Провадження 2/127/3451/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2024 року

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Вохмінової О.С.

з участю секретаря судових засідань Сунько Я.Р.

розглянувши в спрощеному провадженні у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,

в с т а н о в и в:

23.07.2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, який мотивував тим, що шлюб сторони зареєстрували 24.04.2001 року. Їх син ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , донька - ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 20.05.2024 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірваний.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 03.07.2024 року № 127/9249/24 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання повнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання, стягнуто аліменти в розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, починаючи з 18.03.2024 року і до закінчення сином навчання, але не більше, ніж до досягнення 23-річного віку.

Судовим наказом Вінницького міського суду Вінницької області від 08.04.2024 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму і не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15.03.2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

Позивач вважає, що розмір аліментів в частці, які стягуються на підставі судового наказу на утримання доньки ОСОБА_6 , є необґрунтовано великим, оскільки не враховує реального матеріального становища позивача, інші істотні обставини, що мають значення для справи.

Так, загальна сума доходу позивача за період з листопада 2023 року по квітень 2024 року за винятком аліментів становить 36 192,65 грн.

ОСОБА_1 постійно проживає і працює в м. Рівне, сплачує орендну плату за квартиру, більшу частину свого доходу витрачає на щоденні потреби враховуючи комунальні платежі, купівлю найнеобхіднішого одягу, продуктів, медикаментів, оплату проїзду до місця роботи тощо.

Для проживання відповідача і дітей ОСОБА_1 залишив квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , та щомісячно несе витрати, пов`язані із оплатою житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ст. 192 СК України і враховуючи, що матеріальний стан погіршився, ОСОБА_1 просив суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на підставі судового наказу Вінницького міського суду Вінницької області від 08.04.2024 року № 127/9235/24, з 1/4 частки, до 1/6 частки, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав за викладених обставин. Суду пояснив, що він сплачує аліменти на утримання повнолітнього сина 1/6 частку та на утримання неповнолітньої доньки частку свого заробітку (доходу). Також оплачує комунальні послуги за квартиру, яку залишив для проживання відповідачу та їх дітям і у разі потреби надає і синові і доньці додаткову матеріальну допомогу. На даний час він працює на двох роботах анестезіологом в лікарні, де його зарплата становить приблизно 20 000 грн. та в СК «ТАС», де заробітна плата становить приблизно 18 000 грн. Його майновий і сімейний стан не змінився, разом з тим, просив врахувати, що він не може сплачувати аліменти в частці на молодшу доньку, оскільки несе інші значні витрати.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Дмитришина Т.І. заяву підтримала за викладених обставин. Суду пояснила, що у заяві про видачу судового наказу ОСОБА_2 просила частку від догоду на утримання доньки ОСОБА_6 , але не вказала, що на утриманні ОСОБА_1 є ще син. Стягнення з доходу ОСОБА_1 частки на утримання ОСОБА_6 , 2013 р.н. та 1/6 частки на утримання ОСОБА_5 , 2003 р.н., суперечить положенню ст. 161 ЦПК України, в якій вказано, що на утримання двох дітей стягується 1/3 частка доходу платника аліментів. Оскільки ОСОБА_1 несе більше витрат на дітей, ніж ОСОБА_2 , це ставить його в нерівні умови і впливає на матеріальне становище. Враховуючи загальний дохід позивача, що він працює на двох роботах, його реальні витрати, вважає, що розмір аліментів, що стягується на підставі судового наказу на утримання доньки ОСОБА_6 , підлягає зміні з 1/4 частки до 1/6 частки.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позов не визнала. Суду пояснила, що вони з позивачем прожили в шлюбі 22 роки. Син ходить на курси, що тягне додаткові витрати, бажає навчатись в магістратурі. Навчання коштує 40 000 грн. на рік. Донька ОСОБА_6 потребує допомоги батька, оскільки додатково вивчає іноземну мову, бажає вступити в технічний ліцей, відвідує басейн. Для навчання їй потрібні телефон і ноутбук. Також дітям потрібні кошти на відпочинок та оздоровлення, тому вони потребують матеріальної допомоги від свого батька. Наголосила, що ОСОБА_1 сам вирішив піти з сім`ї, переїхав у м. Рівне. Вона працює і отримує приблизно 20 000 грн. зарплати. Всі свої гроші вона витрачає на утримання дітей. Зауважила, що до серпня 2024 року позивач аліментів не платив. Вважає, що позов безпідставно пред`явлений, просила відмовити в задоволенні вимоги ОСОБА_1 .

Представник відповідача адвокат Вдовцова Л.К. позов не визнала, просила відмовити в задоволенні вимог ОСОБА_1 , оскільки позивач не довів, що його матеріальний стан змінився в гіршу сторону, а в судовому засіданні підтвердив, що такі зміни не відбулись.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що шлюб сторони зареєстрували 24.04.2001 року.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками сина - ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , який досяг повноліття та продовжує навчання, та доньки ОСОБА_4 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 20.05.2024 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 03.07.2024 року № 127/9249/24 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , стягнуто аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, починаючи з 18.03.2024 року і до закінчення сином навчання, але не більше, ніж до досягнення 23-річного віку.

Судовим наказом Вінницького міського суду Вінницької області від 08.04.2024 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму і не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15.03.2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

В судовому засіданні встановлено, що діти проживають із ОСОБА_2 в квартирі, яка належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 . Позивач щомісячно несе витрати, пов`язані із оплатою житлово-комунальних послуг.

Згідно договору оренди квартири ОСОБА_1 в м. Рівне, щомісячна ставка орендної плати складає 7 500 грн.

Згідно довідки № 136 від 24.04.2024 року ОСОБА_1 працює в КП «Рівненська обласна клінічна лікарня ім. Ю. Семенюка» Рівненської обласної ради на посаді лікаря-анестезіолога палати інтенсивної терапії опікового відділення з пластичною хірургією та відновно-реконструктивною ортопедією з 14.03.2024 року.

Згідно довідки про доходи № 216 від 06.05.2024 року, загальна сума (нарахованого) доходу позивача за роботу в лікарні складає: за березень 2024 року 13 142,86 грн., за квітень 2024 року 23 049,79 грн.

Крім того, згідно довідки № 133 від 07.05.2024 року, ОСОБА_1 з 22.01.2019 року працює в АТ СГ «ТАС» (приватне) на посаді заступника начальника відділу медико-економічної експертизи страхових випадків з медичного та особистого страхування Регіонального Управління врегулювання страхових випадків. Його (нарахована) заробітна плата з листопада 2023 року по квітень 2024 року включно загалом склала 127 950,20 грн.(за винятком податків 102 999, 92 грн., зокрема, в березні, квітні 2024 року було нараховано по 22 360, 10 грн.).

Згідно Звіту про здійснені відрахування та виплати, наданого 27.09.2024 року № 340 КП «Рівненська обласна клінічна лікарня ім. Ю. Семенюка» Рівненської обласної ради щодо ОСОБА_1 , за постановою ВП № 74816473 від 17.06.2024 року щодо виконання судового наказу № 127/9235/24 від 18.04.2024 року із нарахованої зарплати за липень 2024 року 23 803, 32 грн. утримано (50%) 9 580, 84 грн., борг складає 4 790, 42 грн.; із нарахованої зарплати за серпень 2024 року 23 000, 00 грн. утримано (50%) 9 257, 50 грн., борг складає 4 628, 75 грн.

Згідно Звіту про здійснені відрахування та виплати АТ СГ «ТАС» (приватне) щодо ОСОБА_1 за період з 01.08.2024 року по 31.08.2024 року, за постановою ВП № 74816473 від 17.06.2024 року про стягнення на користь ОСОБА_2 , борг станом на 01.08.2024 року складає 20 357,01 грн. Із нарахованої зарплати за серпень 2024 року в сумі 22 360,10 грн. утримано (50%) - 8 999,94 грн. (виплачено 09.09.2024 року). Борг на 01.09.2024 року становить 15 857, 04 грн.

Позивач вважає, що розмір аліментів, які стягуються на підставі судового наказу на утримання доньки Марти 1/4 частка від доходу, є неспівмірно великим і таким, що не враховує реального матеріального становища позивача, а також інші істотні обставини, що мають значення для справи, тому просив змінити розмір аліментів з частки на 1/6 частку.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною 1 статті 183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Частиною 2 статті 182 СК України, до якої внесено зміни Законом України № 2475-VІІІ від 03.07.2018 року визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» визначено, що прожитковий мінімум на одну особу з розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років становить 3 196 грн.

Отже, мінімально гарантований розмір аліментів 1 598 грн., максимальний 31 960 грн.

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

частка від зарплати позивача в КП «Рівненська обласна клінічна лікарня ім. Ю.Семенюка» РОР (яка станом на серпень 2024 року складає 23 000 грн.) та частка від зарплати позивача в СГ «ТАС» (яка станом на серпень 2024 року складає 22 360,10 грн.) не перевищує встановлений законом розмір аліментів.

Отримувати підвищений мінімально гарантований розмір аліментів це безумовне право дитини, визначене законом, яке спрямоване на захист інтересів дітей і забезпечення їх гармонійного розвитку й виховання, а також матеріального добробуту.

Разом з тим, позивач не довів підстав для зменшення розміру аліментів, що передбачено ст. 192 СК України, зокрема погіршення його майнового стану порівняно з тим, що був на момент прийняття судом наказу про стягнення аліментів і неможливість сплати ним аліментів у визначеному розмірі.

Стягнення аліментів в розмірі 1/6 частки від доходу відповідача на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, також не є безумовною підставою для зменшення аліментів на неповнолітню дитину, оскільки при визначенні такої частки судом було враховано, що ОСОБА_1 має на утриманні ще неповнолітню доньку.

Отже, позивач, який є працездатного віку і отримує стабільний дохід, не надав достатньо доказів в обґрунтування позовних вимог і зміни його майнового стану в бік погіршення, що також підтвердив в судовому засіданні, тому підстав для задоволення позову немає. Надані позивачем докази про його доходи свідчать про достатній рівень грошового забезпечення та спроможність сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі.

У ч.1 ст. 3 Конвенції визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченні інтересів дитини.

Також суд приймає до уваги, що судова практика містить висновки і щодо того, що факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку щодо утримання дитини (відповідний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 25 вересня 2019 року у справі № 755/14148/18, від 09 вересня 2021 року у справі № 554/3355/20).

Оскільки в задоволенні позову відмовлено, судові витрати згідно ст. 141 ЦПК України слід залишити за позивачем.

Керуючись ст. ст. 180-183, 191, 192 Сімейного кодексу України, ст.ст. 4, 5, 10, 12, 76-82, 89, 141, 263-265ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів відмовити.

Судовий збір залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржене. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення відповідно до вимог ст.ст. 354, 355 ЦПК України, розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України.

Учасники справи:

- позивач ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1

- відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2

Повне судове рішення складене 07 жовтня 2024 року.

Суддя: