Справа № 686/1069/24
Провадження № 2/686/2101/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2024р. м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд в складі: головуючого судді Продана Б.Г., при секретарі Боднар А.П.., за участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Рембуд-транс» про скасування наказу про припинення трудового договору, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, зобов`язання зробити запис в трудовій книжці та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

11 січня 2024 року до суду звернувся ОСОБА_4 з позовом до ТОВ «Рембуд-транс»

в якому просить скасувати наказ №224 від 21.12.2023 р. про припинення трудового договору та звільнення за прогули без поважних причин, поновити його на посаді водія; стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу, зобов`язати видалити запис в трудовій книжці про звільнення з роботи за прогули без поважних причин та стягнути 50 000 грн. моральної шкоди та судові витрати.

В обґрунтування позову зазначив, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 29.11.2023 року було задоволено його позов до ТОВ «Рембуд-транс» про скасування наказу та поновлення на роботі. Зазначене рішення позивач отримав 19.12.2023 року та звернувся з ним до відповідача із заявою про поновлення на роботі, однак, отримав наказ від 21.12.2023 р. №224 про припинення трудового договору та звільнення його за ч. 4 ст. 40 КЗпП України. В трудовій книжці міститься запис про поновлення на попередній роботі від 20.12.2023р., а від 21.12.2023 р. про звільнення. Вважає своє звільнення незаконним, вказує, що відповідач не дотримав процедури й порядку звільнення за прогул, у зв`язку із чим вимушений звернутись до суду.

15.01.2024 року по справі відкрито провадження, призначено підготовче засідання.

08.05.2024 року представником відповідача подано заяву про закриття провадження в частині вимог через відсутність предмету спору, оскільки Наказом №6 від 06.03.2024 року було скасовано наказ №224 та поновлено ОСОБА_4 на посаді водія з 31.08.2024 року, а також виплачено середній заробіток.

Ухвалою суду від 26.07.2024 року відмовлено в задоволенні клопотання про закриття провадження.

26.07.2024 року справу призначено до слухання по суті.

11.09.2024 року представником відповідача надано додаткові пояснення, які долучено до матеріалів справи, просить відмовити в задоволенні позову, вказує, що незважаючи на поновлення позивача на посаді, останній відмовляється виходити на роботу та продовжує вчиняти прогули, а тому також відсутні підстави і для стягнення моральної шкоди. Вказує, що у строки, передбачені ст. 141 ЦПК України ним будуть подані докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили позов задоволити із наведених підстав та стягнути витрати на правничу допомогу.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, просив відмовити у його задоволенні, також просив зменшити розмір витрат на правничу допомогу понесених позивачем, у випадку задоволення позову.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та надані докази, оцінивши їх у сукупності, суд встановив наступні обставини та правовідносини.

Так, судом встановлено, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду у справі №686/24109/23 від 29.11.2023 року визнано незаконним та скасовано наказ ТОВ «Рембуд-транс» від 04.09.2023 року №161 «Про звільнення водія автотранспортних засобів ОСОБА_4 », поновлено ОСОБА_4 на посаді водія з 31.08.2023 року, стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу та судові витрати. Повний текст рішення складено 04.12.2023 року.

У позовній заяві ОСОБА_4 вказує, що зазначене рішення отримав 19.12.2023 року та звернувся з ним до відповідача із заявою про поновлення на роботі, однак отримав наказ від 21.12.2023 р. №224 про припинення трудового договору та звільнення його за ч. 4 ст. 40 КЗпП України. В трудовій книжці міститься запис про поновлення на попередній роботі від 20.12.2023р., а від 21.12.2023 р. про звільнення за прогул. Вважає своє звільнення незаконним, вказує, що відповідач не дотримав процедури й порядку звільнення за прогул, у зв`язку із чим знову звернувся до суду із зазначеним позовом.

Так, відповідно до ст. 147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Відповідно до положень ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ч. 1,2, ст. 77 ЦПК України, передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, Наказом ТОВ «Рембуд-Транс» № 6 від 06.03.2024 року, було скасовано наказ № 224 про звільнення ОСОБА_4 та поновлено його на роботі на посаді водія автотранспортних засобів з 31.08.2023 р., допущено до роботи 07.03.2024 р.

Крім того, на користь останнього було здійснено виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 21.12.2023 року по 06.03.2024 року в загальній сумі 34 634, 04 що підтверджується Платіжними інструкціями №№ 4146 від 21.12.2024 р., № 4287, 4288 від 20.03.2024 р., які долучені до матеріалів справи.

Однак, позивач відмовляється виходити на роботу та виконувати свої посадові обов`язки, мотивуючи ці обставини тим, що очікує на прийняття рішення судом, вказуючи про те, що спір між сторонами досі існує.

Вивчивши надані сторонами докази, оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено ті обставини на які він посилався як на підставу своїх вимог, а тому відсутні підстави для задоволення позову. Оскільки Наказ №224 від 21.12.2023 р. про припинення трудового договору та звільнення ОСОБА_4 за прогули без поважних причин, скасовано та поновлено позивача на посаді водія, а також стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу, у зв`язку із чим відсутні підстави для задоволення похідних вимог про стягнення моральної шкоди.

У зв`язку із наведеним, суд вважає за необхідне відмовити по суті ОСОБА_4 в задоволенні позовних вимог до ТОВ «Рембуд-транс» про скасування наказу №224 від 21.12.2023 р. про припинення трудового договору та звільнення за прогули без поважних причин, поновлення на посаді водія; стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, зобов`язання видалити запис в трудовій книжці про звільнення з роботи за прогули без поважних причин та стягнення 50 000 грн. моральної шкоди, а також судових витрат.

Щодо розподілу судових витрат, то суд керується положеннями ст. 141 ЦПК України, відповідно до яких, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача.

Таким чином, у зв`язку із тим, що у позові відмовлено по суті, то понесені позивачем судові витрати відносяться на його рахунок та не підлягають до відшкодування відповідачем. Тоді як відповідач не позбавлений права на відшкодування понесених ним витрат на правничу допомогу у порядку та строки, передбачені ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. ст. ст. 12, 13, 81, 141, 263 265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Рембуд-транс» про скасування наказу № 224 від 21.12.23р. про припинення трудового договору та звільнення з посади водія транспортних засобів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 21.12.23р. до дня поновлення на роботі, зобов`язання зробити запис в трудовій книжці та стягнення моральної шкоди в сумі 50 000 грн. залишити без задоволення.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення суду.

Повний текст рішення суду виготовлено 14.10.2024 року.

Суддя:

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , ІПН

НОМЕР_1 , тел. НОМЕР_2 .

Відповідач: ТзОВ «Рембуд-транс», м. Хмельницький, вул. П. Болбочана 3/2, .