печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення позовної заяви без руху

09 вересня 2024 року

суддя Печерського районного суду м. Києва Гуртова Т. І., ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї документами ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) до Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» (адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д) про зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

До Печерського районного суду міста Києва від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Явдошенка О. В. надійшла вказана позовна заява.

Так, положеннями ч. 1 ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Однак, під час вивчення матеріалів вказаного позову та вирішення питання про призначення справи до розгляду, було установлено невідповідність поданої позовної заяви вимогам ст. 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою або фізичною особою - підприємцем сплачується судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем додано копію квитанції № N1JRO4522M від 22.02.2024 про сплату судового збору у розмірі 1212,00 грн.

Водночас, ч. 1 ст. 9 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. А відповідно до частини другої цієї статті суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

При цьому, з метою забезпечення виконання вимог Закону України «Про судовий збір» між Державною судовою адміністрацією України та Державною казначейською службою України укладено 26 серпня 2015 року угоду, за якою оновлено програмне забезпечення автоматизованої системи документообігу суду КП «Д-3» та КП «ДСС», що забезпечило централізоване отримання виписок з Державної казначейської служби України з автоматичним приєднанням до них відомостей про сплату та зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України при реєстрації платіжного документа в суді.

Разом з тим, станом на час вирішення питання про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, підтвердження щодо зарахування судового збору в розмірі 1 212,00 грн, який сплачено відповідно до квитанції № N1JRO4522M від 22.02.2024 до спеціального фонду Державного бюджету України відсутнє, що встановлено перевіркою через комп`ютерну програму документообігу суду «Д-3».

Отже, копія квитанції № N1JRO4522M від 22.02.2024 не може бути належним та допустимим доказом сплати судового збору у розмірі 1 212, 00 грн.

Таким чином, позивачу слід подати документ установи банку чи відділення зв`язку, яка прийняла платіж, про сплату судового збору в сумі 1 212,00 грн з відміткою про його зарахування до спеціального фонду Державного бюджету України.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення її без руху, в якій зазначає недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на наведене суд дійшов висновку про необхідність усунення вказаних недоліків та надання позивачу строку для їх усунення.

На підставі викладеного вище, керуючись статтями 175, 177, 185, 258-260 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем ухвали суду. У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовну заяву вважати неподаною та повернути позивачу разом зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Тетяна ГУРТОВА