Справа № 541/2947/24
Номер провадження 2/541/1100/2024
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

09 жовтня 2024 року м.Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Морозовської О.А.,

за участю секретаря судового засідання Калініченко Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миргород в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства імені Зубковського про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення орендної плати, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з позовом до Приватного підприємства імені Зубковського про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення орендної плати, мотивуючи свої вимоги наступним. Позивачу належить земельна ділянка площею 2,1941 га, кадастровий номер: :00:004:0221, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Миргородської територіальної громади (колишня Ярмаківська сільська рада Миргородського району Полтавської області). Даною земельною ділянкою на правах оренди користується Приватне підприємство імені Зубковського, на підставі договору оренди земельної ділянки від 28.05.2019, що зареєстрований 02.03.2020 року, номер запису про інше речове право 35782000 (далі - Договір). Строк дії Договору - 7 років. Відповідно до п. 4.1. Договору за користування вказаною в Договорі оренди Земельною ділянкою Орендар сплачує Орендодавцю орендну плату у розмірі 17.5% за рік від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, зазначеної в п. 2.2. цього Договору. Зобов`язання відповідача за Договором виконувалися не належно, що полягало у невиплаті орендної плати за 2023 рік, що істотно порушує права позивачки, у зв`язку із тим, що остання позбавлена того, на що розраховувала при укладенні Договору, а саме, на вчасне отримання орендної плати. Власне, отримання доходу від здачі в оренду земельної ділянки і є основною метою такого роду договірних відносин. Відповідно до п. 8.6. Договору сторони погоджуються, що дострокове розірвання цього Договору за ініціативою Орендодавця допускається у випадках несплати Орендарем орендної плати протягом 6 (шести) місяців з дня закінчення строку платежу. Враховуючи, що строк платежу по орендній платі за 2023 рік згідно умов Договору настав 15 січня 2024 року, а протягом наступних шести місяців відповідачем не погашено дану заборгованість, у позивача виникло право на розірвання договору оренди земельної ділянки від 28.05.2019, укладеного між ним та ПП імені Зубковського щодо земельної ділянки з кадастровим номером :00:004:0221, за його ініціативою в односторонньому порядку. Виходячи з положень Договору, розмір орендної плати за користування земельною ділянкою визначений у розмірі 17,5% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, зазначеної у п. 2.2. Договору, яка складає 64752,80 грн. Відтак розмір річної орендної плати обрахований наступним чином: 64752,80 х 17,5% = 11331,74 грн. У зв`язку з тим, що відповідачем заборгованість по орендній платі за землю не погашена, вона підлягає стягненню у примусовому порядку за рішенням суду. У зв`язку із зазначеним, позивач просив розірвати договір оренди земельної ділянки № б/н від 28.05.2019, укладений між ОСОБА_1 та Приватним підприємством імені Зубковського () щодо земельної ділянки із кадастровим номером :00:004:0221 площею 2.1941 га, право оренди за яким зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 02.03.2020, номер запису про інше речове право 35782000; стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості за договором оренди земельної ділянки від 28.05.2019 у розмірі 11331,74 грн, а також стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 16.08.2024 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання.

Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися. Представник позивача, адвокат Батієнко Я.І., надав суду заву про розгляд справи без його участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити (а.с.29).

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив та заперечень проти позову не надав. Заяви, клопотання, до суду не надходили.

Згідно із ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив і якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Враховуючи відсутність заперечень позивача проти проведення заочного розгляду справи, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів, відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України та ухвалення заочного рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України.

В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

Ст. 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, ст. 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності є непорушним.

Ч. 1 ст. 3 ЦК України встановлено, що загальними засадами цивільного законодавства є: неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; свобода договору; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Згідно з свідоцтвом про право власності на спадщину за законом від 02 травня 2019 року, спадкова справа № 204/2018, зареєстровано в реєстрі № 401, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки розміром 2,1941 га, яка розташована на території Ярмаківської сільської ради Миргородського району Полтавської області, кадастровий номер :00:004:0221, цільове призначення ведення товарного сільсьгосподарського виробництва (а.с. 5).

У ст. 11 ЦК України надано перелік підстав виникнення юридичних прав та обов`язків (юридичних фактів), які виникають як із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, так і з дій, що не передбачені такими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Однією з таких підстав є відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства щодо договору найму, регулюються актами земельного законодавства ЗК України, Законом України «Про оренду землі».

Ст. 629 ЦК України закріплено обов`язковість виконання договору сторонами.

Ст. 792 ЦК України передбачено, що за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.

У відповідності з ч. 4 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Згідно зі ст. 125 ЗК України право на земельну ділянку, а також право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

У ст. 13 Закону України «Про оренду землі» надано визначення договору оренди землі, а саме договором оренди землі є договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

У ч. 1 ст. 627 ЦК України деталізовано принцип свободи договору та зазначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості, тому вольовий характер визначення строку не викликає сумніву. Таким чином, сторони наділені значними можливостями впливати на момент настання або закінчення строків, оскільки можуть змінювати строк, наближати або віддаляти його настання.

28 травня 2019 року між ОСОБА_1 та ПП ім. Зубковського було укладено договір оренди належної позивачу земельної ділянки б/н (яку позивач ОСОБА_1 успадкував після смерті ОСОБА_2 ) (а.с. 6).

Відповідно до п. 4.1 договору, за користування вказаною в договорі земельною ділянкою з кадастровим номером :00:004:0221 орендар сплачує орендодавцю орендну плату у розмірі 17,5 % за рік від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, зазначеної в п. 2.2. цього Договору. Відповідно до п. 2.2 Договору нормативно грошова оцінка земельної ділянки становить 64752,80 грн. Відповідно до договору оренди вказаної земельної ділянки орендна плата за користування цією земельною ділянкою становить 11331,74 грн за рік.

П. 4.2. договору встановлено, що орендар сплачує орендну плату протягом строку дії цього договору в строк з 15 січня поточного року по 15 січня наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 598 ЦК України припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірванні договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно зі ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд (ч. 3 ст. 6 ЦК України).

У відповідності з п. 8.4 Договору, укладеного між ОСОБА_1 та ПП ім. Зубковського, його розірвання в односторонньому порядку не допускається, крім випадків, передбачених цим договором. Умовами розірвання договору в односторонньому порядку є підстави, визначені цим договором.

Згідно з п. 8.6. вказаного договору сторони погодили, що дострокове розірвання цього договору за ініціативою орендодавця допускається у випадках: несплати орендарем орендної плати протягом 6 місяців з дня закінчення строку платежу; використання орендарем земельної ділянки не за призначенням.

Як вбачається з матеріалів справи, та не було спростовано відповідачем, орендну плату за 2023 рік, граничний строк сплати якої 15 січня 2024 року, ПП ім. Зубковського на користь позивача не сплатило.

За змістом ст. 782 ЦК України, а також виходячи з положень ст.ст. 205, 654 ЦК України, відмова від договору має вчинятися наймодавцем письмово. Відмова від договору вважається такою, що відбулася, якщо наймодавець направив наймачу відповідну заяву (лист, повідомлення), надавши суду докази такого направлення та отримання її наймачем.

Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не передбачений механізм припинення права оренди земельної ділянки у зв`язку із односторонньою відмовою.

У зв`язку із несплатою орендної плати за 2023 рік позивач ОСОБА_1 був змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав.

Ст. 21 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.

Відповідно до положень абз. 7 ч. 2 ст. 25 Закону України «Про оренду землі» орендар зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку.

Ч. 1 ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 36 Закону України «Про оренду землі», у разі невиконання зобов`язань за договором оренди землі сторони несуть відповідальність згідно із законом та договором.

Згідно з інформацією в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна земельна ділянка з кадастровим номером :00:004:0221 перебуває в оренді ПП імені Зубковського, номер запису про інше речове право 35782000, дата державної реєстрації 02 березня 2020 року (а.с. 7).

З урахуванням положень п. 4.1 договору оренди, укладеного між сторонами, розмір орендної плати за користування належної позивачу земельної ділянки складає 11331,74 грн за рік.

Загальна сума, що підлягає стягненню з ПП ім. Зубковського на користь ОСОБА_1 11331 грн 74 коп. борг за користування земельною ділянкою у 2023 році

Згідно зі ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений нею при зверненні до суду судовий збір в сумі 2 422,40 грн.

Керуючись ст.ст. 5, 10, 12, 13, 81, 141, 263, 264, 265, 268, 273, 274-279, 280, 354 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Приватного підприємства імені Зубковського про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення орендної плати - задовольнити.

Розірвати договір оренди земельної ділянки № б/н від 28 травня 2019 року, укладений між ОСОБА_1 та Приватним підприємством імені Зубковського () щодо земельної ділянки із кадастровим номером :00:004:0221 площею 2,1941 га, право оренди за яким зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 02 березня 2020 року, номер запису про інше речове право 35782000.

Стягнути з Приватного підприємства імені Зубковського () на користь ОСОБА_1 суму заборгованості за договором оренди земельної ділянки № б/н від 28 травня 2019 року у розмірі 11331 (одинадцять тисяч триста тридцять одна) грн 74 коп. - борг за користування земельною ділянкою у 2023 році.

Стягнути з Приватного підприємства імені Зубковського () на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Миргород Полтавської області, РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник позивача: адвокат Батієнко Ярослав Іванович, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №2165 від 19 червня 2018 року видане Радою адвокатів Полтавської області на підставі рішення № 10 від 19 червня 2018 р., адреса: Полтавська область, м.Миргород, вул. Гоголя, 2/2.

Відповідач: Приватне підприємство імені Зубковського, адреса місцезнаходження: с.Ярмаки Миргородського району Полтавської області, 37671, .

Суддя: О. А. Морозовська