Дата документу 08.10.2024
Справа № 334/7415/24
Провадження № 2/334/2913/24
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

08 жовтня 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Телегуз С.М., розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до громадянина Республіки Грузія ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИЛА:

12.09.2024 року до Ленінського районного суду м. Запоріжжя звернувся представник: адвокат Воропаєв В.В. в інтересах ОСОБА_1 з позовом до громадянина Республіки Грузія ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

13.09.2024 року ухвалою судді позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху, зокрема щодо: надання доказів на підтвердження існування поважних причин неможливості виїхати до місця проживання відповідача для застосування ч.2 ст.28 ЦПК України, та надання суду нотаріально завіреного перекладу на грузинську мову поданих до суду документів, які підлягають врученню відповідачу.

Позивач ОСОБА_1 копію ухвали суду від 13.09.2024 року про залишення позовної заяви без руху отримала 26.09.2024 року, що підтверджується поштовим повідомленням.

Представник позивача: адвокат Воропаєв В.В. копію ухвали суду від 13.09.2024 року про залишення позовної заяви без руху отримав 13.09.2024 року о 17:21:34 в електронному кабінеті, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу.

17.09.2024 року до суду звернувся представник: адвокат Воропаєв В.В. в інтересах ОСОБА_1 позовною заявою про розірвання шлюбу (в новій редакції), надавши заяву ОСОБА_1 про поважність причин неможливості виїхати до місця проживання відповідача для застосування ч.2 ст.28 ЦПК України.

При цьому, вимоги ухвали від 13.09.2024 року щодо надання суду нотаріально завіреного перекладу на грузинську мову поданих до суду документів, які підлягають врученню відповідачу, позивачем не виконано.

Згідно ч.4 ст.12 ЦПК України кожна особа несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Керуючись практикою ЄСПЛ, суд виходив з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У своєму рішенні у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року Європейський суд з прав людини зауважив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Таким чином, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Тому суд вважає, що встановлений судом строк для усунення недоліків минув, а позивач не усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, тому заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Відповідно ч.3 ст.185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно ч.5 ст.185 ЦПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Відповідно ч.6 ст.185 ЦПК України про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено. Копія позовної заяви залишається в суді.

Відповідно ч.7 ст.185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

А тому позовну заяву ОСОБА_1 відповідно ч.3 ст.185 ЦПК України необхідно визнати неподаною і повернути позивачу.

Керуючись ст.185 ЦПК України, -

УХВАЛИЛА:

Позовну заяву ОСОБА_1 до громадянина Республіки Грузія ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - вважати неподаною і повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: С.М.Телегуз