ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2024 року

м. Київ

справа № 727/397/22

провадження № 61-4545св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

судді-доповідача - Грушицького А. І.,

суддів: Литвиненко І. В., Петрова Є. В., Пророка В. В., Ситнік О. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - акціонерне товариство «СЕНС БАНК»,

третя особа - приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Козлова Наталія Володимирівна,

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу акціонерного товариства «СЕНС БАНК» на постанову Чернівецького апеляційного суду від 23 лютого 2023 рокуу складі колегії суддів Одинака О. О., Кулянди М. І., Половінкіної Н. Ю.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «СЕНС БАНК», третя особа - приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Козлова Наталія Володимирівна, про визнання протиправним і скасування рішення.

Короткий зміст позовних вимог

В січні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом доакціонерного товариства «Альфа-Банк» (далі - АТ «Альфа-Банк»), яке змінило назву на акціонерне товариство «СЕНС БАНК» (далі - АТ «СЕНС БАНК»), третя особа - приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Козлова Н. В., про визнання протиправним і скасування рішення.

Позов мотивувала тим, що 26 травня 2008 року уклала з акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (далі - АКБСР «Укрсоцбанк») договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 125, за умовами якого отримала кредит в розмірі 200 000 дол. США зі сплатою 23 % річних та кінцевим терміном повернення кредиту та процентів не пізніше 25 травня 2023 року.

У якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором АКБСР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 26 травня 2008 року уклали іпотечний договір № 125, вiдповiдно до якого іпотекодавець передав в іпотеку іпотекодержателю нерухоме майно - двохкімнатну квартиру АДРЕСА_1 та належить іпотекодавцю на праві приватної власності.

Однак, оскільки позивач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, станом на 21 квітня 2017 року у неї виникла прострочена заборгованість за кредитом в розмірі 155 210,88 грн, за відсотками в розмірі 161 162,32 грн, iнфляційні втрати за кредитом становлять 38 223,70 грн, iнфляційні втрати за відсотками - 74 331,93 грн.

Вказана сума заборгованості була стягнута з позивача на користь АКБСР «Укрсоцбанк» рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 05 грудня 2017 року.

03 грудня 2020 року вказане рiшення суду було пред`явлено для виконання приватному виконавцю Кондрюку К. О.

24 вересня 2021 року АТ «Альфа-Банк», яке є правонаступником АКБСР «Укрсоцбанк», на підставі договору іпотеки звернуло стягнення на спірний предмет іпотеки у позасудовому порядку шляхом реєстрації на нього права власності.

Відповідний запис № 44188904 внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Козловою Н. В.

Позивач стверджувала, що вказані дії були здійсненні без її відома та з порушенням процедури реєстрації права власності.

Зокрема, вона не отримувала від іпотекодержателя письмової вимоги про усунення порушень, а тому АТ «Альфа-Банк» не міг надати державному реєстратору документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем такої вимоги.

Окрім того, АТ «Альфа-Банк» належним чином не здійснив оцінку предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності. Передання майна у власність банку відбулось без належної оцінки такого нерухомого майна на підставі застарілих даних.

Із перелічених у договорі іпотеки способів звернення стягнення на предмет іпотеки не вбачається такого способу, який давав би право іпотекодержателю задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки у спосіб, який оскаржується позивачем.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об`єкта нерухомого майна відомо, що дата та час державної реєстрації - 24 вересня 2021 року, однак рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним номером 60623791 було прийнято приватним нотаріусом 28 вересня 2021 року.

Також зазначала, що нотаріус не повідомляла її про отримання заяви банку щодо проведення реєстраційної дії про перехід майна від іпотекодавця до іпотекодержателя.

Позивач просила суд визнати протиправним і скасувати рішення приватного нотаріуса Козлової Н. В., як реєстратора, про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, індексний номер: 060, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , вилучивши запис з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 24 вересня 2021 року № 44188904 про реєстрацію права власності за АТ «Альфа-Банк».

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Шевченківський районний суд м. Чернівці рішенням від 02 листопада 2022 рокуу складі судді Слободян Г. М. у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовив.

Суд виходив з того, що наявними в матеріалах справи доказами підтверджується факт отримання позивачем вимоги банку щодо необхідності погасити борг за кредитним договором та попередження про те, що у разі несплати такого боргу банк вживатиме заходів щодо звернення стягнення на предмет іпотеки.

Оскільки датою реєстрації права власності на предмет іпотеки є 24 вересня 2021 року, рішення приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Козлової Н. В. як державного реєстратора про таку реєстрацію було прийнято в межах встановленого законом 5-денного строку, а саме 28 вересня 2021 року.

На спростування доводів позивача про те, що у спірній квартирі, яка є предметом іпотеки, зареєстровано її неповнолітнього сина ОСОБА_3 , суд першої інстанції послався на правовий висновок Верховного Суду від 29 вересня 2020 року у справі № 757/13243/17, за яким не є підставою недійсності правочинів посилання позивача на начебто допущені при укладенні договорів порушення, які полягають в укладенні цих правочинів без попереднього дозволу органу опіки та піклування, зважаючи на факт реєстрації в житловому будинку двох малолітніх дітей.

Чернівецький апеляційний суд постановою від 23 лютого 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнив частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 02 листопада 2022 року в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 до АТ «Альфа-Банк» (нова назва - АТ «СЕНС БАНК») про визнання протиправним і скасування рішення приватного нотаріуса скасував.

Позов ОСОБА_1 до АТ «СЕНС БАНК» (попередня назва - АТ «Альфа-Банк») про визнання протиправним і скасування рішення приватного нотаріуса задовольнив.

Скасував рішення приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Козлової Н. В., індексний номер 060, на підставі якого внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис від 24 вересня 2021 року № 44188904 про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 , за АТ «Альфа-Банк» (нова назва - АТ «СЕНС БАНК»).

Змінив мотивувальну частину рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 02 листопада 2022 року в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 до АТ «Альфа-Банк» (нова назва - АТ «СЕНС БАНК») про вилучення запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, виклавши її в редакції цієї постанови.

В решті рішення залишив без змін.

Стягнув з АТ «СЕНС БАНК» на користь ОСОБА_1 2 977,20 грн в рахунок відшкодування судових витрат, понесених на оплату судового збору за подання до суду позовної заяви, заяви про забезпечення позову та апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що ОСОБА_1 повідомлення про усунення порушення, а також про намір звернути стягнення на предмет іпотеки від ПАТ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк», не отримувала.

Іпотекодержатель не надав належного підтвердження виконання вимог статті 35 Закону України «Про іпотеку» щодо надіслання боржнику повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання, що унеможливило встановлення державним реєстратором завершення 30-денного строку, сплив якого пов`язується з проведенням подальших дій щодо звернення стягнення на предмет іпотеки.

Отже, оскільки позивач не отримував вимогу про усунення порушення, іпотекодержатель порушив вимоги закону щодо повідомлення боржника про наступне звернення стягнення на предмет іпотеки. Іпотекодавець, якому не відомо про існування вимог кредитора, не може бути позбавлений майна в позасудовому порядку без будь-якого повідомлення чи попереднього пред`явлення претензії кредитором.

Вимога ОСОБА_1 щодо вилучення запису з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно є неналежним способом захисту прав позивача.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у березні 2023 року до Верховного Суду, АТ «СЕНС БАНК», посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить постанову суду апеляційної інстанції в частині задоволення позову скасувати і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Рух касаційної скарги в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 31 березня 2023 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано її із Шевченківського районного суду м. Чернівці.

На підставі ухвали Верховного Суду від 23 вересня 2024 року справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження колегією в складі п`яти суддів.

Згідно із протоколом автоматичного визначення складу колегії суддів від 26 вересня 2024 року визначено такий склад колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду для розгляду справи: Грушицький А. І. (суддя-доповідач), Литвиненко І. В., Петров Є. В., Пророк В. В., Ситнік О. М.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

В касаційній скарзі скаржник посилається на пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України, зокрема вказує, що суд апеляційної інстанції розглянув справу без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 199/8324/19, у постановах Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі № 653/4813/17, від 06 жовтня 2021 року у справі № 754/8547/19, від 12 травня 2022 року у справі № 756/15123/18 та інших.

У касаційній скарзі зазначається, що іпотекодержатель направляв позивачу повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки, а іпотекодавець отримала повідомлення про усунення порушень.

Позивач обрала неналежний спосіб захисту, оскільки вона повинна була звернутись до суду із позовом про витребування майна, а не про скасування рішення державного реєстратора.

Позивач не заявляла вимогу про припинення за відповідачем права власності на спірне майно.

Доводи інших учасників справи

Інші учасники справи не надіслали відзив на касаційну скаргу.

Фактичні обставини справи

Суд встановив, що 26 травня 2008 року між АКБСР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 125 із наступними змінами та доповненнями, за умовами якого ОСОБА_1 отримала кредит в розмірі 200 000 дол. США на споживчі цілі зі сплатою 23 % річних та кінцевим терміном повернення кредиту та процентів - не пізніше 25 травня 2023 року (т. 1 а. с. 109-114).

У якості забезпечення виконання ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань за кредитним договором АКБСР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 26 травня 2008 року уклали іпотечний договір № 125 (т. 1 а. с. 115).

Вiдповiдно до пункту 1.1 іпотечного договору іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю наступне нерухоме майно: двохкімнатну квартиру АДРЕСА_3 та належить іпотекодавцю на праві приватної власності.

Пунктами 2.4.3, 2.4.4, 4.1, 4.2 іпотечного договору, визначено, що іпотекодержатель має право у разі невиконання або неналежного виконання позичальником основного зобов`язання задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги переважно перед іншими кредиторами шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб визначений іпотекодержателем самостійно.

Згідно із пунктом 4.6.3 іпотечного договору, іпотекодержатель за своїм вибором звертає стягнення на предмет іпотеки в один із наступних способів: шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку».

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області Кондрюка К. О. від 14 лютого 2020 року відкрито виконавче провадження ВП № НОМЕР_1 на підставі виконавчого листа від 02 квітня 2018 року № 727/4524/17, виданого Шевченківським районним судом м. Чернівці, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості в сумі 428 928,83 грн та судового збору в розмірі 6 433,93 грн. Стягувачем є АТ «Альфа- Банк» (т. 1 а. с. 32, 33).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області Кондрюка К. О. ВП № НОМЕР_1 від 12 січня 2021 року оголошено в розшук майно боржника ОСОБА_1 . Постановою приватного виконавця Кондрюка К. О. від 03 серпня 2021 року встановлено, що в процесі примусового виконання було звернуто стягнення на майно боржника ОСОБА_1 , а саме транспортний засіб марки Chevrolet Lacetti, 2007 року випуску. Відповідно до протоколу про проведені електронні торги від 29 червня 2021 року № 544682 ДП «СЕТАМ», переможцем торгів визнано ОСОБА_4 . Покупець вніс кошти згідно протоколу на відповідний рахунок приватного виконавця в повному обсязі. Відповідно до статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» було знято всі арешти із вищевказаного транспортного засобу (т. 1 а. с. 35-37).

Згідно із довідкою АТ «Альфа-Банк» від 23 вересня 2021 року, у зв`язку із неналежним виконанням ОСОБА_1 взятих за кредитним договором зобов`язань, утворилась заборгованість, яка станом на 23 вересня 2021 року становила 911 735,19 грн (т. 1 а. с. 126).

Відповідно до листа АТ «Альфа-Банк» від 29 квітня 2020 року вих. № 4/10 позивачу ОСОБА_1 було направлено рекомендоване поштове повідомлення. Вказане повідомлення було направлено позивачу ОСОБА_1 цінним листом за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується реєстром № 184 від 30 квітня 2020 року та списком згрупованих відправлень Укрпошта стандарт № 2815; номер відправлення 4994 (т. 1 а. с. 119-125).

Згідно із листом приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Козлової Н. В. вих. № 61/01-16 від 02 вересня 2022 року для проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_2 , відповідач АТ «Альфа-Банк» надав наступні документи: 1) іпотечний договір від 26 травня 2008 року № 125 (т. 1 а. с. 170-182); 2) договір про надання відновлювальної кредитної лінії від 26 травня 2008 року № 125 (т. 1 а. с. 182-200); 3) повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та анулювання залишку заборгованості за основним зобов`язанням вих. № 4/10 від 29 квітня 2020 року (т. 1 а. с. 183); 4) рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 994 адресату ОСОБА_1 (т. 1 а. с. 190); 4) довідка від 23 вересня 2021 року вих. № 8225379, згідно якої заборгованість ОСОБА_1 за договором від 26 травня 2008 року № 125 складає 911 735,19 грн (т. 1 а. с. 191); висновок ТОВ «Незалежна експертна компанія» про вартість спірного нерухомого майна від 15 вересня 2021 року, згідно якого вартість об`єкта оцінки становить 716 500 грн (т. 1 а. с. 192).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 01 листопада 2021 року № 282309995 встановлено, що 24 вересня 2021 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Козловою Н. В. було зареєстровано право власності АТ «Альфа-Банк» на квартиру АДРЕСА_3 . Підстава для державної реєстрації: договір іпотеки, іпотечний договір № 125, серія та номер: 3096, виданий 26 травня 2008 року; видавник: приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Балацький О. О. Підстава внесення запису: рішення приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Козлової Н. В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 60623791 від 28 вересня 2021 року, 11:16:52. (т. 1 а. с. 128)

Наведені обставини також підтверджуються інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 05 жовтня 2021 року № 278175139 (т. 1 а. с. 29-31).

АТ «Альфа-Банк» є правонаступником ПАТ «Укрсоцбанк» (т. 1 а. с. 106-108).

12 серпня 2022 року рішенням позачергових загальних зборів акціонерів АТ «Альфа-Банк» було прийнято рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «СЕНС БАНК» та затвердження нової редакції статуту банку, яка була погоджена НБУ 10 вересня 2022 року.

Позиція Верховного Суду

Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право у разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з частиною першою статті 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

У разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки (частина перша статті 12 Закону України «Про іпотеку»).

Статтею 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, передбачених статтею 12 вказаного Закону.

Одним із способів звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом здійснення позасудового врегулювання є передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя у порядку, встановленому Законом України «Про іпотеку».

Відповідно до частини першої статті 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Згідно зі статтею 36 Закону України «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем та іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання в порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку»; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому статтею 38 цього Закону.

Отже, сторони у договорі чи відповідному застереженні можуть передбачити як передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в позасудовому порядку, так і надання іпотекодержателю права від свого імені продати предмет іпотеки за рішенням суду або на підставі відповідного застереження в договорі про задоволення вимог іпотекодержателя чи застереження в іпотечному договорі на підставі договору купівлі-продажу.

Відповідно до частин першої та другої статті 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.

Суди першої та апеляційної інстанцій встановили, що відповідно до пункту 4.9 іпотечного договору, у випадку невиконання іпотекодавцем письмової вимоги іпотекодержателя про усунення порушених зобов`язань за цим та/або договором кредиту у встановлений іпотекодержателем строк, такі вимоги іпотекодержателя задовольняються за рахунок предмета іпотеки. Це застереження відповідно до Закону України «Про іпотеку» вважається договором про задоволення вимог іпотекодержателя, який є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки на підставі іпотечного договору (т. 1 а. с. 115-118).

Суд першої інстанції встановив, що позивач отримала вимогу банку щодо необхідності сплатити борг за кредитним договором із попередженням про те, що у разі несплати такого боргу банком буде звернуто стягнення на предмет іпотеки.

Вказане підтверджується повідомлення АТ «Альфа-Банк» від 29 квітня 2020 року вих. № 4/10 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та анулювання залишку заборгованості за основним зобов`язанням. Вказаним листом банк вимагав сплатити борг за кредитним договором, розмір якого станом на 29 квітня 2020 року становив 424 956,17 грн. ОСОБА_1 також було попереджено, що в разі невиконання вимоги протягом 30-денного строку АТ «Альфа-Банк» має намір звернути стягнення на предмет іпотеки в порядку передбаченому статтею 37 Закону України «Про іпотеку» (т. 1 а. с. 119).

Вказане повідомлення було направлено позивачу ОСОБА_1 цінним листом за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується реєстром від 30 квітня 2020 року № 184 та списком згрупованих відправлень Укрпошта Стандарт № 2815; номер відправлення 4994 (т. 1 а. с. 120-124).

Згідно із рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення встановлено, що поштове відправлення № 4994, де адресатом є позивач ОСОБА_1 , вручено 20 травня 2020 року, про що в розділі «Розписка в одержанні» наявний підпис одержувача (т. 1 а. с. 125).

Слід зазначити, що матеріали справи не містять доказів про те, що підпис у зазначеному рекомендованому повідомленні в розділі «Розписка в одержанні» не належить позивачу.

Таким чином, висновок суду апеляційної інстанції щодо ненадсилання боржнику повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання є безпідставним та спростовується матеріалами справи.

Крім того, матеріали справи містять необхідні документи для державної реєстрації права власності на спірне нерухоме майно, які були надані приватному нотаріусу Чернівецького міського нотаріального округу Козловій Н. В. (т. 1 а. с. 165-192).

Доводи ОСОБА_1 у позовній заяві про те, що АТ «Альфа-Банк» не здійснив оцінку предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності спростовуються матеріалами справи (т. 1 а. с. 192).

Доводи ОСОБА_1 у позовній заяві про те, що дата державної реєстрації спірного майна - 24 вересня 2021 року, однак рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним номером 60623791 було прийнято приватним нотаріусом 28 вересня 2021 року на висновок суду не впливають з огляду на наступне.

Відповідно до частини тринадцятої статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» датою і часом державної реєстрації прав вважається дата і час реєстрації відповідної заяви за результатом розгляду якої державним реєстратором прийнято рішення про державну реєстрацію прав.

Згідно із частиною другою статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться у строк, що не перевищує п`яти робочих днів з дня реєстрації відповідної заяви в Державному реєстрі прав, крім випадку, передбаченого статтею 31-2 цього закону.

Тобто, дата формування та реєстрації заяви є датою державної реєстрації прав, що передує прийняттю рішення про державну реєстрацію прав.

Аналогічний висновок, викладено у постановах Верховного Суду від 17 травня 2022 року у справі № 760/5743/20 та від 23 червня 2022 року у справі № 369/5531/20.

Таким чином, у цій справі датою реєстрації права власності на предмет іпотеки є 24 вересня 2021 року. При цьому рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Козлової Н. В., щодо здійснення такої реєстрації було прийнято в межах законодавчо встановленого 5-денного строку, а саме 28 вересня 2021 року. Це свідчить про те, що процедура реєстрації була виконана вчасно та відповідала вимогам чинного законодавства, що регулює порядок і строки реєстрації права власності на нерухоме майно.

Враховуючи вищезазначене, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, оскільки відповідач дотримався всіх необхідних вимог щодо звернення стягнення на предмет іпотеки.

Ураховуючи наведене, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції належним чином оцінив подані сторонами докази, правильно встановив обставини справи та застосував норми матеріального та процесуального права, а апеляційний суд помилково скасував законне і обґрунтоване рішення суду першої інстанції.

З урахуванням встановлених у справі обставин ухвалене судом апеляційної інстанції судове рішення не можна вважати законним і обґрунтованим, тому воно підлягає скасуванню в оскаржуваній частині із залишенням в силі рішення суду першої інстанції.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Згідно зі статтею 413 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

Установивши, що апеляційний суд скасував судове рішення, яке відповідає закону, суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції відповідно до статті 413 ЦПК України.

Керуючись статтями 400, 409, 413, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу акціонерного товариства «СЕНС БАНК» задовольнити.

Постанову Чернівецького апеляційного суду від 23 лютого 2023 року в частині задоволення позову та розподілу судових витрат скасувати і залишити в силі у цій частині рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 02 листопада 2022 року.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач А. І. Грушицький
Судді: І. В. Литвиненко
Є. В. Петров
В. В. Пророк
О. М. Ситнік