Справа № 686/8016/24
Провадження № 2/686/3340/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

11.10.2024

м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області

в складі : головуючого судді Салоїд Н.М.,

секретаря судового засідання Лоб І.А,,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хмельницький за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

встановив:

В березні 2024 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування якого вказує, що 11 листопада 2021 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» було укладено електронний кредитний Договір № 5053428 про надання споживчого кредиту в розмірі 12 000 грн. відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» затверджених наказом №53-ОД від 16 січня 2020 року та розміщених на їх сайті.

Означений договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором М788301 від 11.11.2021.

Строк кредитування 10 днів, дата повернення кредиту 01.11.2021 згідно графіку платежів, що є додатком № 1 до цього договору.

Відповідно до п. 1.5.2 кредитного договору знижена процентна ставка становить 1.805% в день та застосовується: у межах строку кредиту, вказаного п. 1.4 цього договору. У межах нового строку кредиту. Якщо відбулася авто пролонгація відповідно до п. 4.3 Договору.

ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надала йому кредит в сумі 12 000.00 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 про перерахування коштів, що підтверджується довідкою.

19.11.2021 відповідач здійснила оплату на рахунок кредитора в розмірі нарахованих процентів за користування кредитом на суму 1 539,00 грн. в зв`язку з чим у відповідності до п. 1.4 та 4.2 Кредитного договору відбулося продовження строку кредиту ще на 10 днів (до 29.11.2021). з стандартною процентною ставкою 1.90% день.

Відповідно до пункту 1.5 кредитного договору стандартна процентна ставка становить 1.90 % в день.

28.11.2021 року відповідач здійснила оплату на рахунок кредитора в розмірі нарахованих процентів за користування кредитом на суму 2 052,00 грн. у зв`язку з чим у відповідності до п.1.4 та п. 4.2 Кредитного договору відбулось продовження строку кредиту ще на 10 днів до 08.12.2021 із застосування стандартної процентної ставки 1.90 % в день.

07.12.2021 року відповідач здійснив оплату на рахунок кредитора в розмірі нарахованих процентів за користування кредитом на суму 2 052,00 грн. у зв`язку з чим у відповідності до п.1.4 та п. 4.2 Кредитного договору відбулось продовження строку кредиту ще на 10 днів до 24.10.2021 із застосування стандартної процентної ставки 1.90 % в день.

Надалі оплати за договором відповідач не проводила

03.11.2021 року відповідач зобов`язань за кредитним договором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав, а також не уклав угоду щодо пролонгації строку дії кредитного договору у зв`язку з чим кредитний договір було пролонговано згідно п. 4.3 Кредитного договору, а строк кредитування було продовжено на 90 днів.

Надалі оплати за договором відповідач не проводила.

18 квітня 2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» було укладено Договір факторингу №18.04/23-Ф згідно з умовами якого до позивача перейшло право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором. Станом на 14.03.2024 року заборгованість за вказаним кредитним договором становить 34 800.00 грн., а саме: сума кредиту 12 000.00 грн., сума процентів за користуванням кредитом 22 800.00 грн. , яку позивач просить стягнути з відповідача а також судові витрати : судовий збір в розмірі 2 422.4, витрати на правову допомогу в розмірі 10 000 грн.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за відсутності представника, проти заочного розгляду не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про день та час слухання справи повідомлена належним чином, причини неявки суду невідомі, відзиву на позовну заяву, заяви про розгляд справи без його участі не надсилав.

Суд, заслухавши доводи представника відповідача, викладені у поданій заяві, перевіривши матеріали справи доказами, встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини.

Судом установлено, що 11 листопада 2021 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» було укладено електронний Договір № 5053428 про надання споживчого кредиту в розмірі 12 000,00 грн. відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» затверджених наказом №53-ОД від 16 січня 2020 року.

Означений договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором М788301 від 11.11.2021.

Строк кредитування 10 днів, дата повернення кредиту 21.11.2021 згідно графіку платежів, що є додатком № 1 до цього договору.

Відповідно до п. кредитного договору знижена процентна ставка становить 1.425% в день та застосовується: у межах строку кредиту, вказаного п. 1.4 цього договору. У межах нового строку кредиту, якщо відбулася авто пролонгація відповідно до п. 4.3 Договору.

19.11.2021 відповідач здійснила оплату на рахунок кредитора в розмірі нарахованих процентів за користування кредитом на суму 1 539,00 грн. в зв`язку з чим у відповідності до п. 1.4 та 4.2 Кредитного договору відбулося продовження строку кредиту ще на 10 днів (до 29.11.2021). за стандартною процентною ставкою 1.90% день.

- у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація за ініціативою споживача, відповідно до п.4.2 договору;

- у межах нового кредиту, якщо відбулася автопролонгація, відповідно до п. 4.3 Договору.

28.11.2021 відповідач здійснила оплату на рахунок кредитора в розмірі нарахованих процентів за користування кредитом на суму 2 052,00 грн. зв`язку з чим у відповідності до п. 1.4 та 4.2 Кредитного договору відбулося продовження строку кредиту ще на 10 днів (до 17.11.2021). за стандартною процентною ставкою 1.90% день.

07.12.2021 року відповідач здійснила оплату на рахунок кредитора в розмірі нарахованих процентів за користування кредитом на суму 2 052,00 грн. зв`язку з чим у відповідності до п. 1.4 та 4.2 Кредитного договору відбулося продовження строку кредиту ще на 10 днів (до 07.12.2021). за стандартною процентною ставкою 1.90% день.

07.12.2021 відповідач своїх зобов`язань перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих відсотків не виконала та не уклала угоду щодо пролонгації строку дії кредитного договору строку дії Кредитного договору у зв`язку з чим згідно п. 4.3 договору , кредитний договір було авто пролонговано, а строк. користування кредитом було продовжено на 90 календарних днів поспіль.

ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надала йому кредит в сумі 12 000.00 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_2 про перерахування коштів, що підтверджується довідкою.

18 квітня 2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» було укладено Договір факторингу № 18.04/23-Ф згідно з умовами.

Відповідно до п. 1.2 договору, перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованості та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною договору.

Станом на 21.03.2024 року заборгованість за вказаним кредитним договором становить 30 012.00 грн., а саме: сума кредиту 12 000.00 грн., сума процентів за користуванням кредитом 18 012.00 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача а також судові витрати : судовий збір в розмірі 2 422.4, витрати на правову допомогу в розмірі 10 000 грн.

Відповідно до п. 3.1. договору, нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, протягом строку кредиту (включаючи періоди пролонгації та автопролонгації), виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто методом «факт/факт».

Як слідує з матеріалів справи цей договір укладено та підписано сторонами в електронній формі, зокрема відповідачем договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором «М788301». Такі дії сторін повністю узгоджуються з вимогами ст. 627 ЦК України та ст. ст.11,12 Закону України «Про електронну комерцію».

Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису ( факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису ) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Тому, посилання представника позивача на відсутність належних доказів стосовно не доведення позивачем наявності у відповідача обов`язку щодо повернення коштів, та доказів зарахування коштів на рахунок позичальника, зарахування коштів на рахунок позичальника та виписки по рахунку судом оцінюються критично і до уваги судом не беруться, оскільки договір № 5053428 від 11.11.2021 підписаний електронним підписом позичальника та ніяким чином не спростований самим відповідачем.

Окрім того, вказані обставини підтверджуються паспортом споживчого кредиту, підписаного електронним підписом одноразовим ідентифікатором М788301 11.11.2021 о 12.12.54.

Згідно повідомлення АТ КБ «Приватбанк» на ім`я відповідача ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_3 .

Норми статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму.

Верховний Суд у постанові від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19 дійшов висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України або ГК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.205, 207 ЦК України).

Відповідно до ст. 1054-1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Такими обставинами (предметом доказування) у даній справі є наявність між сторонами договірних правовідносин, що випливають з кредитних договорів, та належне (неналежне) виконання сторонами своїх зобов`язань відповідно до їх умов та вимог ЦК України.

Разом з тим, відповідачем зобов`язання за кредитним договором № 5053429 від 11.11.2021 року не виконано, внаслідок чого, як вбачається із розрахунку заборгованості за вказаним договором, станом на 14.03.2024 року заборгованість за вказаним кредитним договором становить 30 012..00 грн., а саме: сума кредиту 12 000.00 грн., сума процентів за користуванням кредитом 18 012.00 грн.

Відповідно до п. 1.2 договору, перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованості та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною договору.

Підстави для заміни кредитора в зобов`язанні перелічені в статті 512 ЦПК України, відповідно до якої до них (підстав) відносяться відступлення права вимоги, правонаступництво, виконання обов`язку боржника поручителем, виконання обов`язку боржника третьою особою.

В силу ст. 514 ЦПК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Вказаний Договір факторингу та кредитний договір суд вважає правомірними, тобто такими, що породжують, змінюють або припиняють цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

Доказів про неправомірність цих договорів матеріали справи не містять.

У разі неспростування презумпції правомірності договорів всі права, набуті сторонами правочинів за ними, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Отже, ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» набуло право вимоги за договором № 5053428 про надання споживчого кредиту від 11.11.2021 року, укладеним з ОСОБА_1 .

Відповідно до наданого розрахунку заборгованість відповідача за договором становить 42434,4 грн., з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу становить 30012.00 грн., а саме: сума кредиту 12 000.00 грн., сума процентів за користуванням кредитом 18 012.00 грн. Дана сума встановлена судом на підставі наявних у справі доказів. Розмір відсотків нарахований в межах строку договору, який авто пролонгований. Суд звертає увагу, що відповідач доказів щодо спростування суми заборгованості не надав.

За викладених обставин, суд дійшов висновку, що відповідач свої договірні зобов`язання не виконує належним чином, існує порушення виконання своїх зобов`язань, право позивача порушене, тому порушене право підлягає захисту, відповідач повинна нести відповідальність відповідно до умов договору та сплатити на користь позивача суму заборгованості, розмір якої встановлений судом.

Отже з відповідача підлягає стягненню заборгованість за договором № 5053428 про надання споживчого кредиту від 11.11.2021 року у розмірі 18 012 грн.

Щодо витрат на правничу допомогу, то суд враховує, що ч.1 ст.133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. При цьому п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу віднесені саме до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Як вбачається із положень ч.ч. 1-5 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Також суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також, чи була їх сума обґрунтованою. (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).

Як вбачається з матеріалів справи, 10.07.2023 року між адвокатом Столітнім М.М. та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» укладено Договір про надання правової допомоги № 10/07-2023.

Як вбачається із Звіту про надання правової допомоги згідно вказаного Договору від 14.03.2024 року вартість наданих послуг склала 10000,00 грн. із описом наданих послуг.

Вказана сума була передана позивачем адвокату Столітньому М.М., що підтверджується рахунком на оплату від 10.07.2024 року на суму 10 000,00 грн.

Вищенаведені документи судом можуть бути оцінені як належні та достатні у розумінні положень ст.ст.77-80 ЦПК України, оскільки підтверджують факт понесених (здійснених) позивачем витрат на професійну правничу допомогу. За таких обставин суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу у сумі 10 000,00 грн.

Окрім того, згідно положень ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 2 422.4 грн. судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. 526, 527, 530, 536, 610-611, 625, 628, 629, 634, 638, 639, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України, Законом України «Про електронну комерцію», ст. 81, 141, 263-265, 279, 354 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» суму заборгованості за договором про надання споживчого кредиту в розмірі 30 012,00 грн., з них 12000 грн. заборгованості за кредитним договором та 18 012.00 грн. процентів за користування кредитними коштами, а також витрати на правову допомогу у сумі 12 000,00 грн. та судовий збір у сумі 2 422.4 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» (, адреса: 03150, м. Київ, вул. Загородня, 15, офіс 118/2);

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 .

Дата складення повного тексту рішення 11.10.2024.

Суддя: