Справа № 624/1022/23
провадження № 2/624/32/24
УХВАЛА

09 жовтня 2024 року Кегичівський районний суд Харківської області в складі: головуючого - судді Богачової Т.В., з участю секретаря Лебідь Л.В., розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в селищі Кегичівка, Берестинського району, Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства та виключення запису про батька з актового запису про народження дитини

в с т а н о в и в:

Представник позивача звернувся до суду з позовом про оспорювання батьківства ОСОБА_1 щодо дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та виключення запису про батька з актового запису про народження дитини.

Позовна заява обґрунтована тим, що сторони з 05.06.2003 перебували в шлюбі. Під час якого ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 . Рішенням Кегичівського районного суду від 25.10.2006 шлюб між сторонами розірвано. З позивача рішенням Зачепилівського районного суду Харківської області від 20.03.2013 стягнуто аліменти на утримання сина в розмірі 1/3 частки його доходу (заробітку). Після припинення шлюбних стосунків, відповідач неодноразово говорила та наголошувала позивачу, що син не його рідна дитина. У позивача за особистими спостереженнями виникли певні сумніви щодо свого батьківства.

Від представника відповідача 09.10.2024 надійшло клопотання про призначення у справі судово-генетичної експертизи. Виконання експертизи просив доручити експертам Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України. На вирішення судово-генетичної експертизи поставити питання: - чи є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , біологічним батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ?

Клопотання обґрунтоване тим, що 30.11.2023 судом вже призначалась у справі судова молекулярно-генетична експертиза, яка не була проведена. Причинами не проведення експертизи, експертом було зазначено, що на першу заплановану дату відібрання зразків для проведення експертизи сторони з`явились, але у зв`язку з відсутністю оплати експертизи позивачем, зразки в цей день відібрані не були. На наступну дату відібрання зразків відповідач з дитиною з`явитися не змогли у зв`язку з поїздкою за кордон. Отже експертиза 08.02.2024 не була проведена з вини позивача, а 15.02.2024 у зв`язку з неявкою відповідача.

Учасники справи, належним чином повідомлені про розгляд справи, у підготовче засідання не з`явились.

Від представника позивача надійшла заява про розгляд клопотання відповідача про призначення експертизи провести без його та позивача участі. Клопотання про призначення експертизи просить задовольнити.

Від відповідача та її представника надійшли заяви про проведення засідання без їх участі та підтримання клопотання про призначення експертизи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглядаючи клопотання про призначення по справі експертизи, суд виходить з таких підстав.

Судом встановлено, що ухвалами суду від 30 листопада 2023 року та від 08 квітня 2024 року у справі були призначені судові молекулярно-генетичні експертизи, щодо встановлення батьківства позивача стосовно дитини ОСОБА_3 , 2009 року народження.

Ухвала суду від 30 листопада 2023 року була залишена без виконання. Згідно повідомлення експерта про неможливість проведення експертизи: у призначений експертом день відібрання зразків 08.02.2024 з`явились ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та неповнолітній ОСОБА_3 , через не проведення оплати експертизи позивачем відібрання зразків не відбулося, експертиза проведена не була. У призначену резервну дату для проведення експертизи 15.02.2024 для відбору зразків заявився ОСОБА_1 , не з`явились ОСОБА_2 та неповнолітній ОСОБА_3 .

Ухвала суду від 08 квітня 2024 року також була залишена без виконання, у зв`язку з неявкою відповідача та дитини.

Відповідно до заяв відповідача від 19.08.2024 та від 04.09.2024 вона повідомила суд, що не заперечує проти проведення експертизи та зобов`язується з`явитися для проведення експертизи, наслідки неявки до експертної установи їй роз`яснені. Просила надати їй можливість подати до суду докази поважності неявки для проведення експертизи.

18.09.2024 відповідач подала заяву з клопотанням витребувати з прикордонної служби України інформацію щодо перетину нею та дитиною кордону України в період з лютого 2024 року по червень 2024 року. Також надала суду копії закордонного паспорта дитини ОСОБА_4 з відміткою про виїзд за кордон України 20.02.2024 та в`їзд в Україну 07.06.2024. Ухвалою суду від 18.09.2024 клопотання відповідача було задоволено.

Отже судом встановлено, що призначена судом 30.11.2023 молекулярно-генетична експертиза не була проведена з обоюдної вини сторін. Наступна призначена судом 08.04.2024 молекулярно-генетична експертиза не була проведена через неявку відповідача та дитини для проведення експертизи, однак суду надані докази поважності неявки до експертної установи дитини. Позивач проти задоволення клопотання не заперечує. Тому суд приходить до висновку про можливість розгляду заявленого відповідачем клопотання та не вбачає в цьому зловживання стороною процесуальними правами.

Відповідно до ст. 103 ЦПК України, суд призначає експертизу за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами, як серед іншого, висновками експертів.

Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Як роз`яснено у п. п. п. 1, 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.1997 року № 8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах», звернути увагу судів на необхідність суворого додержання вимог закону при призначенні судових експертиз та використанні їх висновків. Вказано на неприпустимість призначення експертизи у випадках, коли з`ясування певних обставин не потребує спеціальних знань, а також порушення перед експертом правових питань, вирішення яких віднесено законом до компетенції суду. Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

У п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це, зокрема, висновку експертизи, у тому числі судово-генетичної.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що по справі необхідно призначити судову молекулярно-генетичну експертизу, оскільки вирішення заявлених позивачем вимог потребує спеціальних знань.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 252, п. 9 ч. 1 ст. 253 ЦПК України, суд зупиняє провадження у справі на час проведення експертизи.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1-12, 76, 84, 103-108, 252, 253, 260-261, 353-355 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання про призначення судово молекулярно-генетичної експертизи - задовольнити.

Призначити у справі судову молекулярно-генетичну експертизу, проведення якої доручити Харківському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України.

На вирішення експертизи поставити питання:

Чи є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , біологічним батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ?

Направити експертам для дослідження матеріли цивільної справи.

Зобов`язати позивача ОСОБА_1 з`явитися до експертної установи на визначений експертом час для надання своїх біологічних матеріалів для проведення експертизи.

Зобов`язати відповідача ОСОБА_2 з`явитися до експертної установи на визначений експертом час для надання своїх біологічних матеріалів для проведення експертизи.

Зобов`язати відповідача ОСОБА_2 забезпечити явку ОСОБА_3 до експертної установи на визначений експертом час для надання його біологічних матеріалів для проведення експертизи.

Роз`яснити учасникам справи положення ст. 109 ЦПК України, що у разі ухилення від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Надати експерту дозвіл, в залежності від потреб проведення експертизи, на повне або часткове знищення об`єкта експертизи або зміни його властивостей.

Попередити експерта про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України за дачу завідомо неправдивого висновку та за відмову від дачі висновку.

Затрати на проведення експертизи покласти на відповідача ОСОБА_2 .

Провадження у справі зупинити на час проведення експертизи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Т.В. Богачова