Справа № 127/2017/24
Провадження № 2-др/127/146/24
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 жовтня 2024 року м. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області в складі судді Волошина С.В., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Корченюка Анатолія Володимировича про ухвалення додаткового рішення з питання розподілу судових витрат на правничу допомогу в справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Лозинка» та ОСОБА_3 , про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 18 вересня 2024 року, позов ОСОБА_1 до ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», ОСОБА_2 , ТОВ «Лозинка» та ОСОБА_3 , про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, спричинену внаслідок дорожньо транспортної пригоди в розмірі 23 453, 45 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 1 000, 00 грн. У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 396,30 гривень судового збору. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 864, 10 грн.

При ухвалені даного рішення не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат на правничу допомогу надану позивачу адвокатом Корченюком А.В., про вирішення яких було заявлено представником позивача в судовому засіданні до закінчення судових дебатів.

04 жовтня 2024 року представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Корченюком А.В. подана заява про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат позивача на професійну правничу допомогу. Адвокатом вказано, що доданими до заяви договором про надання правничої допомоги б/н від 29.02.2024, актом приймання-передачі наданих послуг від 04.10.2024 за договором про надання правничої допомоги б/н від 29.02.2024, переліком наданих послуг та часу, витраченого на надання правничої допомоги від 04.10.2024 та випискою з карткового рахунку адвоката Корченюка А.В., що додається, підтверджено понесення позивачем витрат на правничу допомогу в сумі 39 000,00 грн.

Представник позивача у заяві зазначає, що 01.10.2024 в ЄДРСР було оприлюднено повний текст рішення суду від 18.09.2024 та з огляду на те, що при ухваленні рішення судом не було вирішено питання про судові витрати, представник позивача звернувся до суду з даною заявою у п`ятиденний строк після оприлюднення рішення у справі по суті позовних вимог.

Відповідачі заперечень на подану представником позивача заяву суду не надали.

Відповідно до ч,1.3 ст.127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.1, 3 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Згідно ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

У контексті вказаних положень процесуального закону, враховуючи характер вирішуваного питання суд розглядає останнє без повідомлення учасників справи.

Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

У ст. 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

У ч. 8 ст. 141 ЦПК України зазначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу (стаття 246 ЦПК України).

Отже, для відшкодування витрат на професійну правову допомогу, учасник справи зобов`язаний надати суду докази понесення таких витрат до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву та подала попередній розрахунок таких витрат.

Водночас суд, вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, зобов`язаний врахувати подані стороною у строк, визначений ч. 8 ст. 141 ЦПК України, докази, надати їм належну оцінку і лише після цього прийняти відповідне судове рішення з цього питання.

Вимога ч. 8 ст. 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити в зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні.

Указані висновки узгоджуються із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду щодо порядку стягнення витрат на правову допомогу, викладеною у додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15.

З огляду на зміст ч. 8 ст. 141 ЦПК України, сторона може подати докази на підтвердження розміру витрат, які вона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, у тому числі і після судових дебатів, але виключно за сукупності двох умов: по-перше, ці докази повинні бути подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, і по-друге, сторона зробила відповідну заяву про розподіл судових витрат до закінчення судових дебатів.

Звертаючись до суду із даним позовом, представник позивача адвокат Корченюк А.В.. попередньо заявляв про стягнення витрат на правничу допомогу із зазначенням, що докази будуть надані протягом п`яти днів після винесення рішення суду.

18 вересня 2024 року судом ухвалене рішення у справі про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Таким чином, з урахуванням ч. 8 ст. 141 ЦПК України, докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивач/його представник мав подати до суду до 23 вересня 2024 року включно.

Натомість заява про ухвалення додаткового рішення представником позивача подана суду лише 04 жовтня 2024 року, тобто з пропуском встановленого законом процесуального строку.

Строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, встановлюються судом (ст. 120 ЦПК України).

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (ст. 126 ЦПК України).

Аналіз ст. 126, ч. 8 ст. 141 ЦПК України дозволяє дійти висновку, що у випадку неподання доказів понесення витрат на правничу допомогу протягом визначеного ч. 8 ст. 141 ЦПК України п`ятиденного строку, заява про розподіл судових витрат, зроблена стороною до закінчення судових дебатів у справі, повинна залишатися судом без розгляду, якщо причини пропуску цього строку не є поважними.

Суд вважає, що вказані представником позивача причини звернення до суду 04.10.2024, з пропуском строку звернення до суду з даною заявою, не можна визнати поважними, оскільки, зокрема, безпосередньо адвокат Корченюк А.В. брав участь у судовому засіданні 18 вересня 2024 року та був обізнаний про результати розгляду справи, що не позбавляло можливості своєчасно звернутися до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення та надати відповідні докази для вирішення питання про розподіл судових витрат позивача на професійну правничу допомогу. Крім того, закон не пов`язує обрахування строків для подання відповідних доказів на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу із датою оприлюднення повного тексту рішення суду.

Також суд бере до уваги, що заява про ухвалення додаткового рішення не містить клопотання про поновлення пропущеного строку на звернення до суду з відповідною заявою.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Ініціювавши судовий розгляд справи, позивач повинен активно використовувати визначені законом процесуальні права, здійснювати їх з метою, з якою такі права надано. Реалізація особою процесуальних прав невіддільна від виконання нею процесуального обов`язку щодо сприяння встановленню в судовому процесі дійсних обставин у справі з метою отримання правосудного судового рішення. Слід також врахувати правову позицію Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Пономарьов проти України», згідно з якою сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

За таких обставин заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Корченюка А.В. про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування витрат на правничу допомогу слід залишити без розгляду.

Керуючись статтями 126, 141, 259, 260, 261, 270, ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Корченюка Анатолія Володимировича про ухвалення додаткового рішення з питання розподілу судових витрат на правничу допомогу в справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Лозинка» та ОСОБА_3 , про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: