ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткова)

25 вересня 2024 року

м. Київ

справа № 607/5535/22

провадження № 61-17499св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Фаловської І. М.,

суддів: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Сердюка В. В., Ситнік О. М.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

третя особа - Служба у справах дітей Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області,

розглянув заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Петрушко Ірина Сергіївна, про відшкодування витрат на правничу допомогу у зв`язку з розглядом в суді касаційної інстанції справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Служба у справах дітей Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, про визначення місця проживання дітей,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 ,

третя особа - Служба у справах дітей Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, в якому просила:

- визначити місце проживання малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з матір`ю ОСОБА_1 ;

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 6000 гривень (по 3000 гривень на кожну дитину), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

В подальшому позивач звернулась до суду із заявою про зміну предмета позову, в якій уточнила позовні вимоги та в остаточній редакції просила визначити місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з матір`ю ОСОБА_1 .

Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їх ухвалення

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 жовтня 2022 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визначено місце проживання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з матір`ю ОСОБА_1 .

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Суд першої інстанції, враховуючи інтереси дітей, сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан, а також дотримуючись балансу між інтересами дітей, правами батьків на виховання дитини і їх обов`язком діяти в інтересах дітей, дійшов висновку, що позивачем створені належні умови для забезпечення найкращих інтересів дітей.

Постановою Тернопільського апеляційного суду від 02 листопада 2023 року рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 жовтня 2022 року залишено без змін.

Суд апеляційної інстанції вважав правильними та обґрунтованими висновки суду першої інстанції про задоволення позову ОСОБА_1 .

Постановою Верховного Суду від 14 серпня 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_2 , яка подана представником - адвокатом Тарановським Д. С., залишено без задоволення.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 жовтня 2022 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 02 листопада 2023 року залишено без змін.

Короткий зміст заяви про ухвалення додаткового рішення

16 серпня 2024 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Петрушко І. С., через підсистему «Електронний Суд» подала до Верховного Суду заяву про відшкодування витрат на правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи в суді касаційної інстанції.

Заяву мотивовано тим, що під час касаційного перегляду справи, адвокат Петрушко І. С., діючи в інтересах позивача ОСОБА_1 , подала до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу ОСОБА_2 , в якому, окрім іншого, зазначила, що орієнтовна сума судових витрат на правову допомогу складає 40 000,00 грн і докази понесення таких витрат будуть надані Верховному Суду в порядку частини восьмої 8 статті 141 ЦПК України.

17 липня 2023 року між адвокатом Петрушко І. С. та ОСОБА_1 укладений договір про надання правової допомоги №17/07-1, в якому визначені умови сплати винагороди (гонорару) адвокату за надані послуги.

17 січня 2024 року між адвокатом Петрушко І. С. та ОСОБА_1 укладена додаткова угода №02 до Договору про надання правової допомоги від 17 липня 2023 року №17/07-1, відповідно до якої сторони погодили вартість послуг (розмір гонорару).

15 серпня 2023 року між сторонами договору про надання правової допомоги підписаний акт приймання-передачі наданих послуг № 2, відповідно до якого вартість наданих адвокатом послуг склала 40 000,00 грн, які позивач просить стягнути з відповідача.

Заперечення на заяву ОСОБА_1 про відшкодування витрат на правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи в суді касаційної інстанції від відповідача ОСОБА_2 не надійшли.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Перевіривши доводи заяви і надані заявником документи, колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав для задоволення вказаної заяви з огляду на таке.

Частиною першою статті 270 ЦПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (частина третя статті 270 ЦПК України).

Заява про ухвалення додаткового рішення є заявою з процесуальних питань.

За загальним правилом у судовому рішенні повинні бути розглянуті усі заявлені вимоги, а також вирішені всі інші, зокрема й процесуальні питання. Неповнота чи невизначеність висновків суду щодо заявлених у справі вимог, а також невирішення окремих процесуальних питань, зокрема розподілу судових витрат, є правовою підставою для ухвалення додаткового судового рішення (постанова Великої Палати Верховного Суду від 05 липня 2023 року в справі № 904/8884/21).

Тобто додаткове рішення - це акт правосуддя, яким усуваються недоліки судового рішення, пов`язані з порушенням вимог щодо його повноти. Водночас додаткове рішення не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

За положеннями пункту 4 частини першої статті 1, частин третьої та п`ятої статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Також за статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 року, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. У разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, у межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання (пункт 5.39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18).

Порядок розподілу судових витрат вирішується за правилами, встановленими в статтях 141, 142 ЦПК України.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При цьому склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі, оскільки цивільно-процесуальне законодавство встановлює критерії, які необхідно застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Так, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Таким чином, при вирішенні питання визначення суми відшкодування витрат на правничу допомогу у кожному конкретному випадку суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), критерію розумності їхнього розміру, виходячи з фінансового стану обох сторін, поведінки сторін під час судового процесу тощо.

Процесуальним законодавством передбачено механізм зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу шляхом подання відповідного клопотання.

Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Суд, з огляду на принципи диспозитивності та змагальності, не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Таким чином, суд при вирішенні питання зменшення витрат на професійну правничу допомогу перевіряє чи подавалось від іншої сторони клопотання про зменшення витрат і наскільки таке клопотання є обґрунтованим відносно критерію неспівмірності заявленого розміру витрат.

Схожий за змістом правовий висновок викладено у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, постановах Верховного Суду від 03 серпня 2022 року у справі № 487/4983/20, від 25 травня 2023 року у справі № 824/41/22, від 19 серпня 2024 року у справі № 713/1116/22.

У справі, що переглядається, установлено, що 17 липня 2023 року між адвокатом Петрушко І. С. та ОСОБА_1 укладено договір про надання правової (правничої) допомоги № 17/07-1, за умовами якого адвокат взяла на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених Договором, а ОСОБА_1 зобов`язалась сплатити винагороду (гонорар) та витрати, необхідні для виконання адвокатом послуг у порядку та строки, обмовлені сторонами у Договорі.

Відповідно до пункту 4.2 вказаного договору, сторони домовились, що за правову допомогу, передбачену в пункті 2.1 Договору ОСОБА_1 сплачує адвокату винагороду (гонорар). Розмір винагороди адвоката при наданні правової допомоги, а також умови та порядок розрахунків, визначаються сторонами за пропозицією адвоката.

17 січня 2024 року між адвокатом Петрушко І. С. та ОСОБА_1 укладена Додаткова угода № 2 до договору про надання правової допомоги №17/07-1 від 17 липня 2023 року, умовами якої визначено порядок оплати гонорару адвоката за надання правової допомоги у справі №607/5535/24 та вартість послуг.

У пункті 3.1 Додаткової угоди визначено, що оплата послуг з представництва інтересів у суді касаційної інстанції здійснюється протягом тридцяти днів з дня підписання акта приймання передачі наданих послуг, проте не пізніше тридцяти днів з дня винесення рішення судом касаційної інстанції.

15 серпня 2024 року адвокат та ОСОБА_1 склали акт приймання-передачі наданих послуг № 2 до Договору про надання правової (правничої) допомоги №17/07-1 від 17 липня 2023 року, у якому сторони засвідчили факт виконання та надання послуг у суді касаційної інстанції, а саме: зустріч з клієнтом та надання консультаційних послуг тривалістю дві години загальною вартістю 10 000 грн та складання відзиву на касаційну скаргу тривалість п`ять годин вартістю 30 000 грн. Загальна вартість послуг складає 40 000 грн.

У відзиві на касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Петрушко І. С., зазначила, що очікує понести витрати на правничу допомогу у розмірі 40 000 грн та про те, що докази понесених витрат на правову допомогу будуть подані у порядку частини восьмої статті 141 ЦПК України.

Постановою Верховного Суду від 14 серпня 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_2 , яка подана представником - адвокатом Тарановським Д. С., залишено без задоволення.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 жовтня 2022 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 02 листопада 2023 року залишено без змін.

16 серпня 2024 року до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» надійшла заява ОСОБА_5 про про відшкодування понесених судових витрат на правничу допомогу.

Відповідно до опису вкладень у цінний лист, а також трекінгу відправлень АТ «Укрпошта» № 114 заява про відшкодування понесених судових витрат на правничу допомогу надіслана відповідачу ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Як вбачається з трекінгу відстеження поштового відправлення зі штрихкодовим ідентифікатором № 114, 02 вересня 2024 року поштове відправлення надійшло до місця вручення, де знаходилось до 16 вересня 2024 року, після чого було повернуто за зворотною адресою з причин закінчення терміну зберігання.

Разом з тим, як відзив на касаційну скаргу, в якому був зазначений орієнтований розмір витрат на правничу допомогу, так і заява про відшкодування понесених судових витрат на правничу допомогу були надіслані представнику відповідача адвокату Тарановському Д. С. через систему «Електронний суд».

Так, представництво інтересів відповідача ОСОБА_2 під час розгляду його касаційної скарги у Верховному Суді здійснював адвокат Тарановський Д. С., свідченням чого є ордер серії ВН №1309310 від 05 грудня 2023 року та договір про надання правової допомоги №248 від 21 липня 2023 року.

Відповідно до статті 64 ЦПК України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки. Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері.

Отже, участь адвоката як представника у судовому процесі, головним чином полягає у реалізації процесуальних прав та обов`язків особи, яку він представляє, від імені цієї особи і для цієї особи. Це означає також, що процесуальні дії/рішення/позиція представника у судовому процесі створюють юридичні наслідки саме для особи, від імені якої він діє, й остання має теж це розуміти.

Участь сторони у судовому процесі через свого представника (адвоката), що є правом сторони, дозволяє суду здійснювати офіційну процесуальну комунікацію з цим представником, відтак застосовувати до учасника справи, від імені якого цей представник діє, передбачені процесуальним законом наслідки, якщо виникнуть відповідні казуальні підстави.

До такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 08 лютого 2024 року у справі №480/8341/22.

Адвокат Тарановський Д. С. є зареєстрованим користувачем у системі «Електронний суд». Представник відповідача адвокат Тарановський Д. С. отримав заяву про відшкодування понесених судових витрат на правничу допомогу 16 серпня 2024 року, про що свідчить повідомлення про доставлення електронного листа через систему «Електронний суд».

Надіслання електронної копії заяви про відшкодування понесених судових витрат на правничу допомогу представнику ОСОБА_2 адвокату Тарановському Д. С. на його офіційну електронну адресу в ЄСІТС вважається врученням цієї копії також і особі, яку цей представник (адвокат) представляє, тобто відповідачу.

Верховному Суду не надано доказів на підтвердження розірвання договору про надання правової допомоги №248 від 21 липня 2023 року, укладеного між ОСОБА_2 та адвокатом Тарнавським Д. С. про надання правової (правничої) допомоги.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник Тарановський Д. С із клопотанням про зменшення розміру витрат на оплату правничої допомоги адвоката до Верховного Суду не звертались. Станом на час розгляду заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу Верховним Судом таке клопотання також відсутнє.

Враховуючи, що ОСОБА_2 як зацікавленою стороною не подано клопотання про зменшення розміру витрат на оплату правничої допомоги адвоката, у свою чергу, ОСОБА_1 підтверджено належними і допустимими доказами факт понесення витрат на правничу допомогу, розмір яких є фіксованим та співмірним, колегія суддів виснує про наявність правових підстав для задоволення заяви про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу, понесених у суді касаційної інстанції, у розмірі 40 000,00 грн.

Керуючись статтями 141, 270, 415, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі

колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Петрушко Ірина Сергіївна, про відшкодування витрат на правничу допомогу, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи в суді касаційної інстанції у розмірі 40 000 (сорок тисяч) гривень.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий І. М. Фаловська

Судді В. М. Ігнатенко

С. О. Карпенко

В. В. Сердюк

О. М. Ситнік