Справа № 466/5330/24
Провадження № 2/466/1789/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2024 року Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді Баєвої О.І.

секретаря судового засідання Комарницької В.В.

за участю: представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про виділ частки в нерухомому майні,

у с т а н о в и в :

позивачі звернулися до суду із позовною заявою, в якій просять суд виділити їм частки в нерухомому майні квартирі АДРЕСА_1 , припинити право спільної часткової власності.

В обґрунтування позовних вимог покликаються на те, що вони є власниками 41/50 частин квартири АДРЕСА_1 . Право власності на вказану квартиру вони набули на підставі Свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_2 від 18.11.1998 року.

04.04.1999 року вони відчужили 9/50 часток квартири, а саме нежитлову частину розміром 12,6 кв.м, та помилково вважали, що їхнє право власності на цю частку припинилося.

Наявність іншого співвласника створює для позивачів перешкоди у вільному розпоряджанні їх майном, у зв`язку із чим звернулися до суду.

У відзиві на позовну заяву відповідач ОСОБА_6 просить у задоволенні позовних вимог відмовити, покликаючись на те, що позивачами не зазначено, які саме приміщення квартири просять виділити та на які припинити право спільної часткової власності.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, покликаючись на аргументи аналогічні викладеним у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні у задоволенні позовних вимог просив відмовити, надавши пояснення, аналогічні викладеним у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши представників позивачів та відповідача, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, перевіривши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню у зв`язку із наступним.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що на підставі Свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_3 від 19.11.1998 року, виданого Виконкомом Львівської міської ради квартира за адресою: АДРЕСА_4 належить на праві власності ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Відповідно до вищевказаного Свідоцтва про право власності на квартиру загальна площа квартири становить 69,50 кв.м.

Згідно з Довідки, виданої 08.11.2022 року №1/2888 Обласним комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» квартира за адресою: АДРЕСА_4 належить на праві власності за ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 в розмірі 41/50 частини на підставі свідоцтва про право власності №55489 від 18.11.1998 року, виданого Виконкомом Львівської міської ради згідно з розпорядженням №644 від 18.11.1998 року; за ОСОБА_6 9/50 частин, загальною площею 12,1 кв.м на підставі договору дарування №851 від 14.03.2011 року, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу, згідно з рішення Виконкому Шевченківської райради м.Львова від 14.06.1988 року №407 та розпорядження Шевченківської райадміністрації Львівської міської ради від 07.07.1999 року №760 використовується як нежитлова площа (господарське приміщення).

ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 25.03.2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Кам`янка-Бузького районного управління юстиції Львівської області.

Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 04.11.2023 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Ярош О.В. спадкодавцем майна ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_3 .

Згідно із ч.ч. 1-3 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Стаття 321 Цивільного кодексу України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений статтею 41 Конституції України. Ця засада означає, що право власності є недоторканним, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у статті 317 ЦК України.

Відповідно до частин першої, другої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно з частиною першою статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Частинами першою-третьою статті 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен Із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Згідно з частинами першою та другою статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Відповідно до статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

За змістом наведених норм виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно, за загальним правилом, розміру його частки у праві спільної власності та припинення права спільної часткової власності на відповідне майно. Шляхом виділу частки у майні припиняється спільна часткова власність, і особа стає власником виокремленого майна.

Юридичне значення виділу частки полягає у тому, що учасник отримує в натурі майно, яке відповідає його частці, як самостійний об`єкт. Отже, виділ частки передбачає виокремлення частини об`єкта у самостійний об`єкт.

Частка, яка виділяється, повинна бути саме окремим об`єктом нерухомого майна, як і частка, яка залишається в іншого власника (власників), у розумінні статті 181 ЦК України. Внаслідок виділу частки з нерухомого майна утворюється два самостійних об`єкта майна.

Отже, у спорах про поділ (виділ частки) в натурі учасникам спільної часткової власності може бути виділено відокремлену частину нерухомого майна, яка відповідає розміру їх частки у праві власності. Якщо виділ (поділ) можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною розмірів ідеальних часток і стягненням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилася.

Такі правові висновки викладено у Постанові Верховного Суду від 28 березня 2023 року у справі № 500/3987/16-ц.

Позивачі звертаючись до суду із позовною заявою просять виділити за ними 41/50 частин квартири за адресою: АДРЕСА_4 та припинити право спільної часткової власності, при чому, судом встановлено, що частки квартири вже виділені. Окрім того, самі позивачі не зазначають, які саме приміщення вони просять виділити та на які припинити право власності. Жодних інших вимог позивачі не заявляють.

Відповідно до вимог статті 264 ЦПК України при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про виділ частки в нерухомому майні слід відмовити. Разом з тим, суд вважає за необхідне роз`яснити позивачам їх право на присвоєння окремого номера на належне їм на праві спільної часткової власності майно, а також на врегулювання спору у позасудовому порядку.

Керуючись ст.ст. 5,10,12,13,76,81,141,259,263,264,265 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про виділ частки в нерухомому майні відмовити.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з моменту складання повного тексту до Львівського апеляційного суду.

Позивач: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 .

Позивач: ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 .

Позивач: ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_6 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 .

Суддя О. І. Баєва