КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Справа № 404/2162/24
Провадження № 2-п/947/134/24
УХВАЛА

14.10.2024 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Калініченко Л.В.

при секретарі Матвієвої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за заявою відповідача ОСОБА_1 , подану через представника адвоката Пузщіна Дениса Миколайовича, про перегляд заочного рішення Київського районного суду міста Одеси від 04.09.2024 року по цивільній справі №404/2162/24 за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Акціонерне товариство «УНІВЕРСАЛ БАНК» 12.03.2024 року звернулося до Кіровського районного суду міста Кіровограда з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 26.09.2018 року, станом на 07.01.2024 року, у розмірі 85296 гривень 28 копійок, яка дорівнює сумі залишку заборгованості за кредитним договором, а також витрат по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн., з посиланням на те, що відповідачем в добровільному порядку належним чином умови кредитного договору не виконуються.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.03.2024 року, цивільну справу за вказаним позовом розподілено судді Варакіній Н. Б.

Ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 20.03.2024 року, вищевказану цивільну справу передано за територіальною юрисдикцією до Київського районного суду міста Одеси.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, цивільну справу за вказаним позовом розподілено судді Калініченко Л.В.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 10.06.2024 року було прийнято вказану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено дату, час і місце проведення судового засідання з повідомленням сторін по справі.

За наслідком розгляду вказаної справи, 04.09.2024 року Київським районним судом міста Одеси ухвалено заочне рішення, яким позов Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 26.09.2018 року, станом на 07.01.2024 року, яка дорівнює сумі залишку заборгованості за кредитним договором, у розмірі 85296 гривень 28 копійок. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» у відшкодування витрат зі сплати судового збору - 3028 гривень 00 копійок.

25.09.2024 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла заява відповідача ОСОБА_1 , подана через представника адвоката Пузіна Д.М., про перегляд вищевказаного заочного рішення Київського районного суду міста Одеси від 04.09.2024 року по цивільній справі №404/2162/24.

В обґрунтування заяви, представник відповідача стверджує, що під час розгляду вказаної справи судом безпідставно було не прийнято поданий до суду відзив на позовну заяву, за наслідком чого судом не були враховані пояснення відповідача з приводу даного позову, який сторона відповідача вважає необґрунтованим та передчасним.

На підставі викладених обставин, сторона відповідача вважає наявними підстави для скасування заочного рішення суду.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду, справу за вказаною заявою розподілено судді Калініченко Л.В.

Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 26.09.2024 року вказану заяву залишено без руху та надано заявникові термін для усунення недоліків поданої заяви.

01.10.2024 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла заява від представника заявника на усунення недоліків поданої заяви разом з квитанцією про сплату судового збору.

Оглянувши подані до суду документи, суддею встановлено, що заявником належним чином усунуті недоліки поданої заяви у відповідності до вимог ухвали судді від 26.09.2024 року.

Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 02.10.2024 року вказану заяву прийнято до розгляду, призначено дату, час і місце проведення судового засідання.

У судове засідання призначене на 14.10.2024 року сторони по справі не з`явились, про дату, час і місце проведення якого повідомлені належним чином, однак про причини неявки суд не повідомили.

Частиною 1 статті 287 ЦПК України передбачено, що заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Приймаючи вказані обставини та положення процесуального законодавства, судом було ухвалено здійснити розгляд заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду в судовому засіданні 14.10.2024 року за наявною явкою сторін по справі на підставі наявних в матеріалах справи документів.

Дослідивши та вивчивши матеріали заяви з доданими до неї документами, оглянувши матеріали цивільної справи №404/2162/24, суд вважає заяву не підлягаючою задоволенню, з наступних підстав.

Частиною 1 статті 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч.3 ст.3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Для скасування заочного рішення суду необхідно встановити не лише поважність причин неявки відповідача у судове засідання та не надання відзиву, а й те, що аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише при встановленні цих умов в сукупності у суду є підстави для скасування заочного рішення суду.

Таким чином, підставою для скасування заочного рішення може бути тільки наявність одночасно усіх умов, встановлених ч. 1 ст. 288 ЦПК України, а саме доведеність обставин, що:

- відповідач не з`явився в судове засідання,

- не повідомив про причини неявки

- не подав відзив з поважних причин,

- докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Оглянувши матеріали цивільної справи №404/2162/24, судом встановлено, що відповідачем по справі є: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У відповідності до положень статті 128 ЦПК України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою.

Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями.

Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - разом з копіями відповідних документів, надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності - разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур`єром за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається:

2) фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Днем вручення судової повістки є:

1) день вручення судової повістки під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Якщо повістку надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, повістка вважається врученою у робочий день, наступний за днем її відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про її доставлення.

Оглянувши матеріали цивільної справи №404/2162/24 судом встановлено, що на стадії вирішення питання про відкриття провадження по справі, судом було отримано відповідь №492777 від 14.03.2024 року з Єдиного державного демографічного реєстру, відповідно до якого встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

За наслідком встановленого зареєстрованого місця проживання відповідача, уся судова кореспонденція суду, у тому числі копія ухвали про відкриття провадження по справі від 10.06.2024 року, скеровувались судом під час розгляду справи №404/2162/24 разом з рекомендованим поштовим повідомленням про відправлення поштової кореспонденції на ім`я ОСОБА_1 , за вказаною адресою зареєстрованого місця реєстрації.

Поштова кореспонденція, разом з копією ухвали про відкриття провадження по справі від 10.06.2024 року, отримана відповідачем ОСОБА_1 22.06.2024 року, що підтверджується наявним підписом на наявному в матеріалах справи відповідному рекомендованому поштовому відправленні.

Як вбачається, у встановлений судом в ухвалі суду від 10.06.2024 року п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали суду, стороною відповідача належним чином не було реалізовано процесуального права на подання відповідного відзиву на позовну заяву, з додатками до нього.

Поряд з цим, як вбачається також з рішення суду від 04.09.2024 року, 31.07.2024 року до суду від імені ОСОБА_1 , за підписом ОСОБА_2 як представника відповідача, надійшов в електронній формі відзив на позовну заяву, сформований в системі «Електронний суд».

19.06.2024 року та 10.07.2024 року від імені ОСОБА_1 , за підписом ОСОБА_2 як представника відповідача, також в електронній формі через підсистему Електронний суд надходили заяви з процесуальних питань про ознайомлення з матеріалами справи та відкладення судового засідання.

На підтвердження повноважень діяти від імені ОСОБА_1 , ОСОБА_3 надано до заяв в електронній формі скан-копію ордера на надання правничої (правової) допомоги серії АР №1021426, виданим адвокатом 18.06.2024 року, однак який не містив власноручного підпису адвоката Пузіна Д. М. у графі «Адвокат».

Суд зазначає, що накладення адвокатом кваліфікованого електронного підпису на копію ордера не свідчить про дотримання вимог щодо його змісту, в розумінні вимог Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги в новій редакції, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 12 квітня 2019 року № 41 із змінами, внесеними рішенням Ради адвокатів України від 14 лютого 2020 року № 29 із змінами, внесеними рішенням Ради адвокатів України від 17 листопада 2020 року № 118, із змінами, внесеними рішенням Ради адвокатів України від 11 вересня 2021 року № 107, а лише засвідчує правовий статус електронної копії документа, враховуючи, що даний ордер в розумінні положень пункту 26 Положення №1845/0/15-21 не є електронним документом, який створений із застосуванням вбудованого текстового редактора шляхом заповнення форм документів, передбачених Інструкцією користувача Електронного суду.

Надана копія ордеру, є сканованою копією ордеру, який генерований адвокатом у відповідному розділі «Особистого кабінету адвоката» на офіційному веб-сайті Національної асоціації адвокатів України, та надано в якості додатку до заяви по суті справи, а тому має містити обов`язкові реквізити, визначені Положенням № 41.

Суд зауважує, що згенерований через «Особистий кабінет адвоката» на офіційному веб-сайті Національної асоціації адвокатів України має містити обов`язкові реквізити визначені Положенням № 41. У випадку автоматичного не заповнення при генерації деяких реквізитів, такі заповнюються адвокатом самостійно.

Накладення адвокатом кваліфікованого електронного підпису на копію не підписаного ордера не свідчить про дотримання вимог щодо його змісту, в розумінні Положенням № 41.

Отже, подання заяв по суті справи із застосуванням системи "Електронний суд", скріплення електронним підписом скан-копії ордеру про надання правничої (правової) допомоги, який виготовлено без застосування вбудованого текстового редактора шляхом заповнення форм документів, передбачених Інструкцією користувача Електронного суду, та не є підписаним адвокатом, не підтверджує дотримання форми документа, що підтверджує право особи на здійснення представництва відповідного учасника справи, як того вимагають норми Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" та Положення.

Вищевказаний висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеного в ухвалі від 02 березня 2023 року у справі № 522/14112/22.

Крім того, матеріали справи не містять інших документів, у тому числі договору про надання правничої допомоги, чи витягу з даного договору, на підставі яких суд мав би можливість встановити наявність договірних відносин між ОСОБА_1 і адвокатом Пузіним Д. М., та наявність повноважень у адвоката діяти від імені відповідача.

На підставі вищевикладеного, суд був позбавлений можливості пересвідчитись у наявності прав відповідної особи на підписання і подання заяв з процесуальних питань та відзиву від імені ОСОБА_1 , у зв`язку з чим вказані документи, у тому числі відзив на позовну заяву судом були не прийняті, а викладені в ньому доводи судом не враховані.

Відповідач ОСОБА_1 (надалі за текстом Відповідач) у судове засідання призначене на 04.09.2024 року також не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Крім того, до суду 03.09.2024 року від імені ОСОБА_1 , за підписом ОСОБА_2 як представника відповідача, надійшла заява, сформована в системі «Електронний суд» про розгляд справи за відсутності сторони відповідача, в якій зокрема представник відповідача визнав позовні вимоги.

Разом з тим, судом вказана заява під час ухвалення рішення суду судом також не була прийнята, оскільки в порушення приписів законодавства надані ОСОБА_2 документи на підтвердження повноважень діяти від імені ОСОБА_1 судом не прийняті як належні, з підстав не відповідності наданого до суду ордеру вимогам Положення № 41, який не містить власноручного підпису адвоката Пузіна Д. М. у графі «Адвокат».

Враховуючи викладене, суд зазначає, що стороною відповідача в даній заяві не обґрунтовано зміни правової позиції, враховуючи що у відповідності до посилань сторони відповідача про незгоду з позицією суду з приводу не прийняття повноважень представника ОСОБА_2 , останній подав до суду заяву в якій зокрема визнав позовні вимоги.

Також, з матеріалів справи вбачається, що у відповідача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наявний зареєстрований електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, за наслідком чого судом під час розгляду справи здійснювалось сповіщення останнього в електронній формі за допомогою вказаної електронної системи.

У відповідності до наявних в матеріалах справи довідок про доставку електронного документа вбачається, що ОСОБА_1 отримані судові повістки про сповіщення про дати, час і місце призначених судових засідань по справі.

Судова повістка про сповіщення про призначене судове засідання на 04.09.2024 року доставлена відповідачеві в електронному кабінеті - 10.07.2024 року о 20:04:46.

Отже, починаючи з 11.07.2024 року відповідач був належним чином повідомленим про призначений розгляд справи на 04.09.2024 року о 09 год. 00 хв.

Таким чином, відповідач про дату, час і місце проведення розгляду справи був повідомлений належним чином.

На підставі викладеного, суд вважає безпідставними доводи сторони відповідача, що відповідач був позбавлений можливості на участь під час розгляду справи та був позбавлений можливості на подання відзиву на позовну заяву і поданні відповідних доказів, для доведення своєї правової позиції і заперечень стосовно цього спору, враховуючи, що з наявних доказів в матеріалах справи вбачається, що не реалізація стороною відповідача у належний передбачений вимогами ЦПК України спосіб процесуальними правами, як і не подання відзиву на позовну заяву з доказами до нього, у встановлений ЦПК України спосіб, прямо залежить від дій сторони відповідача.

Одночасно судом враховується, що у відповідності до положень ч.4 ст.12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Крім того, суд зазначає, що усі доводи заявника у заяві зводяться до того, що представник відповідача надає свою оцінку вже наявним у справі доказам.

Разом з тим, будь-яких доказів на підтвердження викладених посилань у заяві про перегляд заочного рішення, як і доказів, які б впливали на наслідки розгляду справи, заявником до суду не надано.

На підставі вищевикладеного в сукупності, приймаючи, що свідоме нехтування процесуальними правами і обов`язками не є підставою для скасування заочного рішення суду, суд вважає посилання ОСОБА_1 в обґрунтування заяви про перегляд заочного рішення суду безпідставними та необґрунтованими.

Одночасно судом враховується, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі Жоффре де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992р.).

З цього приводу прецедентними є також рішення Європейського суду з прав людини у справах "Осман проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1998 року та "Креуз проти Польщі" від 19 червня 2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

З урахуванням вищевикладеного, судом не встановлені підстави для скасування заочного рішення суду, а саме одночасна доведеність усіх обставин, що: відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин, не подав з поважних причин відзиву на позовну заяву і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку, що заява відповідача ОСОБА_1 , поданачерез представника адвоката Пузщіна Дениса Миколайовича, про перегляд заочного рішення Київського районного суду міста Одеси від 04.09.2024 року по цивільній справі №404/2162/24 за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, є необґрунтованою, безпідставною та такою, що підлягає залишенню без задоволення.

При викладених обставинах та керуючись ст.ст. 284-288 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , подану через представника адвоката Пузщіна Дениса Миколайовича, про перегляд заочного рішення Київського районного суду міста Одеси від 04.09.2024 року по цивільній справі №404/2162/24 за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без задоволення.

Ухвала суду окремому оскарженню не підлягає.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та може бути оскаржена разом з судовим рішенням по цій справі.

Повний текст ухвали суду складено 14.10.2024 року.

Головуючий Л. В. Калініченко