Провадження № 2/638/5292/24
РІШЕННЯ

Іменем України

08 жовтня 2024 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Латки І.П..,

за участю секретаря судового засідання Мяснянкіної Г.П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Приватний нотаріус Ізюмського районного нотаріального округу Харківської області Чистов Сергій Юрійович,

третя особа - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку загального позовному провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Ізюмського районного нотаріального округу Харківської області Чистова Сергія Юрійовича про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, третя особа ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Приватного нотаріуса Ізюмського районного нотаріального округу Харківської області Чистова Сергія Юрійовича про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, третя особа ОСОБА_2 , в обґрунтування якого зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Бахтин Ізюмського району Харківської області померла її матір ОСОБА_3 . Після її смерті залишилась спадщина, до складу якої увійшли житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в с. Бахтин Борівського району Харківської області, на земельній ділянці Гороховатської сільської ради Борівського району Харківської області, та майновий пай у загальному пайовому фонді майна КСП «Родина» реорганізованого у СВК «Родина» Борівського району Харківської області, у сумі 4699 грн., що дорівнює 0,1263% у загальному пайовому фонді.

Позивач зазначає, що пропустила строк на подання заяви про вступ у права спадкоємця з поважних причин, оскільки після повномасштабного вторгнення Російської Федерації 24.02.2022 року була вимушена покинути своє постійне місце мешкання та реєстрації, а саме: АДРЕСА_1 , зареєструватися за адресою: АДРЕСА_2 . Крім того, позивач є особою з інвалідністю II групи, у зв`язку з чим періодично проходить лікування.

25.04.2024 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Ізюмського районного нотаріального округу Харківської області Чистова С.Ю. із заявою про прийняття спадщини, на що отримала повідомлення про те, що ним було направлено заяву спадкоємцю за заповітом яка прийняла спадщину, ОСОБА_2 . 06.06.2024 року приватний нотаріус отримав заяву ОСОБА_2 про відмову у наданні позивачу як спадкоємцю за законом першої черги, яка пропустила строк для прийняття спадщини, згоди, передбаченої ч. 2 ст. 1272 Цивільного кодексу України.

На підставі викладеного, з метою захисту спадкових прав ОСОБА_1 звернулася до суду з цим позовом та просила суд визначити їй додатковий строк для подачі до нотаріальних органів заяви про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном в один місяць з часу набрання рішенням суду законної сили.

У відзиві на позовну заяву приватний нотаріус Ізюмського районного нотаріального округу Харківської області Чистов Сергій Юрійович просив відмовити у задоволенні позовних вимог до нього, оскільки є неналежним відповідачем.

У поясненнях третьої особи щодо позову ОСОБА_2 , від імені якої діє представник ОСОБА_4 , просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки позивач не надала доказів поважності пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 . На переконання третьої особи, доводи позивача не свідчать про поважність причин пропуску строк для прийняття спадщини, у зв`язку з чим позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Ухвалою суду від 23 серпня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 25 вересня 2024 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду, про що повідомлено учасників справи.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.

Представник третьої особи ОСОБА_4 просила у задоволенні позовних вимог відмовити у зв`язку з необґрунтованістю.

Відповідач приватний нотаріус Ізюмського районного нотаріального округу Харківської області Чистов Сергій Юрійович в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Бахтин Ізюмського району Харківської області у віці ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що 31 січня 2023 року Борівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізюмському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції складено відповідний актовий запис № 31, що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_1 .

Згідно з Повідомленням приватного нотаріуса Ізюмського районного нотаріального округу Харківської області Чистова Сергія Юрійовича від 07 червня 2024 року № 730/02-14, приватним нотаріусом на підставі заяви ОСОБА_1 від 25 квітня 2024 року було направлено спадкоємцю за заповітом, яка прийняла спадщину, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , повідомлення про надання відповідно до ч. 2 ст. 1272 Цивільного кодексу України ОСОБА_1 , спадкоємцю за законом першої черги, яка пропустила строк для прийняття спадщини, згоди на подання заяви про прийняття спадщини після закінчення строку, встановленого ст. 1270 Цивільного кодексу України. 06 червня 2024 року приватним нотаріусом Ізюмського районного нотаріального округу Харківської області Чистовим С.Ю. отримано заяву ОСОБА_2 про відмову у наданні ОСОБА_1 , спадкоємцю за законом першої черги, яка пропустила строк для прийняття спадщини, згоди, передбаченою ч. 2 ст. 1272 Цивільного кодексу України, на подання заяви про прийняття спадщини після закінчення строку, встановленого ст. 1270 Цивільного кодексу України.

Крім того, приватний нотаріус повідомив ОСОБА_1 , що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, може бути вчинена після визнання судом додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, в зв`язку з чим необхідно звернутися до суду для вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

ОСОБА_1 , звертаючись до суду з цим позовом, просила визнати поважними причини пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , оскільки позивач у зв`язку зі збройною агресією РФ проти України є внутрішньо переміщеною особою, а також має інвалідність ІІ групи, у зв`язку з чим потребує періодичного лікування.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (стаття 13 ЦПК України).

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно із статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Відповідно до ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Як встановлено судом і визнається учасниками справи, після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є два спадкоємці, а саме: ОСОБА_2 - спадкоємець за заповітом, яка у встановленому законом порядку прийняла спадщину, та ОСОБА_1 - спадкоємець за законом першої черги (дочка померлої), яка спадщину у встановленому законом порядку не прийняла, оскільки не проживала разом зі спадкодавцем на час її смерті і не звернулася до нотаріуса у визначений законом строк із заявою про прийняття спадщини.

У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які б могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину. За відсутності таких спадкоємців відповідачем виступає територіальна громада в особі органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 2516/1356/12-ц, від 25 березня 2020 року у справі № 140/871/16-ц, від 30 квітня 2020 року № 352/382/18.

Звертаючись до суду з цим позовом, ОСОБА_1 визначила відповідачем приватного нотаріуса Ізюмського районного нотаріального округу Харківської області Чистова Сергія Юрійовича, а спадкоємця за заповітом, який прийняв спадщину, тобто ОСОБА_2 , -як третю особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору.

Відповідно до статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Відповідач це особа, яка, на думку позивача, порушила, не визнала чи оспорила його суб`єктивні права, свободи чи інтереси. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.

Статтею 50 ЦПК України визначено, що позов може бути пред`явлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Кожен із позивачів або відповідачів щодо другої сторони діє в цивільному процесі самостійно. Участь у справі кількох позивачів і (або) відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо: 1) предметом спору є спільні права чи обов`язки кількох позивачів або відповідачів; 2) права і обов`язки кількох позивачів чи відповідачів виникли з однієї підстави; 3) предметом спору є однорідні права і обов`язки.

Згідно з частинами першою-другою статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Отже, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Подібні правові висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року по справі № 523/9076/16-ц, у постанові Верховного Суду від 10 березня 2021 року в справі № 226/817/19.

У підготовчому судовому засіданні судом було з`ясовано у позивача про наявність клопотань про заміну відповідача або залучення співвідповідача, на що ОСОБА_1 зазначила, що таких клопотань не має. При цьому, суд враховує, що ОСОБА_1 в повному обсязі ознайомилась з відзивом на позовну заяву, в якому відповідач зазначив, що є неналежним відповідачем, проте своїм процесуальним правом на заміну первісного відповідача на належного під час підготовчого судового засідання не скористалася.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Згідно з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 10 березня 2021 року в справі № 226/817/19, пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року по справі № 523/9076/16-ц зазначила, що пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.

При цьому, суд враховує, що незалучення належного відповідача до участі у справі має наслідком неможливість вирішення судом питання про обґрунтованість або необґрунтованість позовних вимог, які можуть бути вирішені за належного суб`єктного складу учасників справи, оскільки належний відповідач позбавлений можливості вчинення процесуальних дій, які передбачені законом, зокрема, подання відзиву на позовну заяву, зустрічного позову, заяви про застосування позовної давності тощо.

Такий висновок суду узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 25 травня 2023 року у справі № 711/1344/21 (провадження № 61-28св23).

З урахуванням викладеного, суд відмовляє ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог до приватного нотаріуса Ізюмського районного нотаріального округу Харківської області Чистова Сергія Юрійовича про визначення додаткового строку для прийняття спадщини у зв`язку з пред`явленням позову до неналежного відповідача.

Разом з тим, наведені обставини не перешкоджають позивачу звернутись із новим позовом, визначившись із належним суб`єктним складом відповідачів.

Керуючись статтями 2, 4, 12, 13, 77-81, 141, 259, 263-265, 267-268, 273, 353, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Ізюмського районного нотаріального округу Харківської області Чистова Сергія Юрійовича про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, третя особа ОСОБА_2 , відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 09 жовтня 2024 року.

Суддя І.П. Латка