КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Болотова Є.В.,

суддів: Кулікової С.В., Музичко С.Г.,

при секретарі Даньшиній І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Дієса» про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за не використану додаткову соціальну відпустку на дитину та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за весь період затримки розрахунку,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 19 березня 2024 року, постановлену під головуванням судді Батрин О.В.,-

встановив:

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до Печерського районного суду м. Києва із названим позовом.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 19 березня 2024 року справу передано на розгляд до Господарського суду міста Києва, у провадженні якого перебуває справа № 910/12677/23 про банкрутство ТОВ «Дієса».

Постановляючи ухвалу про передачу справи на розгляд до іншого суду, Печерський районний суд м. Києва виходив із того, що ухвалою Господарського суду міста Києва відкрито провадження у справі про банкрутство ТОВ «Дієса».

Зазначивши, що розгляд всіх майнових спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме і виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Від представника ОСОБА_1 надійшло клопотання про розгляд справи без участі апелянта та його представника.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про його час і місце повідомлялися належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Постановляючи ухвалу про передачу справи на розгляд до іншого суду, суд першої інстанції виходив із того, що у провадженні Господарського суду міста Києва перебуває справа № 910/12677/23 про банкрутство ТОВ «Дієса», провадження у справі відкрито.

Згідно ч. 3 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо спорів, зазначених у частині другій цієї статті, провадження в якій відкрито до або після відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), за ініціативою учасника справи або суду невідкладно, але не пізніше п`яти робочих днів, надсилаються до господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), який розглядає спір по суті в межах цієї справи.

Відтак, спір за позовом ОСОБА_1 має вирішуватись Господарським судом міста Києва.

Колегія суддів не погоджується із такими висновками суду.

Встановлено, що у жовтні 2023 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ТОВ «Дієса» про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за не використану додаткову соціальну відпустку на дитину та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за весь період затримки розрахунку.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17 серпня 2023 року у справі № 910/12677/23 прийнято заяву ТОВ «Делонгі Україна» про банкрутство ТОВ «Дієса» до розгляду та призначено підготовче засідання.

Відповідно до ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно до п. 8 ч.1 ст.20 ГПК України господарські суди розглядають, зокрема, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Відповідно до ч. 2 ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Частиною 3 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо майнових спорів з вимогами до боржника та його майна, провадження в якій відкрито до відкриття провадження у справі про банкрутство, надсилаються до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, який розглядає спір по суті в межах цієї справи.

Відповідно до висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 607/6254/15-ц, з введенням в дію Кодексу України з процедур банкрутства, розгляд всіх майнових спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме і виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи.

Інші суди, незалежно від юрисдикції, які розглядали справи за позовами до відповідача, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство, після відкриття провадження в інших справах, не закривають таке провадження, а передають справу до належного суду для розгляду по суті. При цьому, таким належним судом є виключно суд господарської юрисдикції, який відкрив справу про банкрутство відповідача.

Захист таких осіб полягає у тому, що інші суди, незалежно від юрисдикції, які розглядали справи за позовами до відповідача, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство після відкриття провадження в інших справах, не закривають таке провадження, а передають справу до належного суду для розгляду по суті. При цьому таким належним судом є виключно суд господарської юрисдикції, який відкрив справу про банкрутство відповідача.

Аналогічних висновків Верховний Суд дотримується і на даний час, зокрема в постанові від 10 січня 2024 року в справі № 201/15806/15-ц (провадження № 61-5569св23).

Так, ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 30 листопада 2023 року відкрито провадження у справі № 757/49461/23-ц за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Дієса» про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за не використану додаткову соціальну відпустку на дитину та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за весь період затримки розрахунку.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 19 березня 2024 року справу передано на розгляд до Господарського суду міста Києва.

Так, провадження у справі про банкрутство ТОВ «Дієса»станом на 19 березня 2024 (ухвала про передачу справи)Голосіївським судом міста Києва не було відкрито.

Враховуючи вказані норми процесуального права та висновки Верховного Суду, суд першої інстанції необґрунтовано передав справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Дієса», до Господарського суду міста Києва, в провадженні якого перебуває господарська справа № 910/12677/23про банкрутство ТОВ «Дієса».

Колегія суддів погоджується із доводами апеляційної скарги про те, що у суду першої інстанції не було правових підстав, визначених ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, для передачі справи на розгляд до Господарського суду міста Києва.

Суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про передачу справи № 757/49461/23-ц на розгляд до Господарського суду міста Києва, оскільки провадження у справі № 910/12677/23 про банкрутство ТОВ «Дієса» не відкрито.

Згідно ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженнюу справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;

3) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Пунктом 6 частини 1 статті 374 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що питання щодо передачі справи до Господарського суду міста Києва вирішено з порушенням норм процесуального права, що призвело до постановлення помилкової ухвали, відтак вона підлягає скасуванню, а справа - направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 367, ст. 374, ст. 379, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 19 березня 2024 року скасувати.

Справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Повний текст складено 07 жовтня 2024 року.

Суддя-доповідач Є.В. Болотов

Судді: С.В. Кулікова

С.Г. Музичко