахунків між ними.

Порядок комерційного обліку природного газу (визначення його об`ємів і обсягів) по об`єктах споживачів, у тому числі побутових споживачів, здійснюється на підставі договору розподілу природного газу, укладеного між споживачем та оператором ГРМ, та з урахуванням вимог цього Кодексу.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 17 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» для ефективного виконання завдань державного регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг Регулятор затверджує типові та схвалює примірні договори відповідно до Закону.

На виконання зазначених законодавчих вимог 30 вересня 2015 року Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг прийняла постанову № 2498 «Про затвердження Типового договору розподілу природного газу» та постанову № 2500 «Про затвердження Типового договору постачання природнього газу побутовим споживачам».

01 жовтня 2015 року введено в дію Закон України «Про ринок природного газу», яким визначено правові засади функціонування ринку природного газу України, заснованого на принципах вільної конкуренції, належного захисту прав споживачів та безпеки постачання природного газу, а також здатного до інтеграції з ринками природного газу держав сторін Енергетичного Співтовариства, у тому числі шляхом створення регіональних ринків природного газу.

Вказаними законодавчими актами впроваджено розмежування послуг та обов`язків оператора ГРМ та постачальника природного газу.

Після виокремлення послуги з розподілу природного газу, ціна природного газу, що сплачується побутовими споживачами (постачання), зменшується на розмір тарифу на послуги розподілу природного газу.

Договір розподілу природного газу має бути укладений оператором ГРМ з усіма споживачами, у тому числі побутовими споживачами, об`єкти яких в установленому порядку підключені до/через ГРМ, що на законних підставах перебуває у власності чи користуванні оператора ГРМ. Споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт.

Так, за змістом пункту 1.2 Типового договору умови цього договору однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» і Кодексу ГРМ.

За приписами пункту 5.1 Типового договору постачання природнього газу побутовим споживачам облік (у тому числі приладовий) природного газу, що передається оператором ГРМ та споживається споживачем на межі балансової належності об`єкта споживача, здійснюється відповідно до вимог Кодексу ГРМ.

За змістом абзацу другого пункту 3 глави 1 розділу IX Кодексу ГРМ питання приведення обсягів спожитого природного газу до стандартних умов врегульовано розділом XV Кодексу ГРМ.

Для проведення розрахунків по вузлах обліку, які не обладнані корекцією тиску та температури, коефіцієнт приведення до стандартних умов (k) необхідно визначати за відповідними додатками до Методики. Оператор ГРМ зобов`язаний розмістити на власному сайті інформацію про розміри коефіцієнтів приведення об`ємів природного газу до стандартних умов, у разі якщо вузли обліку природного газу споживачів не забезпечують такого приведення.

Пунктом 1 глави 4 розділу IX Кодексу газорозподільних систем встановлено, що визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу по об`єкту побутового споживача здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ і побутовим споживачем на підставі даних лічильника природного газу з урахуванням вимог цього Кодексу та договору.

Для визначення фактичного об`єму споживання (розподіл/постачання) природного газу (алокації) приймаються дані лічильника газу Оператора ГРМ. У разі відсутності лічильника газу в Оператора ГРМ приймаються данні лічильника газу побутового споживача.

Розділом 9 главою 4 пункту 5 Кодексу ГРМ визначено, що оператор ГРМ в установленому законодавством порядку передає інформацію про об`єм та обсяг розподіленого споживачу (спожитого ним) природного газу за відповідний період до Оператора ГТС для проведення ним остаточної алокації по постачальнику споживача.

Визначені за умови цієї глави та договору розподілу природного газу об`єми та обсяги розподілу та споживання природного газу (алокація) є обов`язковими для їх використання у взаємовідносинах між побутовим споживачем та його постачальником.

Розбіжності у частині визначення об`єму та/або обсягу розподіленого та спожитого природного газу врегульовуються договором розподілу природного газу, а у разі недосягнення згоди - в судовому порядку. До вирішення цього питання величина об`єму та обсягу розподіленого та спожитого природного газу встановлюється відповідно до даних Оператора ГРМ.

Аналогічний порядок обліку природного газу та визначення фізичних обсягів споживання (розподілу) природного газу відображені і в Правилах.

З аналізу наведених норм слідує, що постачальник газу не має права здійснювати визначення обсягу розподіленого та спожитого споживачем природного газу. Здійснення такої функції покладено виключно на Оператора ГРМ.

Тобто у спірних правовідносинах статус оператора ГРМ має АТ «Херсонгаз», до газорозподільної системи якого підключений позивач.

Саме АТ «Херсонгаз», як оператор ГРМ веде облік та визначає об`єм спожитого позивачем природного газу, в тому числі із застосуванням коефіцієнту приведення природного газу до стандартних умов, і доводить ці показники до постачальника, який у свою чергу лише обраховує вартість зазначених оператором ГРМ спожитих позивачем об`ємів газу згідно з встановленими НКРЕКП тарифами для населення.

Тому, відповідно до вимог чинного законодавства, постачальник проводить нарахування вартості спожитого газу на підставі даних про об`єм (обсяг) спожитого газу позивачем, визначених Оператором ГРМ (ВАТ «Херсонгаз»), за підсумками кожного місяця.

Враховуючи викладене, судом встановлено, що визначення розміру спожитого позивачем газу для формування суми оплати, здійснюється АТ «Херсонгаз» (Оператор ГРМ), вимог до якого не пред`явлено, тоді як відповідач ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз» діяв в межах визначеної законом компетенції. Отже, оскільки пред`явленні вимоги ґрунтуються на твердженні щодо помилкового обрахунку розміру спожитого газу, що належить до компетенції АТ «Херсонгаз», який не є відповідачем у справі, то за таких обставин, судом не встановлено підстав для визнання дій відповідача неправомірними та списання заборгованості, а тому заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись Законом України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. ст. ст. 12, 13, 141, 259, 264-265, 274, 354 ЦПК України, суд-

у х в а л и в:

В задоволенні позову адвоката Архипова Дмитра Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», третя особа: Акціонерне товариство «Херсонгаз» про оскарження нарахувань за комунальні послуги відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів безпосередньо до Херсонського апеляційного суду з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п.15.5 ч.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяО. І. Кузьміна

Повний тект рішення виготовлено 08.10.2024 року