Справа № 468/565/24
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2024 року Баштанський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді Янчук С.В., за участю секретаря Онофрійчук М.О, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Баштанка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, що продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на її утримання, до закінчення навчання.

На підтвердження своїх позовних вимог в позовній заяві зазначила, що є донькою відповідача ОСОБА_2 . Позивачка навчається в Миколаївському національному університеті імені В.О. Сухомлинського на денній формі навчання, навчається за кошти державного бюджету з терміном навчання до 31.07.2026 року. В силу того, що позивач навчається, вона не має самостійного заробітку та перебуває у тяжкому матеріальному становищі, оскільки її навчання потребує матеріальних витрат, а саме: кошти на підручники, проживання, проїзд, харчування та забезпечення одягом. Відповідач не надає допомогу на утримання повнолітньої дочки, що продовжує навчання, але має змогу. А тому на підставі вищевикладеного позивач просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини усіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, до закінчення нею навчання.

Відповідачем мало місце надання відзиву на позовну заяву, за змістом якого останній заперечує проти задоволення позову, посилаючись на те, що донька проживає з ним та знаходиться на його утриманні, навчається дистанційно і отримує стипендію, позивачем не доведено фактів проживання в гуртожитку та понесення матеріальних витрат на навчання. Крім того, він має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , самостійно здійснює погашення кредиту в розмірі 95 000 грн., який було отримано спільно з матір`ю позивача на потреби сім`ї та самостійно утримує будинок, в якому сім`я спільно проживала до повномасштабного вторгнення російської федерації та виїзду дружини з дітьми за кордон.

Позивач в судове засідання не з`явилася. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його та позивача відсутності та про підтримання позовних вимог.

Відповідач в судове засідання не з`явився. Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи у її та позивача відсутність, проти задоволення позову заперечує.

З досліджених наявних в матеріалах справи письмових доказів встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є донькою ОСОБА_4 та відповідача по справі ОСОБА_2 (згідно копії свідоцтва про народження).

Згідно довідки Миколаївського національного університету імені В.О. Сухомлинського від 07.03.2024 року, ОСОБА_1 навчається на 2 курсі філологічного факультету вказаного навчального закладу, термін навчання: 01.10.2022 31.07.2026, навчається за кошти державного бюджету, стипендію отримує.

Згідно письмового підтвердження ПриватБанк, відповідач має зобов`язання за кредитним договором від 27.01.2022 року.

З виписки про здійснення банківських операцій по рахунку НОМЕР_1 вбачається здійснення оплат, зокрема, комунальних послуг та переказ коштів на карту ОСОБА_1 : 3000 грн. 17.11.2023, 5000 грн. 18.12.2022, 3015,08 грн. 14.07.2023, 1300 грн. 01.09.2023, 3015,08 грн. 11.12.2023, 3015,08 грн. 30.01.2023.

З квитанцій Приватбанку від 07.05.2024 року вбачається перерахування коштів відповідачем ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 з призначенням: на аліменти на утримання дитини за березень та квітень 2024 року.

Відповідно до ч.1 ст. 199 СК України позов - якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Згідно положень ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, передбачених ст.182 Сімейного Кодексу України.

В свою чергу ч.1 ст. 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно із п.20 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" №3 від 15 травня 2006 року: обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Встановлені в ході розгляду справи обставини свідчать, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи донькою відповідача дійсно навчається та в зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги батьків, при цьому відповідач може надавати матеріальну допомогу, оскільки працює (що самим відповідачем не заперечувалось) та є працездатною особою.

Визначаючи розмір аліментів, які необхідно стягнути з відповідача, суд бере до уваги те, що відповідач працює та є працездатною особою, наявність у нього на утриманні іншої малолітньої дитини, наявність кредитного зобов`язання, можливість надання позивачці утримання її матір`ю, оскільки обидва батьки мають рівні обов`язки щодо утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, а тому суд, керуючись принципами розумності та справедливості, вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 , 2005 року народження, в розмірі 1/6 частини всіх доходів відповідача щомісячно.

Доводи позивача про те, що позивачка проживає з ним та знаходиться на його утриманні, суд не бере до уваги та відхиляє, оскільки вони не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи.

Надані відповідачем виписки про здійснення банківських операцій по рахунку НОМЕР_1 свідчать про перерахування відповідачем коштів на карту позивача, однак дана виписка не містить відомостей про цільове призначення коштів, тобто підтвердження того, що вони перераховані саме в рахунок аліментів.

Позивачем не надано доказів на підтвердження витрат на придбання підручників, проживання в гуртожитку, проїзду, харчування та забезпечення одягом, проте визначальним фактом в даному випадку є саме факт продовження навчання після досягнення повноліття, що в даному випадку підтверджено позивачем належними та допустимими доказами, при цьому не підтвердження вищевказаних фактів також послужило підставою для часткового задоволення позову.

Сам по собі факт продовження навчання позивачем після досягнення повноліття унеможливлює наявність у останньої достатнього самостійного заробітку, що вже вказує на потребу позивача матеріальної допомоги від батьків.

В свою чергу позов в частині стягнення не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку не підлягає задоволенню, оскільки не ґрунтується на законі, враховуючи, що положення щодо мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що передбачений ч.2 ст. 182 СК України, не охоплює дані спірні правовідносини, зважаючи на те, що він застосовується лише відносно осіб у статусі "дитина", а за ст. 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття, при цьому позивач на даний час вже є повнолітньою.

За таких обставин, позов підлягає задоволенню частково.

Судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави, виходячи з положень ст.141 ЦПК України.

На підставі ст. ст. 198-200 СК України, та керуючись ст. 12,13,81,82,264,265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити часткового.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) аліменти на її утримання в розмірі 1/6 (однієї шостої) частини всіх доходів відповідача щомісячно, починаючи з 18 березня 2024 року і до досягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , двадцяти трьох років.

Право на утримання (одержання аліментів) припиняється у разі припинення навчання.

В задоволенні іншої частини вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір на користь держави в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: