г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 197/1268/23
Номер провадження 2/213/1652/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2024 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого судді Мазуренка В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу №197/1268/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Широківський центр первинної медичної допомоги» Широківської селищної ради, третя особа директор Комунального некомерційного підприємства «Широківський центр первинної медичної допомоги» Широківської селищної ради - Балагура Олег Миколайович про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач з 19 червня 2019 року працював в Комунальному некомерційному підприємстві «Широківський центр первинної медичної допомоги» Широківської селищної ради на посаді завідувача господарства адміністративно-господарського відділу. 26 липня 2023 року позивачу повідомлено про майбутнє звільнення з роботи 30 вересня 2023 року у зв`язку із скороченням чисельності та штату відповідно до ч.1 ст.40 КЗпП України. 29 вересня 2023 року його було звільнено та видано відповідний наказ №136-к з внесеними змінами на підставі наказу №137-к від 02 жовтня 2023 року. Від запропонованої посади слюсаря - сантехніка відмовився. Вважає своє звільнення незаконним, оскільки він є особою з інвалідністю третьої групи та прийомним батьком, який виховує дитину позбавлену батьківського піклування, яка є сиротою та з інвалідністю. Вважає порушеним його право на працю, відсутність грошових коштів призвели до втрати нормальних життєвих зв`язків, що вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Крім того, його не ознайомили з переліком наявних всіх вільних посад на підприємстві, що суперечить ч.3 ст.49-2 КЗпП України. Просить визнати незаконним та скасувати спірний наказ про його звільнення, поновити його на посаді та стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу.

В судове засідання сторони не викликались.

Представник відповідача надав відзив на позов, де вказує, що позов є необґрунтований, тому в його задоволенні необхідно відмовити. Вказує, що наказом директора Комунального некомерційного підприємства «Широківський центр первинної медичної допомоги» Широківської селищної ради №114 від 26 липня 2023 року із штатного розпису центру з 01 жовтня 2023 року було виведено такі штатні одиниці: завідувач господарства адміністративно-управлінського відділу; електромонтер з ремонту та обслуговування електроустаткування допоміжних підрозділів, в тому числі господарчих; водій автотранспортного засобу Широківської амбулаторії ЗПСМ; водій автотранспортного засобу санітарного Зеленобалківської амбулаторії ЗПМС. Саме роботодавець визначає доцільність скорочення посад. Позивачу було вручено 27 липня 2023 року повідомлення від 26 липня 2023 року про звільнення з посади на підставі п.1 ст.40 КЗпП України. Позивачу в строк до 30 вересня 2023 року було запропоновано подати документи для підтвердження статусу прийомного батька та документів, які підтверджували, що він за станом здоров`я не може виконувати обов`язки за посадою слюсаря-сантехніка допоміжних підрозділів, в тому числі господарчих. 29 вересня 2023 року на адресу відповідача від позивача надійшла заява про відмову від запропонованої йому посади без належного обґрунтування причин відмови. 02 жовтня 2023 року позивачу було запропоновано вивільнену посаду робітника з комплексного обслуговування й ремонту будинків, яка стала вакантною. Позивач також відмовився, оскільки вказана посада не відповідає його кваліфікації та стану здоров`я, при цьому жодних документів на підтвердження цього не надав. Позивач не є членом первинної профспілкової організації Комунального некомерційного підприємства «Широківський центр первинної медичної допомоги». Наказом КНП підприємства «Широківський центр первинної медичної допомоги» №136-к від 29 вересня 2023 року в редакції наказу директора №137-к від 02 жовтня 2023 року ОСОБА_1 завідувач господарства адміністративно-господарського відділу звільнений із займаної посади 02 жовтня 2023 року у зв`язку із скороченням чисельності та штату працівників п.1 ст.40 КЗпП України. Відповідачем вжито всіх заходів, передбачених ст.49-2 КЗпП України. Також актом перевірки від 08 листопада 2023 року порушень чинного законодавства з питань законності припинення договорів не встановлено. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Позивач надав відповідь на відзив, де зазначив, що сам факт скорочення посади, яку займав позивач порушує його права як прийомного батька та запропоновані посади не відповідають його кваліфікації та стану здоров`я. Просить позов задовольнити.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

05 серпня 2024 року до Інгулецького районного суду місті Кривого Рогу Дніпропетровської області відповідно до розпорядження №918 Широківського районного суду Дніпропетровської області надійшла вказана цивільна справа №197/1268/23.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 серпня 2024 року, справу передано у провадження судді Мазуренка В.В.

Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 серпня 2024 року справу прийнято до свого провадження суддею Мазуренком В.В. Розгляд справи постановлено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Витребувано докази.

Суд, дослідив матеріали справи, вважає, встановленими такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом.

Вимогами ст.10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Положеннями частини 1 статі 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Як видно із посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого 21 лютого 2020 року та довідки МСЕК ОСОБА_1 є особою з інвалідністю третьої групи безстроково з 01 січня 2014 року.

Як видно із розпорядження голови районної державної адміністрації №Р-326/0/392-18 від 18 грудня 2018 року до прийомної сім`ї ОСОБА_1 та ОСОБА_2 влаштовано малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є дитиною з інвалідністю.

Відповідно до листа Служби у справах дітей Криворізької районної державної адміністрації Дніпропетровської області сім`я Красуля продовжує функціювати на території смт. Широке Криворізького району Дніпропетровської області, прийомні батьки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та ОСОБА_1 продовжують виконання своїх обов`язків, як прийомних батьків та виховують прийомну дитину неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як видно із трудової книжки позивача ОСОБА_1 , останній з 19 червня 2019 року був прийнятий на посаду завідувача господарства адміністративно-управлінського та допоміжного персоналу центру первинної медичної допомоги.

Комунальним некомерційним підприємством «Широківський центр первинної медичної допомоги» Широківської селищної ради 26 липня 2023 року видано наказ №114 «Про скорочення чисельності працівників та внесення змін до штатного розпису КНП «Широківський центр первинної медичної допомоги» ШСР, де: 1. Вивести із штатного розпису КНП «Широківський центр ПМД» з 01 жовтня 2023 року такі штатні одиниці: - завідувач господарства адміністративно-управлінського відділу; - електромонтер з ремонту та обслуговування електроустаткування допоміжних підрозділів, в тому числі господарчих; - водій автотранспортного засобу Широківської амбулаторії ЗПСМ; - водій автотранспортного засобу санітарного Зеленобалківської амбулаторії ЗПСМ. Підготувати та ввести в дію з 01 жовтня 2023 року новий штатний розпис з урахуванням змін. Інспектору з кадрів підготувати та вручити письмове повідомлення завідувачу господарства ОСОБА_1 про майбутнє вивільнення за п.1 ст.40 КЗпП до 31 липня 2023 року.

26 липня 2023 року КНП «Широківський центр ПМД» складено повідомлення про заплановане вивільнення на підставі п.1 ст.40 КЗпП України, яке відбудеться 30 вересня 2023 року, запропоновано посаду слюсара-сантехніка допоміжних підрозділів, в тому числі господарчих з посадовим окладом 6 700,00 грн. В повідомленні ОСОБА_1 виклав заперечення, де вказав, що при скороченні порушуються його права, оскільки він є опікуном дитини з інвалідністю. Від запропонованої посади відмовляється, оскільки вона не відповідає його стану здоров`я.

КНП «Широківський центр ПМД» позивачу було запропоновано в строк до 30 вересня 2023 року надати документи, що підтверджують статус опікуна (піклувальника), прийомного батька чи батька-вихователя, а також документи, що підтверджують обставину, що запропонована посада слюсаря-сантехніка допоміжних підрозділів не відповідає стану його здоров`я.

29 вересня 2023 року КНП «Широківський центр ПМД» від позивача отримано заяву, де останній вказує, що заперечує проти звільнення, оскільки він є опікуном прийомної дитини з інвалідністю, відмовляється від запропонованої посади слюсаря-сантехніка.

29 вересня 2023 року КНП «Широківський центр ПМД» видано наказ №136-к «Про звільнення ОСОБА_1 », яким: ОСОБА_1 , завідувача господарства адміністративно-управлінського відділу із займаної посади 02 жовтня 2023 року у зв`язку із відмовою від проходження роботи у зв`язку із зміною істотних умов праці відповідно до п.6 ст.36 КЗпП України. Від запропонованої роботи слюсаря-сантехніка відмовився. Позивач зазначив, що не погоджується з наказом, так як наказом №114 від 26 липня 2023 року його попереджали про скорочення та звільнення на підставі п.1 ст.40 КЗпП України, що є грубим порушенням процедури звільнення.

02 жовтня 2023 року КНП «Широківський центр ПМД» Красулі О. було запропоновано крім посади слюсаря-сантехніка вивільнену посаду робітника з комплексного обслуговування й ремонту будинків, яка на той час була вакантною, проте ОСОБА_4 відмовився, оскільки така посада не відповідає його кваліфікації та стану здоров`я.

02 жовтня 2023 року КНП «Широківський центр ПМД» видано наказ №137-к «Про внесення змін до наказу №136-к від 29 вересня 2023 року» «Про звільнення ОСОБА_1 », де вказано викласти наказ в наступній редакції: « ОСОБА_1 , завідувача господарства адміністративно-управлінського відділу із займаної посади 02 жовтня 2023 року у зв`язку зі скороченням чисельності та штату працівників, п. 1 ст.40 КЗпП України». ОСОБА_4 з наказом був ознайомлений, про що свідчить його підпис.

Як видно із Акту №ПС/ДН/32309/0351 від 08 листопада 2023 року, який складений Південно-Східним міжрегіональним управлінням державної служби з питань праці за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання вимог законодавства у сферах праці КНП «Широківський центр ПМД» Широківської селищної ради порушень законодавства з питань законності припинення трудових договорів, в тому числі стосовно ОСОБА_1 не встановлено.

Як видно із довідки про доходи від 13 грудня 2023 року, заробітна плата ОСОБА_1 за червень 2023 року та липень 2023 року склала 14 655,37 грн.

Відповідно до тарифікаційного списку працівників та штатного розпису КНП «Широківський центр ПМД» станом на 21 липня 2023 року ОСОБА_1 обіймав посаду завідувача господарства в адміністративно-управлінському відділі. Вакантними посадами серед допоміжних підрозділів, у тому числі господарчих були: слюсар-сантехнік та електромонтер з ремонту та обслуговування електроустаткування.

Відповідно до тарифікаційного списку працівників та штатного розпису КНП «Широківський центр ПМД» станом на 01 вересня 2023 року ОСОБА_1 обіймав посаду завідувача господарства в адміністративно-управлінському відділі. Вакантними посадами серед допоміжних підрозділів, у тому числі господарчих були: слюсар-сантехнік; електромонтер з ремонту та обслуговування електроустаткування; робітник з комплексного обслуговування й ремонту будинків.

Відповідно до тарифікаційного списку працівників та штатного розпису КНП «Широківський центр ПМД» станом на 03 жовтня 2023 року посади завідувача господарства в адміністративно-управлінському відділі та електромонтер з ремонту та обслуговування електроустаткування відсутні. Вакантною посадою серед допоміжних підрозділів, у тому числі господарчих була слюсар-сантехнік.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Однією із гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у статті 5-1 Кодексу законів про працю України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Частиною першою статті 21 КЗпП України встановлено, що трудовим договором є угода між працівником і роботодавцем (роботодавцем - фізичною особою), за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а роботодавець (роботодавець - фізична особа) зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

У пункті 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року N 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" містяться роз`яснення, згідно з якими при розгляді спорів про звільнення за п. 1 ч.1 ст. 40 КЗпП суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

Положеннями ч.2 ст. 40 КЗпП України визначено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 1 Закону України "Про зайнятість населення" вакансія - вільна посада (робоче місце), на яку може бути працевлаштована особа.

Переважне право працівника залишитися на роботі враховується лише в разі скорочення однорідних професій та посад і не тотожне переважному праву його працевлаштування на нову посаду (постанова ВС від 11 липня 2022 у справі №707/818/20).

Переважне право залишитися на роботі передбачене ст. 42 КЗпП. Не допускається звільняти у зв`язку зі скороченням працівників жінок вагітних і тих, що мають дітей віком до 3 років, жінок, які перебувають у відпустці для догляду за дитиною до 6 років за медичними показаннями, одиноких матерів за наявності дитини віком до 14 років або дитини з інвалідністю (ч. 3 ст. 184 КЗпП), працівників, яких обирали до складу профспілкових органів підприємства, протягом року після закінчення строку, на який обирали цей склад (ч. 4 ст. 252 КЗпП). Гарантії, установлені ст. 184 КЗпП, поширюються також на батьків, що виховують дітей без матері (у тому числі в разі тривалого перебування матері в лікувальному закладі), опікунів (піклувальників), одного з названих батьків, одного з батьків-вихователів (ст. 186-1 КЗпП).

Відповідно до положень ст.49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган, фізична особа, яка використовує найману працю, пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації, у фізичної особи. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації, у фізичної особи працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.

Велика палата Верховного Суду в постанові від 18 вересня 2018 року у справі №800/538/17 зробила правовий висновок про те, що «за положеннями частини першої статті 40, частин першої та третьої статті 49-2 КЗпП України вбачається, що власник або уповноважений ним орган одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці зобов`язаний запропонувати працівникові всі наявні вакантні посади, які він може обіймати відповідно до своєї кваліфікації. Тобто, роботодавець зобов`язаний запропонувати всі вакансії, які відповідають зазначеним вимогам, що існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював. З огляду на викладене, оскільки обов`язок по працевлаштуванню працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом частини третьої статті 49-2 КЗпП України роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом усього періоду і існували на день звільнення».

Відповідно до статті 64 Господарського кодексу України (далі - ГК України) підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис.

Частиною другою статті 65 ГК України передбачено, що власник здійснює свої права щодо управління підприємством безпосередньо або через уповноважені ним органи відповідно до статуту підприємства.

Згідно з правовими позиціями Верховного Суду, викладеними у постановах від 16 січня 2018 року у справі № 519/160/16-ц (провадження № 61-312св17), від 06 лютого 2018 року у справі № 696/985/15-ц (провадження № 61-1214св18), від 12 червня 2019 року у справі № 297/868/18 (провадження № 61-393св19), від 28 квітня 2021 року у справі № 373/2133/17 (провадження № 61-8393св20), від 27 травня 2021 року у справі № 201/6689/19 (провадження № 61-5965св20), від 27 січня 2022 року у справі № 607/22928/20 (провадження № 61-16543св21), від 30 червня 2022 року у справі №755/15477/20 (провадження № 61-19122св21) суд не може вдаватися до обговорення та оцінки питання про доцільність і правомірність скорочення штату та чисельності працівників. Право визначати чисельність і штат працівників належить винятково власнику або уповноваженому ним органу, суд зобов`язаний тільки з`ясувати наявність підстав для звільнення.

У постанові Верховного Суду від 07 серпня 2019 року у справі №367/3870/16 ц висловлена аналогічна позиція: "При вирішенні трудового спору щодо поновлення на роботі працівника, звільненого у зв`язку зі скороченням чисельності штату працівників, суд зобов`язаний перевірити наявність підстав для звільнення та дотримання відповідачем порядку вивільнення працівника за ініціативою власника або уповноваженого ним органу. Суд не вирішує питання щодо доцільності змін в організації виробництва і праці та наступного скорочення штату працівників, оскільки вирішення вказаних питань належить до виключної компетенції роботодавця (власника або уповноваженого ним органу)".

Така ж правова позиція викладена і в постанові Верховного Суду від 22 січня 2020 року у справі №451/706/18.

Судом встановлено, що в КНП «Широківський центр ПМД» з 01 жовтня 2023 року було виведено ряд штатних одиниць, в тому числі посаду завідувача господарства адміністративно-управлінського відділу, яку обіймав позивач.

Таким чином, зміни в організації виробництва і праці мали місце, штат і чисельність працівників визначено уповноваженим органом, відтак, підстави для розірвання трудового договору по пункту 1 статті 40 КЗпП України були наявні, питання доцільності скорочення чисельності чи штату працівників не є повноваженнями суду.

Позивача ОСОБА_1 26 липня 2023 року відповідно до положень ст.49-2 КЗпП України попереджено про наступне вивільнення та запропоновано посаду слюсара-сантехніка допоміжних підрозділів, проте позивач відмовився від вказаної посади.

02 жовтня 2023 року КНП «Широківський центр ПМД» ОСОБА_1 було запропоновано крім посади слюсаря-сантехніка вивільнену посаду робітника з комплексного обслуговування й ремонту будинків, яка на той час була вакантною, як видно із штатного розпису, проте ОСОБА_1 відмовився від переведення.

Отже, відповідачем дотримано передбачених ч. 3 ст. 184 КЗпП України гарантій стосовно позивача щодо його обов`язкового працевлаштування і надано докази про пропозицію йому двох вакантних посад та відмови позивача від запропонованої йому роботи.

Крім того, як видно із Акту №ПС/ДН/32309/0351 від 08 листопада 2023 року, який складений Південно-Східним міжрегіональним управлінням державної служби з питань праці за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання вимог законодавства у сферах праці КНП «Широківський центр ПМД» Широківської селищної ради порушень законодавства з питань законності припинення трудових договорів, в тому числі стосовно ОСОБА_1 не встановлено.

Доказів протилежного позивачем не надано.

Під час розгляду справи судом не встановлено ознак зловживання правом в діях роботодавця, при звільненні позивача дотримано вимоги чинного трудового законодавства, отже підстави для визнання незаконним та скасування наказу про звільнення відсутні.

У зв`язку з тим, що основна вимога визнання незаконним та скасування наказу про звільнення не підлягає задоволенню, відсутні правові підстави для задоволення похідних від неї вимог щодо поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За положеннями частин 1-4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При цьому суд враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, серія A, № 303-A, §§ 29-30)). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною.

Таким чином суд вважає, що обставини позовних вимог не знайшли своє об`єктивне підтвердження в ході судового засідання, позовні вимоги не ґрунтуються на вимогах закону і не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У зв`язку з тим, що позивача звільнено від сплати судового збору за подання даного позову, а в разі відмови в задоволенні позову витрати покладаються на позивача, витрати по сплаті судового збору слід віднести на рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 4, 7, 12, 13, 79-81, 89, 141, 247 ч.2, 258, 263-265, 274, 279, 353 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Широківський центр первинної медичної допомоги» Широківської селищної ради, третя особа директор Комунального некомерційного підприємства «Широківський центр первинної медичної допомоги» Широківської селищної ради - Балагура Олег Миколайович про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - відмовити.

Судові витрати зі сплати судового збору компенсувати за рахунок коштів Державного бюджету України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Комунальне некомерційне підприємство «Широківський центр первинної медичної допомоги» Широківської селищної ради, , юридична адреса: вул. Казбека, буд.17, с-ще Широке, Криворізький район, Дніпропетровська область.

Третя особа: директор Комунального некомерційного підприємства «Широківський центр первинної медичної допомоги» Широківської селищної ради Балагура Олег Миколайович, адреса: вул. Казбека, буд.17, с-ще Широке, Криворізький район, Дніпропетровська область.

Дата складення повного тексту судового рішення 08 жовтня 2024 року.

Суддя В. В. Мазуренко