ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/817/24 Номер провадження 22-ц/814/3272/24Головуючий у 1-й інстанції Потетій А. Г. Доповідач ап. інст. Дорош А. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді - доповідача Дорош А.І.

Суддів: Лобова О.А., Триголова В.М.

при секретарі: Коротун І.В.

учасники справи

представник позивача - адвокат Рудницький Ю.І.

представник відповідача - адвокат Шапошник Є.В.

переглянув у судовому засіданні в м. Полтава у режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Шапошника Євгенія Васильовича

на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 04 липня 2024 року, ухвалене суддею Потетієм А.Г., повний текст рішення складено дата не вказана

у справі за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

29.02.2024 АТ «Сенс Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 192 198,76 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 10.01.2023 ОСОБА_1 уклав з АТ «Альфа-Банк» угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії №630787203, за умовами якої банк зобов`язався надати позичальнику кредит, а позичальник взяв на себе зобов`язання в порядку та на умовах, визначених кредитним договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строку та на умовах, що передбачені кредитним договором. 12.08.2022 загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30.11.2022. З метою досудового врегулювання спору на адресу позичальника направлено банком досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань. Дану вимогу залишено відповідачем без реагування. Вважає, що відповідач свідомо не скористався своїм правом на дотримання строку для погашення заборгованості за кредитним договором. Отже, АТ «Сенс Банк» вчинило всі необхідні дії для досудового врегулювання спору. Таким чином, банк належним чином виконав свої зобов`язання за договором, проте позичальник грошові кошти для погашення визначених кредитних платежів не надав, у результаті чого виникла заборгованість станом на 17.07.2023 у розмірі 192 198,76 грн.

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 04 липня 2024 року позовні вимоги Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» заборгованість за кредитним договором №630787203 від 10.01.2023 у розмірі 192 198, 76 грн, а також 3 028 грн в рахунок повернення судового збору, разом у розмірі 195 226,76 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що АТ «Альфа-Банк», правонаступником якого є АТ «Сенс Банк», свої зобов`язання за кредитним договором виконало у повному обсязі. У зв`язку з неналежним виконанням ОСОБА_1 зобов`язань щодо своєчасного й повного погашення кредиту виникла заборгованість, яка відповідно до статей 526, 626, 1048, 1054 ЦК України підлягає стягненню з боржника. При цьому, суд першої інстанції у визначенні розміру заборгованості, яка утворилася з боку відповідача ОСОБА_1 , виходив з тих істотних умов договору, які сторонами досягнуті під час укладення договору про надання кредиту №630787203 від 10.01.2023, та які підтверджені відповідними доказами.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Шапошник Є.В., посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що до позовної заяви АТ «Сенс Банк» додано копію анкети-заяви з додатками, договору про використання аналогу власноручного підпису та факсимільного відтворення печатки для вчинення правочинів, паспорту споживчого кредиту, які ледве читаємі та датовані 27.11.2017, у той час, як у позовній заяві зазначено про те, що 10.01.2023 ОСОБА_1 уклав з АТ «Альфа Банк» угоду про обслуговування кредитної картки та відкрив кредитну лінію № НОМЕР_1 . Зазначає, що жодних документів 10.01.2023 ОСОБА_1 з АТ «Альфа Банк» не укладав і тому не має жодних підтверджень. Таким чином, сторона відповідача вважає, що позивачем не було надано відповідних документів на підтвердження отримання ОСОБА_1 кредитних коштів. Судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні зазначено про те, що 10.01.2023 між ОСОБА_1 і АТ «Альфа-Банк» підписано Оферту, Анкету-заяву, паспорт споживчого кредиту, графік платежів, в той час як до позовної заяви долучені документи, що датовані 27.11.2017. При цьому, у матеріалах справи відсутня угода про обслуговування кредитної картки з лімітом кредитної лінії у розмірі 200 000 гривень. Крім того зазначає, що сторона відповідача взагалі не була ознайомлена з матеріалами справи №545/817/24, яка перебувала у розпорядженні суду першої інстанції, чим були порушені права учасника справи. У зв`язку з неусуненням недоліків позовної заяви у суду були всі наявні підстави залишити позовну заяву АТ «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором без розгляду.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1. ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно встановлених судом першої інстанції обставин, 10.01.2023 між ОСОБА_1 і АТ «Альфа-Банк» підписано Оферту на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії №630787203, Анкету-заяву про акцепт публічної пропозиції на укладення договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», Паспорт споживчого кредиту, Графік платежів та розрахунок сукупної вартості кредиту.

За умовами Угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії №630787203 від 10.01.2023, ОСОБА_1 отримав ліміт кредитної лінії у розмірі 200 000,00 грн, з фіксованим типом процентної ставки 26,00% річних, кредит надано позичальнику для власних потреб.

Банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши ліміт кредитної лінії у розмірі 20 000,00 грн.

Однак, відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором, де зазначено, що заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №630787203 від 10.01.2023 станом на 17.07.2023 складає:192 198,76 грн, що включає борг за кредитом - 63 060,77 грн; за відсоткам - 15 745,96 грн; прострочене тіло кредиту - 108 971,55 грн; відсотки за прострочену заборгованість - 4 420,48 грн.

Згідно наявних матеріалів справи відповідачем останній платіж у розмірі 12 900,00 грн було здійснено 26.02.2022.

При цьому, судом першої інстанції визнано, що відповідачем та його представником не було заперечено факт укладення кредитного договору та отримання кредитних коштів. Факт різниці нарахування заборгованості, а саме 196 301,35 грн, в той же час, представник позивача просить стягнути саме 192 198,76 грн, представник позивача пояснив це як бажання позивача стягнути меншу суму заборгованості.

Також з наданих матеріалів представником позивача, судом першої інстанції встановлено, що на ім`я ОСОБА_1 було випущено три кредитні картки, термін дії двох із них закінчується у листопаді та грудні 2025.

01.12.2022 найменування АТ «Альфа-Банк» змінено на АТ «Сенс Банк».

Відповідно до протоколу позачергових загальних зборів акціонерів Акціонерного товариства «Альфа-Банк» №2/2022 від 12.08.2022 вирішено змінити найменування банку з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на Акціонерне товариство «Сенс Банк».

Згідно листа Національного банку України №27-0010/83901, 01.12.2022 Національним банком України на виконання вимог абзацу другого пункту 226 глави 24 розділу IV Положення про ліцензування внесено запис до Державного реєстру банків щодо зміни найменування Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (скорочене найменування - АТ «Альфа-Банк») на Акціонерне товариство «Сенс Банк» (скорочене найменування - АТ «Сенс Банк»). Відповідний запис було внесено на підставі повідомлення про державну реєстрацію змін до статуту Акціонерного товариства «Сенс Банк» у зв`язку зі зміною найменування банку з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на Акціонерне товариство «Сенс Банк» та приведенням деяких положень статуту банку у відповідність до вимог чинного законодавства України.

Таким чином, судом першої інстанції визнано, що між сторонами склалися цивільно-правові відносини, що витікають з кредитного договору.

Норми права, які застосував суд першої інстанції при вирішенні спору.

Відповідно до положень ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Підставами виникнення зобов`язань є договори та інші правочини.

Згідно приписів ст.ст.202, 205 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. ст.626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1ст. 638 ЦК України).

У відповідності до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Зі статті 1055 ЦК України вбачається, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Частиною першою статті 633 ЦК України визначено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Відповідно до ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно із ч. 1ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ч. 1ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

За змістом ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Таким чином, зважаючи на встановлені судовим розглядом обставини справи, не спростовані жодними належними і допустимими доводами відповідача, оскільки останній вступив у кредитні правовідносини, проте боргові зобов`язання на визначених договірних умовах не виконав, тому суд першої інстанції визнав необхідним стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Сенс Банк» суму заборгованості за кредитним договором № 630787203 в розмірі 192 198,76 грн.

Апеляційний суд у складі колегії суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Предметом даного спору є стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача АТ «Сенс Банк» заборгованості за кредитним договором від 10.01.2023 у загальному розмірі 192 198,76 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договором, згідно ч.1 ст. 626 ЦК України, є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно положень ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Положеннями статей 526, 530, 610, 612 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Однією з засад судочинства, регламентованих п.4 ч.3 ст.129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами ч.1, 2 ст.12 ЦК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Відповідно до ч.3 ст.12 та ч. ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Тягар доведення обґрунтованості вимог позову за загальними правилами процесуального закону покладається саме на позивача, а не реалізовується у спосіб спростування доводів пред`явлених вимог стороною відповідача, як беззаперечних. Якщо позивач, розпоряджаючись своїми правами на власний розсуд, доведе суду обґрунтованість пред`явлених вимог, то у випадку їх неспростування стороною відповідача у спосіб, визначений законом, такі вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Звертаючись до суду з позовом АТ «Сенс Банк» зазначав, що 10.01.2023 ОСОБА_1 уклав з АТ «Альфа Банк» угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії №630787203. Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання позичальнику кредиту. Проте, позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитним договором, яка становить 192 198,76 грн.

При цьому, до позовної заяви АТ «Сенс Банк» надано копію анкети-заяви ОСОБА_1 від 27.11.2017, оферти на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії від 27.11.2017 (а.с. 7), акценту пропозиції на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, угоди про використання аналогу власноручного підпису клієнта від 27.11.2017 (а.с. 8), договору про використання аналогу власноручного підпису та факсимільного відтворення печатки для вчинення правочинів, акцепту на укладення договору про використання факсимільного відтворення аналогу власноручного підпису та відбитку печатки при укладенні договору добровільного страхування фінансових ризиків держателів кредитних платіжних карток від 27.11.2017 (а.с. 9), договору добровільного страхування фінансових ризиків держателів кредитних платіжних карток від 27.11.2017 (а.с. 10), паспорту споживчого кредиту від 27.11.2017 (а.с. 11), а також розрахунок заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором та виписку по рахунку, згідно яких зазначено, що дата укладення кредитного договору - 27.11.2017 (а.с. 13-30).

Водночас, до позовної заяви додано досудову вимогу АТ «Сенс Банк» щодо виконання договірних зобов`язань ОСОБА_1 (а.с. 31), згідно якої АТ «Сенс Банк» повідомляє, що 10.01.2023 між ОСОБА_1 та АТ «Альфа Банк» укладено кредитний договір №630787203. У зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 умов договору, у нього виникла заборгованість, яка станом на 04.09.2023 складає 192 198,76 грн (а.с. 31).

З врахуванням викладеного, за результатами перегляду справи в апеляційному порядку, колегія суддів вважає, що позивачем не надано суду належних та достатніх доказів на підтвердження укладення між ОСОБА_1 та АТ «Альфа Банк» кредитного договору від 10.01.2023 та в разі допущення описки під час складання позовної заяви у даті укладення кредитного договору, позивач АТ «Сенс Банк» не скористався своїм процесуальним правом подачі уточненої позовної заяви.

Так, згідно матеріалів справи встановлено, що ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 23.05.2024 позовну заяву АТ «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишено без руху, надано строк для усунення виявлених недоліків (а.с. 77-78).

На виконання вказаної ухвали суду першої інстанції АТ «Сенс Банк» надано заяву про усунення недоліків поданої позовної заяви, в якій деталізовано розмір заборгованості ОСОБА_1 та надано довідку про видані картки ОСОБА_1 в межах оферти на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії №630787203 від 27.11.2017 (а.с. 83, 84). Проте, позивачем не надано уточненої позовної заяви про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором від 27.11.2017.

З врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №630787203 від 10.01.2023 у розмірі 192 198,76 грн, оскільки у матеріалах справи відсутні докази укладення між сторонами кредитного договору від 10.01.2023, щодо невиконання умов якого пред`явлені позовні вимоги, тому рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 04.07.2024 підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову АТ «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №630787203 від 10.01.2023.

Під час апеляційного перегляду законності і обгрунтованості рішення суду першої інстанції апеляційний суд позбавлений процесуальної можливості з власної ініціативи виправляти описки та помилки, допущені при складанні процесуальних документів учасниками справи, задля уникнення сумнівів будь-якої сторони щодо неупередженості та об`єктивності суду. Стороною позивача не була подана заява до суду першої інстанції у порядку ст. 269 ЦПК України.

Згідно із пунктом 2 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Згідно ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог з позивача АТ «Сенс Банк» на користь відповідача ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 4 542 грн, сплачений при подачі апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 367 ч. 1,2, 368 ч.1, 374 ч.1 п. 2, 376 ч.1 п. 3, 381 - 384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суду складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Шапошника Євгенія Васильовича- задовольнити.

Рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 04 липня 2024 року скасувати і ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №630787203 від 10.01.2023 відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Сенс Банк» на користь ОСОБА_1 4 542 грн сплаченого судового збору при подачі апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 07 жовтня 2024 року.

СУДДІ: А. І. Дорош О. А. Лобов В. М. Триголов