Справа № 337/5315/23
Провадження № 2/337/109/2024
29 січня 2024 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя
у складі головуючого судді Кучерук І.Г.
з участю секретаря Нетяга М.І.
розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 у якому вказав, що відповідачка з метою отримання банківських послуг звернулася до позивача, у зв`язку із чим підписала заяву № б/н від 21.08.2014 року. При підписанні анкети - заяви відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.
17.11.2023 року відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням(викликом) сторін.
На підставі розпорядження Голови Верховного Суду України № 49/0/9-22 від 14.09.2022 року, територіальну підсудність судових справ Михайлівського районного суду Запорізької області, змінено на Хортицький районний суд м. Запоріжжя.
Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, відзив на позов не надала.
На офіційному веб-порталі суду було розміщено оголошення про час і місце розгляду справи.
Представником позивача, разом з матеріалами позовної заяви, було подано клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи.
У суду є підстави для ухвалення заочного рішення, відповідно до положень ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Судом встановлено, що відповідно до наданих суду документів, ОСОБА_1 21.08.2014 року у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого виступає АТ КБ «ПРИВАТБАНК», оформила Анкету - заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у «ПРИВАТБАНК».
Відповідачка підписала Анкету - заяву, та тим самим виявила свою згоду з усіма її пунктами та зобов`язувалася їх виконувати.
Відповідно до тексту заяви, ОСОБА_1 згодна, що дана заява разом з пам`яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, складають договір про надання банківських послуг. Вона ознайомилась і згодна з Умовами і Правилами надання банківських послуг.
Про добровільність дій відповідачки, та обізнаність про умови кредитування свідчить підпис в графі заяви, в якій вона від першої особи констатує те, що ознайомлена і погоджується з умовами надання кредитних коштів.
Суд вважає, що сторони уклали договір кредиту, суть якого полягає у наданні грошових коштів у вигляді встановленого кредитного ліміту, що підтверджується наданими суду письмовими фактичними даними.
Згідно з наданою суду довідкою, ОСОБА_1 отримала 21.08.2014 року кредитну картку «Універсальна», та в подальшому отримувала ще кредитні картки, остання з яких була видана 21.09.2020 року.
Витяг з тарифів з обслуговування кредитних карт «Універсальна», містить вказівки на розмір базових процентних ставок.
Крім того, матеріали справи містять заяву ОСОБА_1 від 21.09.2020 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг з використанням карток «Універсальна» та «Універсальна GOLD», яка також містить інформацію про погоджені умови кредитування.
Тобто сторони обумовили у письмовому вигляді сплату процентів за користування кредитними коштами. Заяви підписані особисто ОСОБА_1 , а тому ці умови кредитування вважаються узгодженими сторонами, та мають виконуватись позичальником належним чином.
Таким чином, банк набув право на отримання процентів за кредитним договором № б/н від 21.08.2014 року.
Укладення між сторонами договору шляхом підписання відповідачем анкети-заяви, відповідає вимогам статей 633, 634 ЦК України щодо порядку укладення договору приєднання.
Згідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Факт користування кредитними коштами підтверджено випискою за договором.
Виходячи з презумпції свободи правочину та паритету сторін у визначенні умов договору, суд вважає, що сторони, які уклали договір, прийняли на себе тягар виконання зобов`язань за ним.
Судом встановлено, що відповідачка належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання, внаслідок чого утворилась заборгованість, і у позивача виникло право вимагати її повернення.
Враховуючи, що на час розгляду справи судом сума заборгованості позичальником не сплачена та матеріали справи не містять доказів того, що відповідачкою було здійснено заходи по погашенню заборгованості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, та вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача вказану суму заборгованості.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору.
Керуючись ст. 89, 141, 229, 247, 263, 264, 279-289, 354 ЦПК України, суд
Позовні вимоги задовольнити повністю.
Рішення може бути оскаржене в Запорізький апеляційний суд протягом 30 днів.

Рішення може бути переглянуто Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцятиднів.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя: