Справа № 444/2273/24
Провадження № 2/444/948/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2024 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Ясиновський Р. Б.

за участі секретаря судового засідання Стець М.О.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Львівського районного нотаріального округу Львівської області Гавінська Мирослава Іванівна про визнання права власності на нерухоме майно, в тому числі в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ :

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися 28 травня 2024 року до суду із позовною заявою до відповідача Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Львівського районного нотаріального округу Львівської області Гавінська Мирослава Іванівна, в якій просять визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , в тому числі 1/3 частина в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді від 18 червня 2024 року постановлено прийняти до розгляду позовну заяву, відкрити провадження у справі, підготовче судове засідання призначити на 11 вересня 2024 року о 09 годині 30 хвилин. Крім цього, витребувано у приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Львівської області Гавінської Мирослави Іванівни належним чином завірену (прошиті та пронумеровані, скріплені гербовою печаткою всі аркуші) копію спадкової справи, яка заведена після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в підготовче судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце проведення такого були повідомлені належним чином, однак подали на адресу суду письмові заяви, у яких просять справу розглядати у їх відсутності. Зазначили, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять такі задовольнити, не заперечують проти ухвалення заочного рішення у справі.

Представник відповідача, Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак з Жовківської міської ради на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника. Позовних вимог не заперечують, при вирішення справи покладаються на думку суду.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Львівського районного нотаріального округу Львівської області Гавінська Мирослава Іванівнав підготовче судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак від неї на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності. Про прични неявки суд не повідомила.

Крім того приватним нотаріусом, на виконання вимог ухвали суду, надіслано на адресу суду належним чином завірену копію спадкової справи № 64/2021, яка зареєстрована після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (арк. спр. 31-128).

А тому суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі позивачів, представника відповідача, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, які не з`явилися в підготовче судове засідання, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення такого, зважаючи на подані ними заяви про розгляд справи у їх відсутності, висловлені позиції у справі.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Частиною 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Так як відповідач не заперечив проти позовних вимог, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 і її батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що стверджується копією свідоцтва про її народження.

У зв`язку із реєстрацією шлюбу позивач ОСОБА_1 змінила прізвище ОСОБА_5 на ОСОБА_6 , що стверджується свідоцтвом про шлюб.

З копії свідоцтва про право особистої власності на будівлі, яке видане виконкомом Крехівської сільської ради 10.10.1989 року згідно рішення Нестеровського райвиконкому № 290 від 30.09.1989 року та записаного 10.10.1989 року в реєстрову книгу за № 62, вбачається, що будинок АДРЕСА_1 належав до колгоспного двору, головою якого був батько позивачів ОСОБА_3 .

Викладеним у виписці з погосподарської книги № 3 Крехівської сільської ради № 303, яка видана виконавчим комітетом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 23.02.2024 року, стверджується, що господарство за адресою: АДРЕСА_1 , особовий рахунок домогосподарства № НОМЕР_1 , станом на 30.06.1990 року належало до колгоспного двору, головою якого був ОСОБА_3 , 1947 року народження, членами двору були його син ОСОБА_2 , 1986 року народження, дочка ОСОБА_7 , 1989 року народження.

Викладеним у виписці з погосподарської книги № 6 Крехівської сільської ради № 304, яка видана виконавчим комітетом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 23.02.2024 року, стверджується, що господарство за адресою: АДРЕСА_1 , особовий рахунок домогосподарства № НОМЕР_1 , станом на 15.04.1991 року належало до колгоспного двору, головою якого був ОСОБА_3 , 1947 року народження, членами двору були дружина ОСОБА_4 , 1951 року народження, син ОСОБА_2 , 1986 року народження, дочка ОСОБА_7 , 1989 року народження.

Згідно з ст. 120 ЦК Української РСР від 18.07.1963 року майно колгоспного типу двору належить його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК Української РСР від 18.07.1963 року розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Постановою Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 15 від 25.05.1998 року, встановлено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15.04.1991 не втратили права на частку в майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Рішенням виконавчого комітету Жовківської міської ради Львівського району Львівської області від 08.07.2021 року № 20 "Про розподіл часток колишнього колгоспного двору на житловий будинок по АДРЕСА_1 " вирішено провести розподіл часток колгоспного двору станом на 30.06.1990 року на рівноцінні частки майна по АДРЕСА_1 по 1/3 частині - ОСОБА_3 , 1947 року народження - голова колгоспного двору (помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ); ОСОБА_2 , 1986 року народження (син), ОСОБА_8 , 1989 року народження (дочка).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що стверджується свідоцтвом про смерть.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

А тому після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, в тому числі і на частку в житловому будинку АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 Цивільного кодексу України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Із довідки виконкому Жовківської міської ради № 476 від 14.06.2021 вбачається, що від імені ОСОБА_3 у виконкомі Крехівської сільської ради заповіт не посвідчувався.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, яким є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, що передбачено ч. 2 ст. 1220 ЦК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Після смерті батька ОСОБА_1 18.06.2021 звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Повідомляє, що спадщину вона приймає. Окрім неї спадкоємцями є дружина померлого ОСОБА_4 та син померлого ОСОБА_2 .

Дружина ОСОБА_3 - ОСОБА_4 звернулася 18.06.2021 до нотаріуса із заявою про відмову від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 на користь його дочки ОСОБА_1 .

ОСОБА_2 звернувся 24.06.2021 в нотаріальну контору із заявою про відмову від прийняття спадщини за законом. зазначив, що відмовляється від прийняття належної йому частки спадщини, що лишилася після смерті його батька ОСОБА_3 в користь своєї сестри та доньки спадкодавця - ОСОБА_7 .

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 прийняла спадщину як спадкоємець за законом після смерті батька ОСОБА_3 .

Згідно з ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Судом враховує, що внаслідок звернення ОСОБА_4 до приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Львівської області Гавінської М.І. із заявою про відмову від прийняття спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , було зареєстровано спадкову справу № 64/2021, що підтверджується копією Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі.

Із постанови приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гавінської М.І. від 20.03.2023 року вбачається, що 18 червня 2021 року приватним нотаріусом Львівського районного нотаріального округу Львівської області Гавінською М.І., було заведено спадкову справу №64/2021 на підставі заяви ОСОБА_4 про відмову про прийняття спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в користь його доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . 20 березня 2023 року спадкоємець ОСОБА_1 звернулася із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 , що належав голові колгоспного двору ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На спадкове майно, а саме: житловий будинок АДРЕСА_1 , що належав голові колгоспного двору ОСОБА_3 , спадкоємцем було подане свідоцтво про право особистої власності на будівлі, видане виконкомом Крехівської сільської ради 10 жовтня 1989 року на підставі рішення Нестеровського райвиконкому №290 від 30.09.1989 року, зареєстрованого Червоноградським міжміським бюро технічної інвентаризації, про що зроблено запис 10.10.1989 року в реєстрову книгу за № 62. Відповідно до Виписки з по господарської книги № 486 виданої 14.06.2021 року Крехівською сільською радою Львівського району Львівської області членами колгоспного двору станом на 30.06.1990 року, були: ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ), який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 (1986 року народження), ОСОБА_8 (1989 року народження). Згідно з Рішенням Виконавчого комітету Жовківської міської ради Львівського району Львівської області №20 від 08.07.2021 року про розподіл часток колишнього колгоспного двору на житловий будинок по АДРЕСА_1 проведено розподіл часток колгоспного двору усім членам колгоспного двору по 1/3 частці кожному.

Відсутність зареєстрованого права підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованою ОСОБА_9 , приватним нотаріусом Львівського районного нотаріального округу Львівської області 20.03.2023 року; номер інформаційної довідки: 326302625.

Згідно із ст. 563 Цивільного кодексу УРСР (в ред. 1963 року) в разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривається. Якщо після смерті члена колгоспного двору інших членів двору не залишається, до майна двору застосовуються правила розділу VII Цивільного кодексу УРСР «Спадкове право». Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності»: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Глава 13 Розділу І Порядку встановлює: нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії. якщо вчинення такої дії суперечить законодавству України; не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Нотаріус вважає, що враховуючи вищевказане, не можливо видати Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно.

Виходячи з викладеного, нотаріусом було постановлено відмовити позивачу ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 , що належав голові колгоспного двору ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Із довідки № 1676, яка видана Комунальним підприємством Львівської обласної ради "Червоноградське міжміське бюро технічної інвентаризації» 20 квітня 2023 року, вбачається, що в КП ЛОР «Червоноградське МБТІ» станом на 31 грудня 2012 року житловий будинок АДРЕСА_1 , зареєстрований за колгоспним двором, головою якого є ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Крехівської сільської ради 10.10.1989 року згідно рішення Нестеровського райвиконкому №290 від 30.09.1989 року та записано 10.10.1989 року в реєстрову книгу за №62. Дублікат свідоцтва про право власності на вищевказаний житловий будинок не видавався.

Згідно нового адміністративно-територіального устрою України село Крехів належить до Жовківської територіальної громади Львівського району Львівської області.

Відповідно до частини 3 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року № 1952-ІV речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстрованим в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок.

За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. Дані погосподарських книг були звітом про житлові будинки, що знаходяться на праві власності громадян.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).

Тобто, з вищенаведеного вбачається, що записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Таким чином, право власності на колгоспний двір (житловий будинок) АДРЕСА_1 було зареєстроване згідно вимог діючого на той час законодавства в погосподарській книзі Крехівської сільської ради Жовківського району Львівської області.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

Відповідно до підпункту 4.15, 4.18 пункту 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Як встановлено судом, в позивача ОСОБА_1 відсутній правовстановлюючий документ на частку майна померлого батька ОСОБА_3 .

З копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовленого Комунальним підприємством Львівської обласної ради «Червоноградське бюро технічної інвентаризації» від 08.11.2021 та з довідки-характеристики № 6091, яка видана Комунальним підприємством Львівської обласної ради «Червоноградське бюро технічної інвентаризації» 09.11.2021 року на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 , вбачається, що рік побудови житлового будинку 1988 рік, площа забудови 55.2 м.кв., загальна площа житлового будинку 44.7 м. кв., житлова площа 44.7 м. кв. Допоміжні приміщення: погріб, сарай, господарська будівля з літньою кухнею, споруди (огорожа).

Згідно з ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

Відповідно до ст. 80 ЦК України встановлено, що жилий будинок є об`єктом права приватної власності.

Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Отже, позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом після смерті батька ОСОБА_3 , прийняла після його смерті спадщину. І так як ОСОБА_3 належала на праві власності 1/3 частина житлового будинку АДРЕСА_1 з відповідною частиною господарських будівель та споруд як голові колгоспного типу двору, а тому право позивача ОСОБА_1 на спадкування за законом даного майна підлягає захисту в судовому порядку, як наслідок є всі підстави для визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/3 частину житлового будинку АДРЕСА_1 з відповідною частиною господарських будівель та споруд в порядку спадкування за законом після смерті батька.

Крім того, суд враховує, що позивач ОСОБА_1 і позивач ОСОБА_2 також були членами колгоспного типу двору АДРЕСА_1 станом на 30.06.1990 року та до 15.04.1991 року не втратили права на частку в майні двору, а тому з врахуванням рівності часток членів колгоспного типу двору та встановлених судом обставин справи за ними кожним підлягає визнанню право власності на 1/3 частину житлового будинку АДРЕСА_1 з відповідною частиною господарських будівель та споруд як членами колишнього колгоспного типу двору.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивачів.

Керуючись ст. 200, ч. 4 ст. 206, ч. 2 ст. 247, статтями 258, 259, 264, 265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , в тому числі 1/3 частина в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування учасників справи:

Позивач 1: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , тел. НОМЕР_3 , ел. пошта та ел. кабінет відсутні)

Позивач 2: ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , тел. НОМЕР_5 , ел. пошта та ел. кабінет відсутні)

Відповідач: Жовківська міська рада Львівського району Львівської області (юридична адреса: вулиця Львівська, будинок № 40, місто Жовква, Львівський (раніше Жовківський) район, Львівська область, 80300, , телефон: (03252) 21-264, електронна пошта, адреса: )

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Львівського районного нотаріального округу Львівської області Гавінська Мирослава Іванівна (адреса: вул. Незалежності, 27, смт Куликів, Львівський район, Львівська область, 80362, тел. , ел. пошта: ІНФОРМАЦІЯ_7 ).

Суддя Ясиновський Р. Б.