Житомирський апеляційний суд
Справа №278/1656/24 Головуючий у 1-й інст. Єригіна І. М.
Категорія 44 Доповідач Павицька Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2024 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Павицької Т.М.,

суддів Трояновської Г.С., Борисюка Р.М.

розглянув у спрощеному письмовому провадженні без виклику сторін в м. Житомирі цивільну справу №278/1656/24 за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, за апеляційною скаргою приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 13 серпня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Єригіної І.М. в м. Житомирі,

в с т а н о в и в :

У березні 2024 року ПАТ «СК «Універсальна» звернулося до суду з позовом, у якому просило стягнути з ОСОБА_1 завдані збитки у розмірі 8 424,31 грн.

В обґрунтування позову зазначало, що 19.02.2021 між ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» та ТОВ «Торгівельна компанія «ОРТ» був укладений договір добровільного страхування майна №202/242/005651. Вказує, що предметом укладеного договору є майнові інтереси страхувальника за адресою: АДРЕСА_1 . Стверджує, що у відповідності до умов укладеного договору страховик взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування. Вказує, що 18.02.2022 ОСОБА_1 перебуваючи у нетверезому стані по АДРЕСА_1 пошкодив вітрину магазину. Зазначає, що внаслідок дій відповідача було пошкоджено вітрину магазину за адресою: АДРЕСА_1 . Стверджує, що страхувальник звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку про що складено страховий акт №113809/1. Зазначає, що на підставі вказаного страхового акту ПАТ «СК «Універсальна» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 8 424,31 грн. Вважає, що з моменту виплати страхового відшкодування, позивач отримав право вимоги до ОСОБА_1 , як до особи відповідальної за завдання збитків власнику вітрини. Враховуючи викладене просило позов задовольнити в повному обсязі.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 13 серпня 2024 року у задоволенні позову ПАТ «СК «Універсальна» відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції ПАТ «СК «Універсальна» подало апеляційну скаргу, у якій просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що оскаржуване рішення є незаконним, необґрунтованим та таким, що ухвалене із неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. Вказує, що до позовної заяви було долучено довідку від 19.03.2022 та лист №2110/201/2022 від 11.05.2022, зміст яких свідчить про винуватість ОСОБА_1 . Зазначає, що існує різниця між відповідальністю за правопорушення та відповідальністю за завдання шкоди. Звертає увагу на те, що в деліктному законодавстві передбачена презумпція вини заподіювача шкоди. Вказує, що позивач має надати суду лише докази наявності шкоди, а докази спростування своєї вини має надати відповідач. Зазначає, що ПАТ «СК «Універсальна» надало наявні докази на підтвердження вини відповідача, тому відповідно така вина вважається доведеною, поки її не буде спростовано відповідачем. Враховуючи вищевикладене просить скасувати рішення Богунського районного суду м. Житомира від 13 серпня 2024 року та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що 19.02.2021 між ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» та ТОВ «Торгівельна компанія «ОРТ» укладений договір добровільного страхування майна №202/242/005651, а саме: майнові інтереси страхувальника за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №20027530 від 27.08.2008 власником об`єкту за адресою: місто Житомир, вулиця Львівська, 11 є ТОВ «Торгівельна компанія «ОРТ», що також підтверджено свідоцтвом про право власності від 18.08.2008.

Відповідно до повідомлення про подію №106634 від 18.02.2022 ТОВ «Торгівельна компанія «ОРТ» повідомила ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» про настання події, що має ознаки страхового випадку.

У зв`язку з тим, що відбулася страхова подія, страховиком ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» на підставі умов договору добровільного страхування майна №202/242/005651, страхового акту №113809/1, ТОВ «Торгівельна компанія «ОРТ» було виплачено страхове відшкодування в розмірі 8424,31 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №16387 від 20.07.2022.

Позивач виконав свої зобов`язання перед страхувальником згідно умов договору добровільного страхування майна №202/242/005651 від 19.02.2021.

Згідно довідки за результатами розгляду матеріалів зареєстрованих в ЖЄО №7762 та ЖЄО №7740 від 18.02.2022 вбачається, що 18.02.2022 до Житомирського районного управління поліції ГУ Національної поліції в Житомирській області надійшло звернення ОСОБА_2 з приводу пошкодження вітрини магазину «Речі до Речі». В ході проведення перевірки ОСОБА_3 звернулася із письмовою заявою в якій повідомила, що 18.02.2022 близько 09:00 год виявила пошкодження вітрини магазину «Речі до Речі» за адресою: АДРЕСА_1 . Опитаний ОСОБА_1 повідомив, що він перебував у нетверезому стані по АДРЕСА_1 де пошкодив вітрину магазину, але за яких обставин пояснити не зміг. Враховуючи те, що в ході перевірки в даних матеріалах не встановлено фактів вчинення кримінального правопорушення, тому підстав для внесення даної інформації до Єдиного реєстру досудових розслідувань не має.

Відповідно до листа Житомирського районного управління юстиції ГУ Національної поліції в Житомирській області №2110/201/2022 від 11.05.2022 повідомлено ОСОБА_3 про те, що її звернення з приводу пошкодження вітрини магазину «Речі до Речі» обліковано в журналі єдиного обліку заяв та повідомлень про вчиненні кримінальні правопорушення та інші події, що надійшли до Житомирського управління поліції за №7740 та №7762 від 18.02.2022. Зазначено, що працівниками Житомирського районного управління поліції встановлено відсутність ознак кримінального правопорушення, тому підстав для внесення даної інформації до Єдиного реєстру досудових розслідувань не має.

13.10.2022 ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» направило ОСОБА_1 претензію про відшкодування шкоди в порядку регресу на суму 8 424,31 грн.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позивачем надано довідку від 19.03.2022 та лист №2110/201/2022 від 11.05.2022, зміст яких не свідчить про винуватість відповідача та самі по собі не можуть бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні. Постанов суддів у справах про адміністративні правопорушення, які б набрали законної сили та були б пов`язані з предметом розгляду у цій справі, представником позивача суду не надано.

Перевіряючи законність оскаржуваного рішення, колегія суддів враховує наступне.

Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Частиною 4 статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору.

Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

У разі наявності юридичних фактів передбачених статтею 993 ЦК України відбувається перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика (суброгація). Нового зобов`язання із відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: від потерпілого (страхувальника) переходить страховику право вимоги до особи, відповідальної за завдання шкоди. Страховик внаслідок виконання обов`язку винної особи (боржника) перед потерпілим (кредитором), набуває права кредитора в частині фактичних витрат. При цьому деліктне зобов`язання не припиняться, але відбувається заміна сторони у цьому зобов`язанні (заміна кредитора) - замість потерпілої особи прав кредитора набуває страховик. Вживання терміну «перехід» означає, що право вимоги існувало раніше та продовжує існувати, але переходить від однієї особи до іншої, відповідно - від потерпілої особи у деліктному зобов`язанні до страховика.

Враховуючи викладене, правовідносини, що виникли між позивачем і відповідачем, у зв`язку з виплатою першим на користь потерпілого страхового відшкодування, засновані на суброгації - переході до позивача права вимоги потерпілого у деліктному зобов`язанні.

У порядку суброгації страховик може стягнути із заподіювача шкоди лише ту суму, яку він сам виплатить страхувальнику. Тому, якщо страхове відшкодування лише частково погашає спричинені потерпілому збитки, то до заподіювача шкоди є можливість пред`явлення двох вимог: перша - вимога страховика в розмірі виплаченого потерпілому страхового відшкодування, друга вимога - потерпілого в розмірі тієї частини завданої шкоди, яка не була покрита страховим відшкодуванням. Заподіювач шкоди може висувати проти страховика лише ті вимоги (заперечення), які він має до потерпілої особи.

Згідно ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяння шкоди.

Згідно роз`яснень, які містяться в п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається.

При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, статтею 1191 ЦК), а також статтею 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а для суброгації відповідно до статті 993 ЦК і статті 27 Закону України «Про страхування» встановлено особливий правовий режим.

Таким чином, відповідно до вказаних норм закону від дня страхового випадку внаслідок заміни кредитора у зобов`язанні з відшкодування шкоди до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані страхувальнику збитки.

З огляду на положення ст.1192 ЦК України, розмір збитків визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Також у порядку суброгації страховик може стягнути із завдавача шкоди лише ту суму, яку він сам виплатив страхувальнику. Оскільки при суброгації відбувається заміна особи в зобов`язанні, тому з урахуванням положення статті 515 ЦК України суброгація застосовується лише до майнового страхування.

Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат перейшло право вимоги, яке страхувальник, який отримав страхове відшкодування, мав до особи, відповідальної за завдані збитки.

З огляду на вищезазначене, у відповідача виникло зобов`язання відшкодувати завдані збитки в порядку суброгації у розмірі сплаченого страховиком страхового відшкодування.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду передбачені нормами статті 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: наявність шкоди, протиправну поведінку заподіювача шкоди, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача і вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Для застосування такого заходу відповідальності, як відшкодування шкоди слід встановити наявність у діях винної особи усіх чотирьох елементів складу цивільного правопорушення (протиправної поведінки), ступінь її вини у розумінні статті 1193 ЦК України.

При цьому, встановлення прямого причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоди, та збитками потерпілої сторони є важливим елементом доказування наявності реальних збитків. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність є причиною, а збитки, яких зазнала потерпіла особа, - наслідком такої протиправної поведінки.

Питання про наявність або відсутність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи і шкодою має бути вирішено судом шляхом оцінки усіх фактичних обставин справи.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Аналіз наведених норм, з урахуванням визначених цивільно-процесуальним законодавством принципів змагальності і диспозитивності цивільно-процесуального судочинства, дає підстави для висновку про те, що законодавством не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди. Разом з тим, потерпілий має довести належними доказами факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також факт того, що відповідач є заподіювачем шкоди.

Виходячи з визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного судочинства, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини у завданні шкоди позивачеві.

Такі ж правові висновки підтримуються Верховним Судом, зокрема в постанові від 25 лютого 2019 року в справі №466/4051/15-ц.

Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Частиною 1 статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст. 12 цього Кодексу цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ст. ст.76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У статті 89 ЦПК України, поміж іншим, встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні доказине мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони.

У справі, що переглядається встановлено, що 18.02.2022 до Житомирського районного управління поліції ГУ Національної поліції в Житомирській області надійшло звернення ОСОБА_2 з приводу пошкодження вітрини магазину «Речі до Речі».

Зі змісту листа Житомирського районного управління юстиції ГУ Національної поліції в Житомирській області №2110/201/2022 від 11.05.2022 вбачається, що звернення ОСОБА_3 з приводу пошкодження вітрини магазину «Речі до Речі» обліковано в журналі єдиного обліку заяв та повідомлень про вчиненні кримінальні правопорушення та інші події, що надійшли до Житомирського управління поліції за №7740 та за №7762 від 18.02.2022.

Згідно довідки за результатами розгляду матеріалів зареєстрованих в ЖЄО №7762 та ЖЄО №7740 від 18.02.2022 вбачається, що в ході проведення перевірки опитаний ОСОБА_1 повідомив, що він перебував у нетверезому стані по АДРЕСА_1 , де пошкодив вітрину магазину, але за яких обставин пояснити не зміг.

Відтак, вбачається, що ОСОБА_1 визнав свою вину в тому, що пошкодив вітрину магазину.

Таким чином, колегія суддів встановивши обставини по справі та визначившись з характером спірних правовідносин дійшла висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог, виходячи при цьому з доведеності спричинення позивачу матеріальної шкоди внаслідок пошкодження вітрини магазину та не спростування відповідачем своєї вини, яка презюмується в даних деліктних зобов`язаннях.

Отже, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням та з точки зору їх належності, допустимості та достатності для висновку про вчинення відповідачем протиправних дій, та врахувавши їх логічність, послідовність та узгодження між собою, колегія суддів приходить до висновку про доведеність позовних вимог ПАТ «СК «Універсальна».

Жодних доказів чи логічних пояснень на спростування своєї вини ОСОБА_1 не надано.

Крім того, здійснюючи правосуддя, ЄСПЛ керується, у тому числі, принципом пропорційності, тобто дотримання «справедливого балансу», враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та надмірний тягар. Конкретному приватному інтересу повинен протиставлятися інший інтерес, який може бути не лише публічним (суспільним, державним), але й іншим приватним інтересом, тобто повинен існувати спір між двома юридично рівними суб`єктами, кожен з яких має свій приватний інтерес, перебуваючи в цивільно-правовому полі.

Відтак, при розгляді даної справи крім іншого, суд також має враховувати принцип пропорційності з метою дотримання при розгляді справи та ухваленні рішень «справедливого балансу» сторін.

Оскільки, стороною відповідача ніякими належними та допустимими доказами не спростована заявлена позивачем сума матеріальних збитків, яка відповідно до страхового акту №113809/1 складає 8424,31 грн., колегія суддів вважає, що саме ця сума підлягає відшкодуванню.

Відповідно до статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення або змінити рішення.

Частиною 1 ст. 376 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Оскільки висновки суду першої інстанції зроблені без належного з`ясування дійсних обставин справи, дослідження та оцінки наданих сторонами доказів, то згідно зі статтею 376 ЦПК України це є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення про задоволення позову.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, сплачений ПАТ «СК «Універсальна» при зверненні з позовом до суду судовий збір у розмірі 3028,00 грн та судовий збір сплачений позивачем за подачу апеляційної скарги в сумі 4542,00 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, що разом становить 7570,00 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Малозначними, зокрема, є справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України). Дана справа є малозначною в сили вимог закону.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» задовольнити.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 13 серпня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» 8 424,31 грн завданих збитків.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» 7570,00 грн судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий

Судді