________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/4897/24
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

09.10.2024 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Куриленко О.М.,

за участі представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі заяву представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 про закриття провадження по цивільній справі за позовною заявою Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради до ОСОБА_3 , треті особи Державний реєстратор Холоднобалківської сільської ради Біляївського району Одеської області Мерзлікін Денис Володимирович та Одеська міська рада про припинення права на виконання будівельних робіт, скасування реєстрації декларації, скасування рішення державного реєстратора та приведення земельної ділянки до первинного стану,

ВСТАНОВИВ:

25 травня 2021 року позивач звернувся до суду з позовом та просив ухвалити рішення, яким: припинити право на виконання будівельних робіт, набутого на підставі повідомлення про початок виконання будівельних робіт № ОД 57 від 04.06.2020 року на «Реконструкцію нежитлових приміщень магазину-офісу без зміни геометричних розмірів фундаментів у плані за адресою АДРЕСА_1 », яке подане ОСОБА_3 ; скасувати реєстрацію декларації про готовність до експлуатації об`єкта № ОД 97 21.10.2020 року на «Реконструкцію нежитлових приміщень магазину-офісу без зміни геометричних розмірів фундаментів у плані за адресою: АДРЕСА_1 », яка подана ОСОБА_3 ; визнати протиправним та скасувати рішення № 54808133 від 27.10.2020 року, прийняте державним реєстратором Холоднобалківської сілької ради Біляївського району Одеської області Мерзлікіним Денисом Володимировичем.

Ухвалою суду від 14 грудня 2021 року позов Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради було залишено без розгляду.

Не погоджуючись з даною ухвалою суду від 14.12.2021 року про залишення позову без розгляду, представник позивача Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради оскаржив її в апеляційному порядку.

Постановою Одеського апеляційного суду від 27.09.2022 року апеляційну скаргу представника позивача Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради задоволено частково. Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 14.12.2021 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Не погоджуючись з даною постановою суду від 27.09.2022 року, ОСОБА_3 оскаржила її в касаційному порядку.

Постановою Верховного суду від 14.02.2023 року касаційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення, а Постанову Одеського апеляційного суду від 27.09.2022 року без змін.

Матеріали справи повернуті до Київського районного суду м.Одеси та передано судді Куриленко О.М. згідно Протоколу передачі судової справи 02.08.2024 року.

Ухвалою судді від 05.08.2024 року прийнято до провадження цивільну справу та призначено розгляд даної справи у відкритому судовому засіданні.

08.10.2024 року через систему «Електронний суд» від представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 надійшли заяви про судові витрати та письмові пояснення щодо неможливості розгляду цієї справи в порядку цивільного судочинства.

У судовому засіданні, призначеному на 09.10.2024 року, представник позивача Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради Хлистун Ростилав Васильович вважав, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Представник відповідач ОСОБА_3 ОСОБА_4 також вважала, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Треті особи Державний реєстратор Холоднобалківської сільської ради Біляївського району Одеської області Мерзлікін Денис Володимирович та представник Одеської міської ради у судове засідання не з`явилися, повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Суд, вивчивши подані письмові пояснення, заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява представника відповідача про закриття провадження по справі підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із частиною першою статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Справою адміністративної юрисдикції, відповідно до частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України є публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

За пунктом 5 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом.

Характерною ознакою публічно-правових спорів є сфера їх виникнення - публічно-правові відносини, тобто передбачені нормами публічного права суспільні відносини, що виражаються у взаємних правах та обов`язках їх учасників у різних сферах діяльності суспільства, зокрема пов`язаних з реалізацією публічної влади.

Публічно-правовим вважається також спір, який виник з позовних вимог, що ґрунтуються на нормах публічного права, де держава в особі відповідних органів виступає щодо громадянина не як рівноправна сторона у правовідносинах, а як носій суверенної влади, який може вказувати або забороняти особі певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Відповідно до підпункту 3 пункту «б» частини першої статті 31 Закону України від 21 травня 1997 року №280/97-ВР до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження, зокрема, здійснення в установленому порядку державного контролю за дотриманням законодавства, затвердженої містобудівної документації при плануванні та забудові відповідних територій; зупинення у випадках, передбачених законом, будівництва, яке проводиться з порушенням містобудівної документації і проектів окремих об`єктів, а також може заподіяти шкоди навколишньому природному середовищу.

Аналогічна норма закріплена у статті 14 Закону України від 16 листопада 1992 року №2780-XII «Про основи містобудування».

Відповідно до статті 7 цього Закону державне регулювання у сфері містобудування здійснюється, зокрема, органами місцевого самоврядування, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими органами в порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до Положення №977 повноваженнями районної адміністрації у сфері будівництва, зокрема, є розгляд та вжиття заходів у встановленому виконавчим комітетом щодо фактів самочинного будівництва (погодження, приведення до попереднього стану, демонтажу тощо) порядку.

Згідно з пунктом 3.1 Положення № 835 розгляд питань за фактами здійсненого (здійснюваного) фізичними та юридичними особами самочинного будівництва (реконструкції) об`єктів за підвідомчістю справ здійснює районна адміністрація відповідного району, у якому здійснено (здійснюється) самочинне будівництво.

За пунктом 5 «Наслідки самочинного будівництва» Положення № 835 міжвідомчі комісії при районних адміністраціях можуть приймати у кожному конкретному випадку самочинного будівництва одне з таких рішень: про передачу матеріалів до суду в разі істотного відхилення будівництва від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, або істотного порушення будівельних норм і правил з відповідним позовом про зобов`язання проведення особою, що здійснила (здійснює) самочинне будівництво, відповідної перебудови (підпункт 5.1.1); про передачу матеріалів до суду щодо визнання за територіальною громадою міста права власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на земельній ділянці, що знаходиться у комунальній власності, якщо це не порушує права інших осіб (підпункт 5.1.2); про знесення у терміни, визначені розпорядчими документами, самочинного будівництва особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, за її кошти (підпункт 5.1.3); про погодження самочинного будівництва за наявності позитивних висновків, документів і матеріалів, обумовлених у пунктах 4.3, 4.6, 4.8 цього Положення та договору про погодження самочинного будівництва (підпункт 5.1.4).

За положеннями частини першої статті 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок (частина четверта статті 376 ЦК України).

Водночас частиною сьомою цієї ж статті визначено, що у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

У цій справі Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради звернулося до суду з позовними вимогами, у тому числі, про скасування реєстрації декларації про готовність до експлуатації об`єкта № ОД 97 21.10.2020 року на «Реконструкцію нежитлових приміщень магазину-офісу без зміни геометричних розмірів фундаментів у плані за адресою: АДРЕСА_1 », яка подана ОСОБА_3 ; визнання протиправним та скасування рішення №54808133 від 27.10.2020 року, прийнятого державним реєстратором Холоднобалківської сілької ради Біляївського району Одеської області Мерзлікіним Денисом Володимировичем, тобто, реалізуючи у спірних правовідносинах надані їй владні управлінські функції.

Отже, спірні правовідносини в цій справі в указаній частині обумовлені реалізацією позивачем передбачених Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» делегованих повноважень щодо здійснення державного контролю за дотриманням законодавства у сфері містобудівної діяльності. Здійснення такого державного контролю означає обов`язковість прийнятих за його результатами рішень для підконтрольного суб`єкта, що свідчить про владно-управлінський характер, а отже, і публічно-правову природу таких правовідносин.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального та процесуального права у подібних відносинах викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 10 та 11 квітня 2018 року у справах № 14-48цс18 та № 11-96апп18 і від 15 та 30 травня 2018 року у справах № 11-346апп18 та № 14-92цс18.

Зважаючи на викладене, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 02 квітня 2019 року у справі № 914/2584/17 (провадження № 12-259гс18) дійшла висновку, що такий спір є публічно-правовим, оскільки виник за участю суб`єкта владних повноважень, який реалізовує у спірних правовідносинах надані йому чинним законодавством владні управлінські функції стосовно виявлення та усунення порушень у сфері містобудівної діяльності шляхом знесення самочинно збудованого об`єкта містобудування. Справа за позовом такого суб`єкта владних повноважень, який звернувся до суду з позовом про демонтаж самочинно збудованого об`єкта, відповідно до наведеного вище припису закону належить до юрисдикції адміністративних судів.

Згідно із частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2020 року у справі № 750/3192/14 (провадження № 14-439цс19) вказано, що якщо провадження у справі закривається з підстави, визначеної пунктом 1 частини першої статті 255 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ :

Заяву представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 про закриття провадження по цивільній справі за позовною заявою Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради до ОСОБА_3 , треті особи Державний реєстратор Холоднобалківської сільської ради Біляївського району Одеської області Мерзлікін Денис Володимирович та Одеська міська рада про припинення права на виконання будівельних робіт, скасування реєстрації декларації, скасування рішення державного реєстратора та приведення земельної ділянки до первинного стану, задовольнити.

Провадження по цивільній справі за позовом Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради до ОСОБА_3 , треті особи Державний реєстратор Холоднобалківської сільської ради Біляївського району Одеської області Мерзлікін Денис Володимирович та Одеська міська рада про припинення права на виконання будівельних робіт, скасування реєстрації декларації, скасування рішення державного реєстратора та приведення земельної ділянки до первинного стану, - закрити.

Роз`яснити позивачу право на звернення до суду адміністративної юрисдикції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Куриленко О. М.