Справа 688/2268/24
№ 2/688/736/24
Рішення

Іменем України

10 жовтня 2024 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Козачук С.В.,

з участю секретаря судового засідання Гошовської О.О.,

представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в режимі відеоконференції в місті Шепетівці в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог, позиція позивача

21.05.2024 року Акціонерне товариство «Акцент-Банк» (далі АТ «А-Банк») звернулось до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову посилається на те, що 22.08.2019 року ОСОБА_1 приєдналась до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. На підставі Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на його банківський рахунок та видано платіжну картку.

АТ «А-Банк» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу кредит у розмірі, відповідно до умов договору. Отримавши кредитні кошти, ОСОБА_1 належним чином не виконувала взяті на себе зобов`язання за укладеним кредитним договором, а тому станом на 29.04.2024 року виникла заборгованість в розмірі 73501,14 грн, з яких 43449,38 грн заборгованість за кредитом, 30051,76 грн заборгованість за процентами, яку позивач просив стягнути з відповідача.

Представник позивача у судове засідання не з`явився. Проте, представник ОСОБА_3 подав клопотання, у якому просиврозгляд справи провести у його відсутність, позов підтримав в повному обсязі. У разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечував проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення суду.

Позиція відповідача

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, хоча про час, день та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Козійчук О.І. в судову засіданні позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні в повному обсязі з підстав наведених у відзиві на позовну заяву.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі

Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 03.06.2024 року відкрито провадження в справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 09 год. 00 хв. 02.07.2024 року, який з урахуванням перебування головуючого судді у щорічній відпустці та графіку раніше призначених справ відкладено до 09 год. 30 хв. 17.09.2024 року.

18.06.2024 року судом отримано від представник відповідача ОСОБА_2 клопотання про продовження строку для подання відзиву на позов, оскільки ОСОБА_1 не отримувала копії позовної заяви та доданих до неї документів поштою.

02.07.2024 року судом отримано від представник відповідача ОСОБА_2 клопотання про передачу справи за підсудністю до Нетішинського міського суду Хмельницької області за фактичним місцем проживання відповідача ОСОБА_1 та зареєстрованим місцем проживання її дітей по АДРЕСА_1 .

04.07.2024 року судом отримано від представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Козійчука О.І. відзив на позов, в якому останній зазначає, що позов є безпідставним, необгрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. В обгрунтування заперечень посилається на те, щоОСОБА_1 не заперечує про підписання анкети-заяви, втім зауважує, що вказана анкета була надана їй для підпису під час отримання споживчого кредиту на купівлю побутової техніки пилососа, а тому підписанням даної анкети, вона погодилася лише на банківське обслуговування щодо відкриття кредитного рахунку та перерахування з нього коштів на рахунок магазину.Отриманий в банку кредит був строком на 6 місяців та успішно погашений у 2020 році, однак жодних квитанцій та чеків про купівлю товару і погашення кредиту у неї не збереглося.В анкеті-заяві ні сума кредиту, ні сума процентів, ні строків надання кредиту та умов повернення коштів - не вказано. Умови кредитування вказані в «Умовах та правилах надання банківських послуг» та у паспорті споживчого кредиту за програмою «Кредитна карта» відповідач не підписувала. Також зазначає, що сума заборгованості в розмірі 73501,14 грн є необґрунтованою, оскільки в наданій позивачем виписці по картці зазначається, що сума витрат за кредитом складає 407308,08 грн, сума внесених користувачем коштів становить 335170,09 грн. Різниця між сумою витрат та сумою внесених коштів становить: 407308,08 - 335170,09 = 72137,99 грн. Вказана сума не відповідає ні сумі позовних вимог, ні сумі заборгованості, зазначеній в розрахунку заборгованості. ОСОБА_1 переконана, що усі зобов`язанням перед банком виконала. Просить суд застосувати строк позовної давності, оскільки розрахунок тіла кредиту та процентів позивач здійснив за період з 22.08.2019 року та до 29.04.2024 року, а загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідач вважає, що у позовних вимогах, що стосуються правовідносин за період до 29.04.2021 року (три роки назад з дати подання позову) слід відмовити повністю, а за період з 29.04.2021 року по 29.04.2024 року позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню оскільки відповідно до виписки по картці всього за вказаний період ОСОБА_1 в рахунок погашення заборгованості сплачено 129416,59 грн, однак витрат здійснено на суму 119017,58 грн.

Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 17.09.2024 року клопотання представника відповідача адвоката Козійчука О.І. задоволено частково; продовжено відповідачу ОСОБА_1 строк для подання відзиву на позовну заяву, приєднано його до матеріалів справи; у задоволенні клопотання представника відповідача адвоката Козійчука О.І. про передачу справи за підсудністю відмовлено; відкладено судовий розгляд до 13 год. 00 хв. 10.10.2024 року.

Виклад встановлених судом обставин, зміст спірних правовідносин та докази на їх підтвердження

Судом встановлено, що ОСОБА_1 стала клієнтом АТ «А-Банк», у зв`язку з чим уклала договір про надання банківських послуг шляхом підписання Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку від 22.08.2019 року, на підставі якої отримала кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку.

У заяві зазначено, що відповідач згодний з тим, що підписана ним Анкета-Заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розташованими в рекламному буклеті, складають між ним і банком договір про надання банківських послуг, а також те, що він ознайомився з договором про надання банківських послуг до його укладення, погодився з його умовами та погодився отримати примірник договору шляхом самостійної роздруківки з офіційного сайту www.a-bank.com.ua. Крім того відповідач погодився з тим, що зобов`язується виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно самостійно знайомитися з їх змінами на сайті А-Банку.

АТ «А-Банк» свої зобов`язання за договором та угодою виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу кредит (встановило кредитний ліміт) у розмірі, відповідно до умов договору. Однак відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за кредитним договором, що є порушенням законних прав та інтересів АТ «А-Банк», що стало приводом для звернення до суду з вказаним позовом.

АТ «А-Банк» обґрунтовувало свій позов у частині стягнення заборгованості за кредитом, заборгованості по процентам за користування кредитом тим, що між сторонами був укладений кредитний договір, за умовами якого ОСОБА_1 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, однак остання не виконувала зобов`язання за цим договором, у зв`язку з чим виникла заборгованість.

На підтвердження вказаних обставин АТ «Акцент-Банк» надало суду: копію Анкети-зяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку від 22.08.2019 року, паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк»; витяг з Тарифів користування кредитної картки «Універсальна», «Універсальна Gold», «Зелена»; розрахунок заборгованості за договором б/н від 22.08.2019 року станом на 29.04.2024 року, довідку за лімітами, довідку за картками та виписку по картці відповідача за період з 22.08.2019 року по 29.04.2024 року.

Відповідно до даних довідки за картами, ОСОБА_1 відкрито рахунок № НОМЕР_1 та видано картку № НОМЕР_2 , строком дії до грудня 2024 року.

Згідно даних довідки за лімітами клієнту ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , кредитний договір б/н (внутрішньобанківський референс НОМЕР_4 ) від 22.08.2019 року за період з 22.08.2019 року по 29.04.2024 року встановлено наступні кредитні ліміти: 22.08.2019 року відповідачу встановлено та збільшено кредитний ліміт в сумі 5000 грн, який 06.03.2020 збільшено до 10000 грн, 10.04.2020 року збільшено до 25000 грн, 19.08.2020 року збільшено до 45000 грн, 29.08.2023 року зменшено до 43449,38 грн та 27.01.2024 року зменшено до 43500 грн.

З виписки по картці ОСОБА_1 за період з 22.08.2019 року по 29.04.2024 року слідує, що відповідач отримувала кредитні кошти в загальній сумі 119017,58 грн та користувалася ними. Окрім цього, з виписки вбачається, що ОСОБА_1 в рахунок погашення заборгованості сплатила кошти в розмірі 129416, 59 грн, останній платіж здійснено відповідачем 31.12.2022 року на суму 400 грн.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором №б/н від 22.08.2019 року слідує, що відповідач зобов`язання належним чином не виконувала, тому станом на 29.04.2024 року за нею рахується заборгованість в сумі 73501,14 грн, яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 43449,38 грн та заборгованості за процентами в сумі 30051,76 грн.

Застосовані норми права

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Як передбачено ч. 1 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

З положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статтей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Частиною 1 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері визначені Законом України від 15 листопада 2016 року №1734-VIII «Про споживче кредитування» (далі Закон №1734-VIII).

За змістом ч. 2 ст. 9 Закону №1734-VIII до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначенимиЗаконом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбаченихЗаконом України «Про електронну комерцію») із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті.

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки, характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

В силу ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання)

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Мотиви та висновки суду

З`ясувавши думку представника позивача, викладену у письмовому клопотанні, заслухавши вступне слово представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку у задоволенні позову відмовити з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 22.08.2019 року між АТ «А-Банк» та ОСОБА_1 було підписано анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку. Докази у справі достовірно вказують на те, що АТ «А-Банк» відкрило на ім`я відповідача картковий рахунок, видало кредитну картку, на яку в подальшому перераховані кредитні кошти. ОСОБА_1 розпоряджалася і користувалась наданими кредитними коштами на власний розсуд.

Факт отримання кредитної карти та користування кредитними коштами ОСОБА_1 визнано у судовому засіданні і її представником ОСОБА_2 .

Відповідач була вільною у виборі фінансової установи для отримання кредиту, а факт отримання нею коштів, підтверджує вільне волевиявлення на вчинення правочину.

Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Згідно ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до правового висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 року по справі № 2-383/2010 стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Після підписання кредитного договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема у Відповідача виникло зобов`язання по поверненню суми отриманого кредиту.

Водночас з досліджених матеріалів справи вбачається, що підписана ОСОБА_1 анкета-заява не містить процентної ставки за надані кредитні кошти.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути заборгованість за процентами. Обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 22.08.2019 року, Банк посилався на Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в А-Банку, а також тарифи користування кредитною картою «Універсальна», «Універсальна Gold», «Зелена».

Дійсно, Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в А-Банку, а також тарифи по картці «Універсальна», «Універсальна Gold», «Зелена», що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначають, у тому числі: пільговий період користування коштами, процентну ставку, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеню за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також інші умови.

Однак названі документи не підписані відповідачем ОСОБА_1 та матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці витяги з тарифів та умов розуміла відповідач, ознайомилася та погодилася з ними, підписуючи Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку.

Окрім цього, доданий витяг з тарифів користування кредитних карт містить відомості по трьох типах кредитного продукту - «Універсальна», «Універсальна Gold», «Зелена». При цьому, доказів який саме тип кредитної картки було обрано відповідачем, матеріали справи не містять.

Роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування

Відсутність достатніх підтверджень про конкретні запропоновані відповідачеві Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату процентів за користування кредитними коштами, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

У зв`язку з цим, до спірних правовідносин не можуть бути застосовані правила ч. 1 ст. 634 ЦК України, які регламентують правові засади договору приєднання.

Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 03 липня 2019 року (справа №342/180/17, провадження №14-131цс19), яка згідно з ч. 4 ст.263 ЦПК України має враховуватися судами при застосуванні норм права.

У цій постанові Велика Палата Верховного Суду зазначила, що оскільки підписана лише заява-анкета, яка не містить детальних умов договору, а Правила надання банківських послуг та Тарифів обслуговування кредитних карт не містять підпису боржника, тому відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк», відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про розмір тіла кредиту та сплату процентів за користування кредитними коштами, надані банком витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», «Універсальна Gold», «Зелена», витяг з умов та правил надання банківських послуг в А-Банку через їх мінливий характер, не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18 (провадження № 61-9618св19), зазначено, що «виписка по картковому рахунку, що міститься в матеріалах справи, може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, яка повинна досліджуватися судом у сукупності з іншими доказами».

Згідно з інформацією, наведеною в паспорті споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», з якою відповідач ОСОБА_1 була ознайомлена під підпис 22.08.2019 року, строк кредитування 240 місяців; мета отримання кредиту на споживчі цілі; процентна ставка становить 0,000001% річних на місяць; базова процентна ставка 3,9% в місяць (46,8 % річних) або 3,7 % в місяць (44,4% річних для користувачів картки «Універсальна Голд»); тип процентної ставки фіксована; реальна річна процентна ставка 58,23% або 56,44% (для користувачів картки «Універсальна Голд»); процентна ставка при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту процентна ставка становить 7,8% у місяць або 7,4% у місяць (для користувачів картки «Універсальна Голд») на суму загальної заборгованості. Також, у паспорті вказано, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому паспорті споживчого кредиту та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо. Крім того, зазначено, що наведені обчислення реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача є репрезентативними та базуються на обраних споживачем умовах кредитування, викладених вище, і на припущенні, що договір про споживчий кредит залишатиметься дійсним протягом погодженого строку, а кредитодавець і споживач виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі. Реальна річна процентна ставка обчислена на основі припущення, що процентна ставка та інші платежі за послуги кредитодавця залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит.

Згідно з ст. 9 «Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит» Розділу II «Інформаційне забезпечення договору про споживчий кредит та дії, що передують його укладенню» Закону України «Про споживче кредитування» споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з інформацією про умови кредитного договору для прийняття усвідомленого рішення.

До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту.

Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбаченихЗаконом України «Про електронну комерцію») із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності.

Отже, за змістом даної норми, паспорт споживчого кредиту - це лише інформація, необхідна для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття позичальником обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту, яка надається кредитодавцем споживачу до укладення кредитного договору, а умови договору про споживчий кредит та форма його укладення визначені ст.ст. 12, 13 Закону України «Про споживче кредитування» в розділі ІІІ «Договір про споживчий кредит» цього Закону.

Відповідно до правового висновку у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 22.05.2022 року у справі № 393/126/20 провадження № 61-14545сво20 під формою правочину розуміється спосіб вираження волі сторін та/або його фіксація. Правочин оформлюється шляхом фіксації волі сторони (сторін) та його змісту. Така фіксація здійснюється різними способами. Першим і найпоширенішим з них є складання одного або кількох документів, які текстуально відтворюють волю сторін. Зазвичай правочин фіксується в одному документі. Це стосується як односторонніх правочинів (наприклад, складення заповіту), так і договорів (дво- і багатосторонніх правочинів). Домовленість сторін дво- або багатостороннього правочину, якої вони досягли, фіксується в його тексті, який має бути ідентичним у всіх сторін правочину. Потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що паспорт споживчого кредиту не є складовою частиною кредитного договору, а є лише письмовою формою ознайомлення споживача до укладення договору з умовами різних видів кредитування для забезпечення йому можливості вибору серед альтернативних умов кредитування та містить узагальнену інформацію про умови кредитування, орієнтовану загальну вартість кредиту та передує укладенню кредитного договору з позичальником, оскільки передбачає проведення оцінки кредитодавцем кредитоспроможності споживача.

Як встановлено вище, анкета-заява, підписана відповідачем не містить домовленості сторін про сплату процентів за користування кредитними коштами, а також посилання на паспорт споживчого кредиту, як складову договору. Обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі її розмір, позивачем, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 22.08.2019 року, до суду не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження вказаних позовних вимог. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за процентами в сумі 30051,76 грн є необгрунтованими, оскільки в матеріалах справи відсутні дані щодо прийняття відповідачем таких умов і тарифів кредитування.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно з частиною другою ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини другої ст. 43 ЦПК України обов`язок надання усіх наявних доказів в порядку та строки, встановлені законом або суд, покладається саме на учасників справи.

Однією з засад цивільного судочинства є його диспозитивність. Так, відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 8 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

З виписки по картці ОСОБА_1 за період з 22.08.2019 року по 29.04.2024 року вбачається, що сума витрат за кредитом складає 407308,08 грн, сума зарахувань становить 335170,09 грн. Різниця між сумою витрат та сумою зарахувань становить: 407308,08 - 335170,09 = 72137,99 грн.

В розрахунку заборгованості за договором №б/н від 22.08.2019 року зазначено про існування у відповідача заборгованості станом на 29.04.2024 року за тілом кредиту (простроченим) в сумі 43449,38 грн, за процентами в сумі 30051,76 грн, а всього 73501,14 грн.

Отже, сума у виписці не відповідає сумі заборгованості, зазначеній в розрахунку заборгованості.

Розрахунок заборгованості, на який посилається позивач, не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані Банком в позовній заяві, а отже не є належним доказом існування боргу. За своїм змістом розрахунок заборгованості є складеним банком розрахунковим документом.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення простроченого тіла кредиту в сумі 43449,38 грн є необґрунтованими, оскільки позивачем не надано доказів, які б беззаперечно свідчили про наявність саме такої заборгованості по простроченому тілу кредиту за кредитним договором від 22.08.2019 року, враховуючи те, що сплачені відповідачем кошти в сумі 335170,09 грн зараховувались, в тому числі і на погашення процентів, які ОСОБА_1 не погоджувала, а тому у задоволенні вимог про стягнення з відповідача заборгованості слід відмовити в повному обсязі. При цьому суд не вбачає підстав для застосуання строку позовної давності з огляду на наступне.

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

За змістом частини першої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Тобто, позовна давність застосовується лише за наявності порушеного права особи.

Відповідно до частини першої статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, в силу частини третьої статті 264 ЦК України після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Правила переривання перебігу позовної давності застосовуються судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання.

Суд відхиляє доводи відповідача щодо пропуску позивачем строку позовної давності, оскільки відповідач активно користувалась наданими їй кредитними коштами, а останнє погашення заборгованості відбулося 31.12.2022 року, тому початок перебігу позовної давності необхідно відраховувати саме з цієї дати. Відтак позивач не пропустив трирічний строк позовної давності.

Судові витрати

В силу ст. 141 ЦПК України, з урахуванням відмови у задоволенні позову, судові вирати по сплаті судового збору слід покласти на позавача.

На підставі ст.ст. 207, 509, 526, 530, 549, 610, 626, 628, 633, 634, 638, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 12, 76-81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 280-284, 289ЦПК України, суд,-

вирішив:

У задоволенні позову Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається учасниками справи протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Хмельницького апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи

Позивач Акціонерне товариство «Акцент-Банк», місцезнаходження юридичної особи: 49074, м. Дніпро, вул. Батумська, 11, , МФО 307770.

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована по АДРЕСА_2 , проживає по АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Повне судове рішення складено 14 жовтня 2024 року.

Суддя: Світлана КОЗАЧУК