Провадження № 2-о/161/605/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2024 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Присяжнюк Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Жежерун Д.А.,

заявників ОСОБА_1 ,

малолітнього ОСОБА_2 , в інтересах якого діє ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_3 ,

представника заінтересованої особи 1 Онофриюк Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу №161/18626/24 за заявою ОСОБА_1 , малолітнього ОСОБА_2 , в інтересах якого діє ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Виконавчий комітет Луцької міської ради як орган опіки та піклування Служба у справах дітей, ОСОБА_4 , про видачу обмежувального припису,

В С Т А Н О В И В:

08.10.2024 року ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Стретович І.С., малолітній ОСОБА_2 , в інтересах якого діє ОСОБА_1 (з урахуванням уточненої заяви від 09.10.2024 року) звернулися до суду із заявою про видачу обмежувального припису щодо ОСОБА_4 шляхом заборони наближатися на 500 м до місця спільного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вести листування, телефонні розмови в соціальних мережах, розшукувати ОСОБА_1 , малолітнього сина ОСОБА_2 та спілкуватися.

Свої вимоги заявники мотивували тим, що 18.09.2024 року ОСОБА_4 вчинив психологічне та фізичне насильство відносно ОСОБА_1 , що виражалося у словесних образах, погрозах, штовханні, шарпанні, внаслідок чого ОСОБА_1 завдана психологічна та фізична шкода. Під час вчинення насильства в квартирі був присутні малолітній син ОСОБА_2 , який був свідком домашнього насильства. Відносно малолітнього сина ОСОБА_4 також виражав лайливі слова та погрози фізичного насильства.

Ухвалою суду від 08 жовтня 2024 року прийнято заяву до провадження та призначено її розгляд у судовому засіданні.

Заявники та представник заявника у судовому засіданні заяву підтримали та просили задовольнити.

Представник заінтересованої особи Виконавчого комітету Луцької міської ради заяву підтримала та просила задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_4 у судовому засіданні 09.10.2024 року обставини, викладені у заяві заперечив.

Відповідно до ст. 350-5 ЦПК України справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. У разі якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд встановив таке.

ОСОБА_1 перебуває у шлюбі з ОСОБА_4 з 22 лютого 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с. 7).

В шлюбі у них народився син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

18.09.2024 року відносно ОСОБА_4 винесено термінові заборонні приписи стосовно кривдника серія АА №651262, серія АА №651263, дія термінового заборонного припису тривала з 18.09.2024 року по 28.09.2024 року (а.с. 10-11).

18.09.2024 року ОСОБА_1 разом із сином ОСОБА_2 звернулися до Луцького РУП ГУНП у Волинській області та подали заяву про вчинення домашнього насильства ОСОБА_4 , оскільки вінвчинив психологічне та фізичне насильство відносно ОСОБА_1 , що виражалося у словесних образах, погрозах, штовханні, шарпанні. Під час вчинення насильства в квартирі був присутні малолітній син ОСОБА_2 , який був свідком домашнього насильства.

Заявниця ОСОБА_1 стверджує, що після 28.09.204 року ОСОБА_4 продовжував по відношенню до неї та сина вчиняти домашнє насильство психологічного та фізичного характеру. Зауважує, що їхнє здоров`я та життя перебуває під загрозою.

Надаючи правову оцінку фактичним обставинам справи, суд виходить з таких норм законодавства.

Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини у вказаній сфері, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Відповідно до частини першої статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3) взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників.

Пунктом 7 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Згідно з частиною третьою статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

У пункті 9 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.

Суди під час вирішення такої заяви мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження одного із батьків у реалізації своїх прав відносно дітей у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви іншого з батьків.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Статтею 350-6 ЦПК України передбачено, що, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців.

Беручи до уваги наведені обставини, встановлено факти вчинення з боку ОСОБА_4 по відношенню до заявників фізичного та психологічного насилля, та вбачається високий рівень вірогідності його продовження чи повторного вчинення, в тому числі й з тяжкими наслідками, такі ризики є реальними та підтверджуються матеріалами справи, тому суд приходить до висновку про застосування щодо ОСОБА_4 заходів тимчасового обмеження прав на строк 6 (шість) місяців.

Суд вважає, що такі заходи матимуть превентивний характер з метою недопущення більш негативних явищ щодо ОСОБА_1 , малолітнього ОСОБА_2 , які існують у їх взаємовідносинах із ОСОБА_4 .

Суд враховує, що вжиті заявниками розумні та законні заходи для їх захисту, та покарання винного, обмежувальний припис є належним та допустимим способом захисту прав заявників.

Суд вважає за необхідне вказати, що тимчасове обмеження права власності кривдника з метою забезпечення безпеки постраждалої особи шляхом встановлення судом обмежувального припису в порядку, визначеному Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», є легітимним заходом втручання у права та свободи особи.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17.02.2021 року у справі №766/13927/20-ц.

Відповідно до ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 350-1-350-8, 258, 263, 354-355 ЦПК України, Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суд

У Х В А Л И В:

Видати обмежувальний припис щодо ОСОБА_4 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , терміном на шість місяців, яким визначити тимчасові обмеження його прав відносно ОСОБА_1 , малолітнього сина ОСОБА_2 , а саме:

заборонити ОСОБА_4 спілкуватися з постраждалими особами ОСОБА_1 , малолітнім сином ОСОБА_2 ;

заборонити ОСОБА_4 наближатися на 500 м до місця проживання (перебування) ОСОБА_1 , малолітнього сина ОСОБА_2 , інших місць частого відвідування ОСОБА_1 , малолітнім сином ОСОБА_2 ;

заборонити ОСОБА_4 особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , малолітнього сина ОСОБА_2 , якщо вони за власним бажанням перебувають у місці, невідомому ОСОБА_4 , переслідувати їх, в будь-який спосіб спілкуватися з ними;

заборонити ОСОБА_4 вести листування, телефонні переговори,

або контактувати з ОСОБА_1 , малолітнім сином ОСОБА_2 через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Рішення суду може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено

та підписано 11 жовтня 2024 року.

Заявники: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 .

ОСОБА_2 , в інтересах якого діє ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 .

Заінтересовані особи: Виконавчий комітет Луцької міської ради як орган опіки та піклування Служба у справах дітей, місце знаходження: Волинська обл., м. Луцьк, вул. Богдана Хмельницького, буд. 21, .

ОСОБА_4 , АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 .

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Л.М. Присяжнюк