Справа № 288/1744/24
Провадження № 2/288/484/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2024 року селище Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Рудник М. І.,

за участю секретаря судових засідань - Колодяжної Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Попільня Житомирської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Корнинської селищної ради Житомирського району Житомирської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Корнинської селищної ради, Житомирського району, Житомирської області (далі відповідач) про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, в якому вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його баба ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після смерті баби ОСОБА_2 відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна частка (пай) розміром 5,03 в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території Корнинської селищної ради КСП «ім. Ленінська правда» реформованого на СФГ «Граніт» Житомирського (Попільнянського) району Житомирської області.

Позивач фактично прийняв спадщину після смерті баби ОСОБА_2 , шляхом проживання однією сім`єю, що підтверджується довідкою Корнинської селищної ради.

Інші спадкоємці, які прийняли спадщину, відсутні, спадкова справа після її смерті не заводилась.

Маючи намір оформити право на земельну частку (пай) позивач звернувся із відповідною заявою до нотаріуса, однак отримав відмову у зв`язку з тим, що позивачем не надано сертифікат на право на земельну частку (пай), яке підтверджувало б належність спадкодавцю право на земельну частку (пай).

За запитом адвоката до ГУ Держгеокадастру у Житомирській області була надана інформація від 29 квітня 2024 року № 1555/35-24, що сертифікат на земельну частку (пай) серії ЖТ № 0130302 за № 76 було зареєстроване та видано на ім`я ОСОБА_2 .

Вказана інформація підтверджує наявність права у ОСОБА_2 на земельну частку (пай) по реформованому КСП «ім. Ленінська правда», яке в порядку спадкування перейшло до позивача.

Однак, вказаний сертифікат у позивача відсутній, можливо за життя він був втрачений ОСОБА_2 , що перешкоджає позивачу оформити право на нього в порядку спадкування отримавши свідоцтво нотаріуса.

Позивач просить визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті баби ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на земельну частку (пай) як члена реформованого КСП «ім. Ленінська правда», на території Корнинської селищної ради Житомирського району Житомирської області, розміром 5,03 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Судові витрати віднести на його рахунок.

Позивач в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив справу розглядати без його участі.

Представник відповідача Корнинської селищної ради Житомирського району Житомирської області в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву в якій просив справу розглядати без участі їх представника, не заперечує у задоволенні позовних вимог.

Частина 3 статті 211 ЦПК України визначає, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до частини 4 статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до наступного висновку.

Як вбачається з свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 01 жовтня 1988 року Корнинською селищною радою Попільнянського району Житомирської області, батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вказані ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , запис за № 48 /а.с. 4/.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 21 травня 1965 року Корнинським ЗАГС Попільнянського району Житомирської області, батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , вказані ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , запис за № 27 /а.с. 5/.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 10 жовтня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Попільнянського районного управління юстиції Житомирської області, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за № 7 /а.с. 6/.

Як вбачається з свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого 16 березня 2024 року Попільнянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що складено відповідний актовий запис № 43 /а.с. 7/.

Відповідно до Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) та зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), виданих 05 липня 2024 року Попільнянською державною нотаріальною конторою, у Спадковому реєстрі інформація відносно ОСОБА_2 , відсутня /а.с. 8, 9/.

Згідно повідомлення № 1555/35024 від 29 квітня 2024 року Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області Управління надання адміністративних послуг, ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) відсутня в «Списку пайщиків на виготовлення державних актів взамін земельних сертифікатів по КСП «Ленінська Правда» смт. Корнин, Попільнянського району, Житомирської області» та в «Списку (без назви)», які входять до «Проектно-технічної документації із землеустрою щодо виділення земельних частко (паїв) та складання державних актів на право власності на земельні ділянки громадянам за рахунок земель реформованого КСП «Ленінська правда» (нині СФГ Граніт) Корнинської селищної ради Попільнянського району Житомирської області». в «Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видавались Попільнянською районною державною адміністрацією» по Корнинській селищній раді Попільнянського району Житомирської області, на ОСОБА_6 за № 76 зареєстровано та видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЖТ № 0130302 та у графі Книги «Підпис власника сертифіката на земельну частку (пай)» наявний підпис про отримання вищевказаного сертифікату /а.с. 10/.

Довідкою № 517 від 16 травня 2024 року виконавчого комітету Корнинської селищної ради Житомирського району Житомирської області передбачено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка села Мохначка, Попільнянського району, Житомирської області, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , постійно проживала та була зареєстрована до дня її смерті за адресою: АДРЕСА_1 (до перейменування вулиця Червоноармійська) разом з внуком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 /а.с. 11/.

Як вбачається з довідки № 517 від 16 липня 2024 року виконавчого комітету Корнинської селищної ради Житомирського району Житомирської області, розмір земельної частки (паю) по реформованому КСП «Ленінська правда» становить 5,093 умовних кадастрових гектарах /а.с. 12/.

Відповідно до повідомлення № 172/02-31 від 05 липня 2024 року Попільнянської державної нотаріальної контори в Житомирській області, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 баби заявника ОСОБА_2 , так як відсутні правовстановлюючі документи. Також неможливо встановити належність права на земельну частку пай за спадкодавцем. Після смерті спадкодавці фактично вступив у права спадкування її онук ОСОБА_1 шляхом проживання однією сім`єю /а.с. 13/.

Частиною першою статті 4 ЦПК України, визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення.

Відповідно до статті 131 Земельного Кодексу України, громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод.

Згідно п. «а» ч. 3 статті 152 Земельного Кодексу України, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав.

Указом Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» визначено, що право на земельний пай мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами цього підприємства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними (пункт 2).

Зі змісту даної норми випливає, що право на земельну частку (пай) особа набуває за наявності трьох умов: перебування в членах колективного сільськогосподарського підприємства, отримання цим підприємством державного акта на право колективної власності на землю, включення до списку осіб, доданого до цього акта.

Частина 5 даного Указу вказує, що видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією.

Пункт 7 вищевказаного Указу визначає, що створюваний під час передачі земель у колективну власність резервний фонд використовується для передачі у приватну власність або надання у користування земельних ділянок переважно громадянам, зайнятим у соціальній сфері на селі, а також іншим особам, яких приймають у члени сільськогосподарських підприємств або які переселяються у сільську місцевість для постійного проживання.

Відповідно до Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» № 666/94 від 10.11.1994 року, право на земельну частку (пай) є об`єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Кожному члену підприємства, кооперативу, товариства видається сертифікат на право приватної власності на земельну частку (пай) із зазначенням у ньому розміру частки (паю) в умовних кадастрових гектарах, а також у вартісному вираженні.

Частиною 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Згідно п. 3.5 Інформаційного листа Вищого ССУ з розгляду кримінальних та цивільних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року № 899-ІV, визначено, що право на земельну частку (пай) мають колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Як передбачено з вищевказаного Закону, в редакції чинній на даний час, головним тимчасовим розпорядником не витребуваних та нерозподілених земель є органи місцевого самоврядування.

Згідно абзацу 2 п.1 Перехідних положень Земельного Кодексу України від 25 жовтня 2001 року рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку.

Відповідно до пунктів 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними прав вимоги на відведення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.

У пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», судам роз`яснено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Згідно зі статтями 22, 23 ЗК України (у редакції від 22 червня 1993 року) та відповідно до вищезазначеного указу особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: 1) перебування в членах КСП на час паювання; 2) включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; 3) одержання КСП цього акта.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі - продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Стаття 5 вищевказаного Закону визначає, що сільські, селищні, міські ради в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості): розглядають заяви власників земельних часток (паїв) щодо виділення їм в натурі (на місцевості) земельних ділянок; приймають рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості).

З листа Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області Управління надання адміністративних послуг № 1555/35024 від 29 квітня 2024 року, вбачається, що в «Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видавались Попільнянською районною державною адміністрацією» по Корнинській селищній раді Попільнянського району Житомирської області, на ОСОБА_6 за № 76 зареєстровано та видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЖТ № 0130302 та у графі Книги «Підпис власника сертифіката на земельну частку (пай)» наявний підпис про отримання вищевказаного сертифікату /а.с. 10/.

Розмір земельної частки (паю) по реформованому КСП «Ленінська правда» становить 5,03 умовних кадастрових гектарах /а.с. 12/.

Таким чином, оскільки ОСОБА_2 ( ОСОБА_8 ) при житті отримала сертифікат на право на земельну частку (пай), який є основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), тому вона є такою, що при житті набула право власності на земельну частку (пай), однак не оформила її документально.

Як вбачається з статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтями 1216, 1218 Цивільного Кодексу України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, цивільні права та обов`язки спадкодавця, у тому числі право власності на річ, можуть переходити у спадщину.

Відповідно до частини 5 статті 1268 Цивільного Кодексу України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцям з часу її відкриття.

Позивач є внуком спадкодавця, інші спадкоємці відсутні, він фактично прийняв спадщину шляхом проживання однією сім`єю з спадкодавцем, однак спадщину на земельну частку (пай) позивач не може оформити по причині не пред`явлення ним правовстановлюючого документу на земельну частку (пай).

Стаття 1216 ЦК України визначає, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Тобто права та обов`язки власника (спадкодавця) переходять до позивача (спадкоємця).

Таким чином, оскільки спадкодавець за життя набула право власності на земельну частку (пай), відповідно саме вказане право і переходить до позивача.

Згідно частини 1 статті 1297 Цивільного Кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 46, п. 2 ч. 1 ст. 49 Глави 4 та ст. 67 Глави 7 Закону України «Про нотаріат», Свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) після смерті фізичних осіб може бути видане на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) чи договорів дарування, міни, чи свідоцтва про право на спадщину, чи рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання у судовому порядку.

У відповідності до статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_2 , за життя, правомірно набула права на земельну частку (пай) розміром 5,03 в умовних кадастрових гектарах, як член КСП «ім. Ленінська правда» реформоване на СФГ «Граніт» на території Корнинської селищної ради Житомирського району Житомирської області, а тому, право на вказану земельну частку (пай) увійшло до складу її спадщини.

Так як, позивач є єдиним спадкоємцем за законом після смерті баби ОСОБА_2 , він прийняв спадщину після смерті баби на підставі ст. 549 ЦК України (1963 року), вступивши в установлений законом шестимісячний строк в управління та володіння спадковим майном, так як проживав разом з нею за однією адресою, отже він має право звернутись до суду з даним позовом.

Як вбачається з частини першою статті 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини другої статті 89 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на викладене вище, суд вважає, що є підстави для задоволення позову, оскільки, судом достовірно встановлено, що спадкодавець ОСОБА_2 на день своєї смерті отримала сертифікат на земельну частку (пай) як член реформованого КСП «ім. Ленінська правда» на території Корнинської селищної ради, тобто, набула права на земельну частку (пай), а позивач є спадкоємцем після її смерті за законом.

Відповідно до положень частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач в поданій позовній заяві просить залишити судові витрати за ним, а тому суд при ухваленні рішення не здійснює їх розподіл.

Керуючись Указом Президента України від 8 серпня 1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям»; Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16 квітня 2004 року № 7; Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) від 05 червня 2003 року № 899-ІV; статтями, 131, 152 Земельного Кодексу України; статтям 373, 374, 386, 392, 1217, 1220-1221, 1223, 1225, 1268-1270, 1297 Цивільного Кодексу України; статтями 4, 12, 13, 19, 23, 28, 48, 76, 78, 81, 128, 141, 211, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Корнинської селищної ради Житомирського району Житомирської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_5 , в порядку спадкування за законом після смерті баби ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на земельну частку (пай) як члена реформованого КСП «ім. Ленінська правда», на території Корнинської селищної ради Житомирського району Житомирської області, розміром 5,03 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Попільнянського

районного суду М. І. Рудник