Справа № 279/5705/24
Провадження № 2/279/1993/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2024 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Недашківської Л.А., з секретарем Хомутовською М.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу №279/5705/24 за позовом ОСОБА_1 до Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства №1 про визнання договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком №25/уп.жф від 01 жовтня 2018 р. недійсним,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства №1 про визнання договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком №25/уп.жф від 01 жовтня 2018 р. недійсним. В обгрунтування своїх вимог зазнчив, що 25.07.2024 р. він дізнався, що існує Договір № 25/уп.жф від 01 жовтня 2018 р. про надання послуги з управління багатоквартирним будинком за адресою АДРЕСА_1 , укладений між Комунальним виробниче житловим ремонтно-експлуатаційним підприємством № 1 та громадянкою ОСОБА_2 , що діяла на підставі протоколу № /18 від 02.09.2017 року загальних зборів співвласників зазначеного будинку. Він є співвласником зазначеного будинку і, отже, із зазначеного договору випливають його права і обов`язки. Він не був ознайомлений з цим договором. Зміст прав та обов`язків, що витікають з цього договору, йому достеменно невідомий. Він не знає, за яких умов і хто входив до ініціативної групи, що займалася підготовкою проведення зборів, яким чином були оповіщені співвласники про дату, час та місце проведення зборів, хто приймав участь в них тощо. Відповідач приховує документи, що складають невід`ємну частину договору, а також протокол №/18 від 02.09.2017 року загальних зборів співвласників багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_1 , який є підставою для повноважень однієї з сторін, що підписали договір. Він робив електронні звернення до КВЖРЕП 1 від 24.07.2024р., 25.07.2024р., 26.08.2024р., але відповіді на вказану його електронну адресу (g)mail.gov.ua не отримав. А тому, просить визнати договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком № 25/уп.жф від 1 жовтня 2018 р недійсним та стягнути з відповідача понесені судові витрати.

Розгляд справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідачм подано відзив на позовну заяву, в якому просить в задоволенні позову відмовити, так як в вересні 2017 року відповідно до вимог чинного законодавства, а зокрема діючого ЗУ « Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласнками будинку було створено ініціативну групу (копія протоколу надається) та проведено загальні збори на яких вирішено обрати управителем багатоквартирного будинку по АДРЕСА_2 , по питанню третьому порядку денного загальних зборів було прийнято рішення обрати власника квартири АДРЕСА_3 ОСОБА_2 - уповноваженим представником будинку, якому делеговано право укладення договору на управління будинком АДРЕСА_1 . Відповідно діючого законодавства співвласниками будинку протокол було передано на зберігання в Управління ЖКГ м.Коростень. Результативна частина протоколу опублікована на офіційному сайті Коростенської міської ради. Відповідно до ч.6 ст.10 Закону №?417, рішення щодо цих питань вважаються прийнятими зборами співвласників, якщо за них проголосували власники квартир та нежитлових приміщень, площа яких разом перевищує 50 відсотків загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку. Відповідно до результатів проведених зборів за зверненням уповноваженого представника будинку між уповноваженим представником та КВЖРЕП №1 в жовтні 2017 року було укладено договір типова форма якого затверджена відповідно до Постанови КМУ № 481 від 20.05.2009 року «Про затвердження Типового договору про надання послуг з управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд» 13.09.2018 року даний документ втратив чинність. В вересні 2018 року було затверджено форму типового договору «Про надання послуги з управління багатоквартирним будинком» відповідно до Постанови КМУ №712 від 05.09.2018 року. 01.10.2018 року було підписано договір № 25/уп.жф та відповідно до умов договору, вимог чинного законодавства, було погоджено кошторис витрат на управління багатоквартирним АДРЕСА_1 з уповноваженим представником якому делеговано право на підписання договору на управління багатоквартирним будинком по АДРЕСА_1 . Відповідно вимог чинного законодавства на протязі жовтня 2018 року було направлено на поштову адресу кожному співвласнику будинку копію договору № 25/уп.жф від 01.10.2018 року з додатками до нього. Саме співвласники багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 відповідно до Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» 02.09.2017 року обрали Комунальне виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №1 управителем для свого багатоквартирного будинку, обравши уповноважену особу ОСОБА_2 на укладення договору з управителем, вносити до нього зміни та контролювати його виконання, про що свідчить протокол зборів співвласників багатоквартирного будинку від 02.09.2017 року. 01.10.2018 року між КВЖРЕП № 1 та співвласниками будинку АДРЕСА_1 в особі уповноваженої укладено договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, форма якого відповідає типовій формі, затвердженій постановою КМУ від 05.09.2018 року №712 та умови якого не суперечать вимогам діючого законодавства України.

Твердження ОСОБА_1 стосовно його необізнаності щодо надавача послуг (управителя) та існування договору на управління є м`яко кажучи такими, що викликають великі сумніви. Адже на протязі жовтня 2017 року по січень 2021 року позивач (можливо інші співвласники) сплачував за спожиті послуги управителю відповідно до відкритого особового рахунку № НОМЕР_1 . Щомісяця до 05 числа поточного місяця за місцем проживання позивача надсилались повідомлення на оплату. Станом на момент звернення до суду в Коростенському міськрайонному суді Житомирської області знаходиться на розгляді судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 боргу в сумі 8500,77 грн. за спожиті послуги з управління багатоквартирним АДРЕСА_1 . Тож об`єктивно вважає, що заявлений позов про визнання договору № 25/уп.жф від 01.10.2018 року недійсним є ніщо інше як спроба уникнути відповідальності за порушення умов зазначеного договору в частині виконання зобов`язань співвласника. Протокол загальних зборів від 02.09.2017 року було підписано співвласником квартири АДРЕСА_4 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 який знятий з реєстрації за місцем проживання АДРЕСА_5 20.06.2018 року. Відповідно на момент проведення загальних зборів він був зареєстрованим та як вбачається з протоколу, що на підставі рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області по справі 279/13065 на момент проведення загальних зборів був співвласником зазначеного житлового приміщення та проголосував на зборах, про що свідчить його підпис в протоколі. Відповідно до витягу з реєстру нерухомого майна позивач ОСОБА_1 став власником частини квартири що належала ОСОБА_3 29.05.2018 року.

Позивачем відповідь на відзив не надано.

Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд вважає приходить до наступного.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що згідно рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 20 квітня 2015 року позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності належало 3/4 частки квартири АДРЕСА_6 частки вказаної квартири належала ОСОБА_3 .

На підставі рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 12.04.2018 року припинено право ОСОБА_3 на 1/4 частку квартири АДРЕСА_7 . Визнано позивачем, ОСОБА_1 право власності на 1/4 частку квартири АДРЕСА_7 , яка належить ОСОБА_3 .

Таким чином позивач з 2018 року є одноособовим власником квартири АДРЕСА_7 . В період з жовтня 2017 року по січень 2021 року позивач здійснював оплату за отримані послугиз управління багатоквартирним будинком.

02.09.2017 року відбулися збори співвласників багатоквартирного будинку за місцезнаходженням: АДРЕСА_1 , на яких співвласниками, зокрема, було прийнято рішення про затвердження управителем будинку за адресою: АДРЕСА_2 та обрання уповноваженої особи від співвласників будинку АДРЕСА_8 - ОСОБА_2 .

Результати зборів оформлені протоколом зборів співвласників багатоквартирного будинку за місцезнаходженням: АДРЕСА_1 .

В зборах приймав участь ОСОБА_3 , який станом на вересень 2017 року був співвласником квартири АДРЕСА_7 .

На підставі вказаного рішення зборів, 01.10.2018 р., між співвласниками багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 та КВЖРЕП №1 був укладений Договір №25/уп.жф про надання послуги з управління багатоквартирним будинком.

Від імені співвласників багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 даний договір підписаний уповноваженими співвласникамом ОСОБА_2 .

Відповідно до ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Частиною 1 ст.215 ЦК України встановлено, що недодержання стороною (сторонами) правочину в момент його вчинення цих вимог чинності правочину є підставою для його недійсності.

Згідно з ч.ч.2,3 ст.215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Загальним правовим наслідком недійсності правочину (ст.216 ЦК України) є реституція, яка застосовується як належний спосіб захисту цивільного права та інтересу за наявності відносин, які виникли у зв`язку із вчиненням особами правочину та внаслідок визнання його недійсним.

Правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. Особами, які беруть участь у справі про визнання правочину недійсним, є насамперед сторони правочину.

Відповідно до частини другої статті 382 ЦК України всі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку.

Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (частина перша статті 369 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 9 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками.

За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції - об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку (асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку).

Відповідно до ст.11 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» управління багатоквартирним будинком управителем здійснюється на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком. Вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за згодою сторін та зазначається у договорі з управителем. Умови договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком повинні відповідати умовам типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Істотними умовами договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком є:1) перелік послуг; 2) права і обов`язки сторін; 3) ціна на послуги; 4) строк дії договору.

Якщо зборами співвласників прийнято рішення про укладення договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, такий договір (зміни до нього) підписується співвласником (співвласниками), уповноваженим (уповноваженими) на це рішенням зборів співвласників. Такий договір підписується на умовах, затверджених зборами співвласників, та є обов`язковим для виконання всіма співвласниками.

Управитель протягом одного місяця після підписання з ним договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком (змін до нього) зобов`язаний надати або надіслати рекомендованим листом кожному співвласнику примірник такого договору (змін до нього), завірений підписом і печаткою управителя (за її наявності).

Договір з управителем укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово іншу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на наступний однорічний строк.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» власниками квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку можуть бути фізичні та юридичні особи, територіальні громади, держава.

За змістом статті 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники приймають рішення щодо управління багатоквартирним будинком на зборах у порядку, передбаченому цією статтею.

До повноважень зборів співвласників належить прийняття рішень з усіх питань управління багатоквартирним будинком, зокрема, розпорядження спільним майном багатоквартирного будинку, встановлення, зміну та скасування обмежень щодо користування ним; визначення управителя та його відкликання, затвердження та зміну умов договору з управителем; обрання уповноваженої особи (осіб) співвласників під час укладання, внесення змін та розірвання договору з управителем, здійснення контролю за його виконанням; визначення повноважень управителя щодо управління багатоквартирним будинком .

Рішення зборів співвласників оформляється протоколом, який підписується усіма співвласниками (їх представниками), які взяли участь у зборах, кожен з яких ставить підпис під відповідним варіантом голосування ("за", "проти", "утримався"), за формою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної житлової політики.

У протоколі обов`язково зазначається така інформація про співвласників (їх представників), які взяли участь у зборах співвласників: прізвище, ім`я, по батькові співвласника, документ, що підтверджує право власності на квартиру або нежитлове приміщення, номер квартири або нежитлового приміщення, загальна площа квартири або нежитлового приміщення, документ, що надає повноваження на голосування від імені співвласника (для представника).

Рішення зборів співвласників є обов`язковими для всіх співвласників, включаючи тих, які набули право власності на квартиру чи нежитлове приміщення після прийняття рішення.

Так, представником відповідача надані копія протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку за місцезнаходження: АДРЕСА_1 .

На цих зборах було прийнято рішення щодо затвердження управителем будинку за адресою: АДРЕСА_2 , визначено уповноважену особу від співвласників будинку АДРЕСА_8 - ОСОБА_2 .

Результати зборів оформлені протоколом зборів співвласників багатоквартирного будинку за місцезнаходженням: АДРЕСА_1 . Рішення на зборах прийняті шляхом голосування присутніх співвласників.

В зборах приймав участь ОСОБА_3 , який станои на вересень 2017 рорку був співвласником квартири АДРЕСА_7 .

На підставі вказаного рішення зборів, 01.10.2018 р., між співвласниками багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 та КВЖРЕП №1 був укладений Договір №25/уп.жф про надання послуги з управління багатоквартирним будинком.

Згідно ч.4 ст.14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» колективний договір про надання комунальної послуги укладається з виконавцем такої послуги особою, уповноваженою на це співвласниками, від імені та за рахунок усіх співвласників багатоквартирного будинку. Такою уповноваженою особою може бути: співвласник багатоквартирного будинку; управитель багатоквартирного будинку; уповноважений орган управління об`єднання співвласників багатоквартирного будинку; правління житлово-будівельного кооперативу; інша фізична чи юридична особа, уповноважена рішенням співвласників (уповноваженого органу управління об`єднання співвласників багатоквартирного будинку).

Відповідно до п.3 ч.2 ст.10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» до повноважень зборів співвласників належить прийняття рішень з усіх питань управління багатоквартирним будинком, у тому числі про: обрання уповноваженої особи (осіб) співвласників під час укладання, внесення змін та розірвання договору з управителем, здійснення контролю за його виконанням.

Таким чином, договір №25/уп.жф про надання послуги з управління багатоквартирним будинком підписаний, уповноваженою на те особою, ОСОБА_2 ..

Доказів наявності підстав для визнання недійсним договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком позивач суду не надав.

Посилання позивача на ту обставину, що йому не було відомо про існування договору не заслуговують на увагу, так як з даних по особовому рахунку № НОМЕР_1 відкритому на ім`я позивача вбачається, що ОСОБА_1 проводив оплату за послуги з управління багатоквартирним будинком в пріоз з вересня 2017 року посічень 2021 року.

Крім того, на переконання суду, ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом задля інших цілей, ніж захист порушеного права чи інтересу, оскільки в період з жовтня 2017 року по січень 2021 року позивач сплачував за спожиті послуги, тобто погоджувався з тим фактом, що послуги ним були отримані, не порушуючи при цьому питання щодо недійсності договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком.

У своїй постанові від 27.01.2020 року у справі № 761/26815/17 Верховний Суд зазначив, що недійсність договору, як приватно-правова категорія, покликана не допускати або присікати порушення цивільних прав та інтересів або ж їх відновлювати. По своїй суті ініціювання спору про недійсність договору не для захисту цивільних прав та інтересів є недопустимим.

Ураховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 259, 263, 265, 280, 284 ЦПК України, ст. ст. 203, 215 ЦК України,

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства №1 про визнання договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком №25/уп.жф від 01 жовтня 2018 р. недійсним відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в 30-денний строк, який обчислюється з дня проголошення (складення) рішення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення (складення), має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано.

Сторони:

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_9 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач Комунальне виробниче житлове ремонтно - експлуатаційне підприємство №1, місце знаходження: 11501, м. Коростень, вул. Кооперативна, 3-а, Житомирська область, .

Суддя Недашківська Л.А.

копія згідно з оригіналом