печерський районний суд міста києва
пр. № 2-969/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2024 року Печерський районний суд м. Києва

в складі головуючого - судді Литвинової І. В.

за участю секретаря судових засідань Когут Н. В.,

представника позивача ОСОБА_1 , представника третьої особи ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві заяву представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Литвинової Ірини Валеріївни від розгляду справи за позовом ОСОБА_3 до Державного реєстратора Філії комунального підприємства Київської обласної ради «Готово» м. Києва Петришина Василя Михайловича, третя особа ОСОБА_4 про скасування державної реєстрації права власності,

ВСТАНОВИВ:

17 липня 2018 року вказана позовна заява надійшла до Печерського районного суду м. Києва, для розгляду якої, у відповідності до пункту 15 Розділу XIII Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року № 1618-IV (у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року), визначено суддю, для вирішення питання про відкриття провадження у справі, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

19 липня 2018 року ухвалою судді Підпалого В. В. відмовлено у відкритті провадження у справі /т. І а. с. 9-10/.

Постановою Київського апеляційного суду від 11 вересня 2019 року ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 19 липня 2018 року про відмову у відкритті провадження у справі скасовано і передано матеріали справи для продовження розгляду до суду першої інстанції /т. І а. с. 53-58/.

08 листопада 2019 року позивач подала до суду позовну заяву із усуненими недоліками, на виконання ухвали судді від 29 вересня 2019 року про залишення позовної заяви без руху /т. І а. с. 127-130/.

18 листопада 2019 року ухвалою судді у справі відкрито провадження, для розгляду справи у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін та третьої особи у судове засідання /т. І а. с. 131-132/.

29 жовтня 2019 року ухвалою Печерського районного суду м. Києва відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову, яка постановою Київського апеляційного суду від 18 лютого 2020 року скасована і постановити нову, якою заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову задовольнити, заборонити ОСОБА_4 вчиняти будь-які дії, пов`язані із відчуженням та відчужувати 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 /контрольне провадження/.

05 березня 2020 року представник третьої особи у справі ОСОБА_4 - ОСОБА_2 подав до суду письмові пояснення щодо позову /т. І а. с. 140-169/.

01 липня 2020 року представник третьої особи ОСОБА_4 - ОСОБА_2 подав заяву розгляд справи за відсутності третьої особи ОСОБА_4 , просив відмовити у задоволенні позову /т. І а. с. 195-198/.

06 листопада 2020 року представник третьої особи ОСОБА_4 - ОСОБА_2 подав клопотання про приєднання до матеріалів справи письмових доказів, які не могли бути поданими раніше з поважних причин, та про розгляд справи за відсутності третьої особи /т. І а. с. 200-217/.

29 грудня 2020 року представник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_1 подав заяву про витребування доказів у справі з Департаменту з питань реєстрації Київської міської державної адміністрації /т. І а. с. 187-188/.

29 грудня 2020 року представник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_1 подав заяву про відвід головуючого судді Підпалого В. В., у задоволенні якої ухвалою судді Матійчук Г. О. від 04 січня 2021 року відмовлено.

17 лютого 2021 року ухвалою суду задоволено клопотання сторони позивача про витребування доказів /т. І а. с. 224, 228-229/.

Також ухвалою суду, постановленою у судовому засіданні 17 лютого 2021 року на місці, після заслуховування думки присутнього представника позивача, без виходу до нарадчої кімнати, змінено порядок розгляду справи з спрощеного на загальний /т. І а. с. 226/.

19 серпня 2021 року до суду засобами поштового зв`язку надійшли на виконання ухвали суду від 17 лютого 2021 року про витребування доказів з Департаменту з питань реєстрації Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) /т. ІІ а. с. 1-59/.

30 серпня 2023 року ухвалою суду постановлено витребувати докази у Державної податкової служби України /т. ІІ а. с. 198-199/.

04 жовтня 2023 року представник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_1 подав заяву про розгляд справи за відсутності представників позивача, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі /т. ІІ а. с. 230/.

15 листопада 2023 року на виконання ухвали суду від 30 серпня 2023 року засобами поштового зв`язку до суду надійшла відповідь з Державної податкової служби України про відсутність інформації про місце отримання доходів Петришина В. М. станом на час виготовлення відповіді /т. ІІІ а. с. 35-36, 37, 38/.

13 лютого 2024 року на виконання ухвали суду від 30 серпня 2023 року і на запит від 01 лютого 2024 року засобами поштового зв`язку до суду надійшла відповідь з Державної податкової служби України про місце отримання доходів Петришина В. М. за період часу з 01 січня 2023 року по час фактичного виготовлення відповіді /т. ІІІ а. с. 43-51/.

07 березня 2024 року представник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_1 подав до суду заяву про відвід головуючого судді Підпалого В. В. /т. ІІІ а. с. 69-70/.

18 березня 2024 року ухвалою судді Батрин О. В. у задоволенні заяви про відвід головуючого судді Підпалого В. В. відмовлено /т. ІІІ а. с. 74/.

29 березня 2024 року представник третьої особи ОСОБА_4 - ОСОБА_2 подав заяву про відвід головуючого судді Підпалого В. В. /т. ІІІ а. с. 77-84/.

05 квітня 2024 року ухвалою судді Григоренко І. В. у задоволенні заяви про відвід головуючого судді Підпалого В. В. відмовлено /т. ІІІ а. с. 88-90/.

12 квітня 2024 року головуючий суддя Підпалий В. В. подав заяву про самовідвід від розгляду справи /т. ІІІ а. с. 91-93/.

19 квітня 2024 року на підставі розпорядження керівника апарату суду Ліннік Н. В. від 19 квітня 2024 року № 158 проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями і 23 квітня 2024 року передано судді Литвиновій І. В. /т. ІІІ а. с. 95-96/.

07 травня 2024 року засобами поштового зв`язку повторно на виконання ухвали суду від 30 серпня 2023 року і на запит від 01 лютого 2024 року до суду надійшла відповідь з Державної податкової служби України про місце отримання доходів Петришина В. М. /т. ІІІ а. с. 99-102/.

22 серпня 2024 року ухвалою суду підготовче провадження у справі закрито і призначено до розгляду по суті.

У судовому засіданні 07 жовтня 2024 року представник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_1 подав заяву про відвід головуючого судді від розгляду справи, вважаючи, що суддя побічно заінтересована у кінцевому результаті розгляду цивільної справи на користь відповідача ОСОБА_4 , з огляду на раніше ухвалене рішення у справі № 757/32440/15-ц.

Представник третьої особи у справі заперечував проти задоволення заяви про відвід, просив відмовити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, представника не направив, заяви по суті або з процесуальних питань до суду не надходили.

Суд, заслухавши думку присутніх представників позивача і третьої особи, вивчивши заяву і дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, у межах ініційованого питання, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 19 квітня 2017 року у справі № 757/32440/15-ц, яка перебувала у провадженні судді Литвинової І. В., позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_7 , ОСОБА_3 про встановлення фактів, що мають юридичне значення, визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, визнання недійсним договору купівлі-продажу, витребування майна з чужого незаконного володіння, вселення та скасування державної реєстрації права власності, задоволені частково: встановлено факт того, що ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 є однією і тією ж особою. Встановлено факт того, що ОСОБА_4 є сином ОСОБА_9 . Визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_9 . Визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений 29 вересня 2015 року ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Доценко І. П. та зареєстрований в реєстрі за № 2437. Витребувано з володіння ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 . Вселено ОСОБА_4 в квартиру АДРЕСА_1 . Відмовлено у задоволенні вимоги про скасування державної реєстрації права власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 - відмовити.

21 червня 2017 року вказане рішення Печерського районного суду м. Києва від 19 квітня 2017 року переглянуто Апеляційним судом м. Києва, та ухвалене нове рішення, яким встановлено факт того, що ОСОБА_4 є сином ОСОБА_9 ; визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом після смерті батька, ОСОБА_9 ; витребувано з володіння ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 , вселено ОСОБА_4 у вказану квартиру. Також вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Постановою Верховного Суду від 21 серпня 2018 року рішення Печерського районного суду м. Києва від 19 квітня 2017 року та рішення Апеляційного суду м. Києва від 21 червня 2017 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_4 про визнання за ним права власності на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_9 та вселення ОСОБА_4 у квартиру АДРЕСА_1 - залишено без змін. У задоволенні позову у частині вимог про витребування 1/4 частки квартири з чужого незаконного володіння - відмовлено /т. І а. с. 147-153/.

Таким чином, доводи представника позивача є безпідставними: справа неодноразово переглядалася, спір був розглянутий, а рішення суду першої інстанції - переглянуто і судом апеляції, і судом касаційної інстанції.

Головуючий суддя переконана, що вказані факти не впливають на її об`єктивність та неупередженість при розгляді справ, конфлікт інтересів відсутній або ж, як вказав представник позивача, заінтересованість у кінцевому результаті, водночас у стороннього спостерігача можуть виникнути сумніви в її неупередженості.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Як визначено положеннями частини першої-третьої ст. 40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Європейський суд з прав людини у рішеннях зазначає, що найголовнішою є існування довіри, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, § 48).

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, пункт 46).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» зазначено, що у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду. Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий суд. Відповідно до п. 1 зазначеної статті кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, схвалених резолюцією № 2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27 липня 2006 року, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Відповідно до практики ЄСПЛ при розгляді справи має забезпечуватися суб`єктивний критерій неупередженості (безсторонності) суду. У сторони мають бути відсутні будь-які побоювання у безсторонності суду. Кожна із сторін вправі сподіватися на об`єктивне рішення у справі.

Відтак, з метою уникнення сумнів в неупередженості або об`єктивності судді, суддя вбачає підстави для задоволення заяви і відведення головуючого від розгляду цієї справи.

Керуючись ст.ст. 1-19, 36-40, 352-353 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Задовольнити заяву представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Литвинової Ірини Валеріївни від розгляду справи за позовом ОСОБА_3 до Державного реєстратора Філії комунального підприємства Київської обласної ради «Готово» м. Києва Петришина Василя Михайловича, третя особа ОСОБА_4 про скасування державної реєстрації права власності.

Відвести головуючого суддю Литвинову Ірину Валеріївну від розгляду справи за позовом ОСОБА_3 до Державного реєстратора Філії комунального підприємства Київської обласної ради «Готово» м. Києва Петришина Василя Михайловича, третя особа ОСОБА_4 про скасування державної реєстрації права власності.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя І. В. Литвинова