ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7021/24 Справа № 204/1962/21 Суддя у 1-й інстанції - Дубіжанська Т.О. Суддя у 2-й інстанції - Красвітна Т. П.
УХВАЛА

10 жовтня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Городничої В.С., Петешенкової М.Ю.,

розглянувши клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи Орган опіки та піклування Центральної адміністрації Дніпровської міської ради, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Олійник Світлана Вікторівна, про визнання договору дарування недійсним,

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2021 року ОСОБА_3 звернулась до суду з даним позовом обґрунтовуючи це тим, що з 2007 року позивачка та ОСОБА_4 стали проживати однією сім`єю без реєстрації шлюбу за адресою по АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_3 та ОСОБА_4 народився син ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер. 05.06.2018 позивачкою як законним представником малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у встановленому законом порядку подано заяву про вступ у спадщину. Її чоловіку ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Третьою Дніпропетровською державною конторою від 07.08.1990 за реєстром №24083 та зареєстрованого в БТІ м. Дніпропетровська 13.08.1990 за №420-98, належала квартира АДРЕСА_1 , у якій останній проживав до дня смерті. У 1998 році ОСОБА_4 збираючись їхати на постійне місце проживання до держави Ізраїль здійснив правочин та подарував спірну квартиру своїй матері ОСОБА_6 , яка проживала в іншій квартирі за адресою по АДРЕСА_2 . Однак в подальшому поїздка ОСОБА_4 до держави Ізраїль так і не склалася. Вказує, що перед укладанням договору дарування від 25.06.1998, між ОСОБА_6 та її сином ОСОБА_4 була усна домовленість про те, що через деякий час після складання договору дарування остання надасть заповіт з метою повернення квартири, що було виконано. Оспорюваний договір дарування укладався його сторонами не з метою безоплатного відчуження нерухомого майна на користь ОСОБА_6 , а з метою збереження майна за ОСОБА_4 від негативних наслідків щодо можливості втрати цього майна в цілому або його частини після укладання шлюбу з ОСОБА_7 та виїзду до Ізраїлю. 16.12.2000 ОСОБА_6 написала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Каменко Т.П. та зареєстрований в реєстрі за №2374 на ім`я сина ОСОБА_4 , яким фактично передбачалося повернення квартири у власність ОСОБА_4 . Позивачка вказує, що в 2016 році ОСОБА_6 сама ж давала дозвіл на реєстрацію онука в спірній квартирі, що свідчить про відсутність будь яких конфліктів між сторонами. Конфлікт з ОСОБА_6 з приводу квартири почався саме після трагічної смерті її сина ОСОБА_4 , коли остання почала вимагати звільнити спірну квартиру. З метою вирішення питання про визнання права проживання в спірній квартирі, остання у 2018 році звернулася до суду з відповідним позовом. Звертаючись з позовом до суду про визнання договору дарування 18/60 частин від 25.06.1998 року недійсним позивач посилається на те, що він був укладений з порушенням норм ст. 58 ЦК УРСР 1963 року, оскільки порушує права та законні інтереси дитини ОСОБА_5 , так як на разі не має можливості отримати в спадок майно, яке відчужене за удаваним правочином, а отже, не входить до спадкової маси після смерті ОСОБА_4 . Тому позивачка просила визнати недійсним договір дарування 18/60 частини житлового будинку АДРЕСА_3 , укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 від 25.06.1998, зареєстрованого в реєстрі за №2250 та посвідченого приватним нотаріусом Олійник С.В.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 04 березня 2021 року (справа №204/1691/21) заяву ОСОБА_3 (законний представник ОСОБА_5 ), яка може набути статусу позивача, інша особа: ОСОБА_6 , яка може набути статус відповідача, інша особа, яка може набути статус третьої особи: орган опіки та піклування виконавчого комітету Чечелівської районної у місті Дніпрі ради про забезпечення позову до подання позовної заяви, шляхом накладення заборони на відчуження майна - задоволено в повному обсязі. До набрання судовим рішенням у даній справі законної сили накласти заборони будь-яким особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії у будь-який спосіб, спрямовані на відчуження нерухомого майна, а також на реєстрацію, виникнення, переходу чи припинення речових прав на нерухоме майно, у тому числі шляхом укладення договору купівлі продажу, дарування, міни, вчинення заповіту, іпотеки, тощо, відносно 18/60 частини житлового будинку АДРЕСА_4 , право власності на яку належить ОСОБА_6 на підставі договору дарування від 25.06.1998 р. посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Олійник С.В. реєстр №2250, зареєстровано «ДМБТІ» ДОР та записано в реєстрову книгу №4 20 за реєстровим №98.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 18 березня 2021 року (справа №204/1962/21) відкрито провадження по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи Орган опіки та піклування Центральної адміністрації Дніпровської міської ради, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Олійник Світлана Вікторівна, про визнання договору дарування недійсним.

Рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 11 квітня 2024 року у задоволені позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи Орган опіки та піклування Центральної адміністрації Дніпровської міської ради, Приватний нотаріус Олійник Світлана Вікторівна про визнання договору дарування недійсним відмовлено.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 02 жовтня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення. Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 11 квітня 2024 року залишено без змін.

При ухваленні постанови від 02 жовтня 2024 року Дніпровським апеляційним судом не було вирішено питання щодо скасування заходів забезпечення позову, що були вжиті судом першої інстанції до подання позовної заяви.

03 жовтня 2024 року до Дніпровського апеляційного суду представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав клопотання про скасування заходів забезпечення, вжитих на підставі ухвали Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 04 березня 2021 рокупо справі №204/1691/21.

Відповідно до ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; 2) скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення; 3) визнати нечинним судове рішення суду першої інстанції повністю або частково у передбачених цим Кодексом випадках і закрити провадження у справі у відповідній частині; 4) скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково; 5) скасувати судове рішення і направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю; 6) скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції; 7) скасувати ухвалу про відкриття провадження у справі і прийняти постанову про направлення справи для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю; 8) у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених в пунктах 1-7 частини першої цієї статті.

Згідно ч. 1 ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Процесуальні питання щодо скасування заходів забезпечення позову перебувають у межах компетенції суду першої інстанції, який відповідні заходи забезпечення застосував.

Вказане свідчить, що право на вирішення заяви про скасування заходів забезпечення позову не відносяться до виключних повноважень апеляційного суду.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що при ухваленні постанови від 02 жовтня 2024 року Дніпровським апеляційним судом не було вирішено питання про скасування заходів забезпечення позову, які вжиті судом першої інстанції до подання позовної заяви, - колегія дійшла висновку про наявність підстав для повернення клопотання заявнику для подання до Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська, оскільки клопотання підлягає розгляду судом першої інстанції, у провадженні якого перебувала дана цивільна справа,

Керуючись ст.ст. 24,149, 153,158, 374 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи Орган опіки та піклування Центральної адміністрації Дніпровської міської ради, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Олійник Світлана Вікторівна, про визнання договору дарування недійсним, - повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді В.С. Городнича

М.Ю. Петешенкова