Справа№938/665/23
Провадження № 2/938/27/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2024 року селище Верховина

Верховинський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді Джуса Р.В.,

з участю: секретаря судового засідання Мартищук Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу

за позовом: ОСОБА_1 ,

до відповідача: ОСОБА_2 ,

про: зменшення розміру аліментів,

за участю:

позивача: ОСОБА_1 ;

представника відповідача: ОСОБА_3 ;

Обставини справи.

ОСОБА_1 звернувся до Верховинського районного суду з позовом до ОСОБА_2 , про зменшення розміру аліментів, що стягуються за рішенням Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 23.01.2023 у справі №938/585/22 із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , на утримання синів ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Ухвалою суду від 20.09.2023 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в підготовчому засіданні за правилами загального позовного провадження на 11.10.2023.

У зв`язку із неявкою сторін в підготовче засідання 11.10.2023, розгляд справи було відкладено на 31.10.2023.

В підготовчому засіданні 31.10.2023 оголошувалась перерва до 15.11.2023 для надання позивачу можливості подати додаткові докази по справі.

Ухвалою від 15.11.2023 суд закрив підготовче провадження у справі та призначив справу до судового розгляду по суті на 12.12.2023.

В подальшому судове засідання двічі відкладалося. Зокрема, судове засідання 12.12.2023 було відкладено на 20.12.2023, у зв`язку з неявкою позивача. Судове засідання 20.12.2023 було відкладено на 18.01.2024, з технічних причин, а саме неможливість представника вийти на зв`язок, в режимі відеоконференції, через нестабільний інтернет-зв`язок, про що ним було повідомлено секретаря судового засідання в телефонному режимі.

В судове засідання 18.01.2024 з`явився позивач та представник відповідача, надали пояснення по суті спору.

В судовому засіданні 18.01.2024 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Правова позиція позивача.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач, з врахуванням уточнень, посилається на те, що рішенням Верховинського районного суду від 23.01.2023 частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_7 про збільшення розміру аліментів на утримання дітей та вирішено стягувати із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_7 аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі, щомісячно до досягнення ними повноліття а саме: на утримання синів ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у розмірі по 2000,00грн, на кожного, на утримання синів ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 у розмірі по 1750,00грн на кожного, на утримання дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_9 у розмірі по 1500,00грн.

Позивач зазначає, що до липня 2023 року він своєчасно сплачував аліменти на утримання своїх неповнолітніх дітей, загальна сума яких становила 9000,00грн, однак з часу присудження аліментів його матеріальний стан змінився та на даний час він немає можливості сплачувати аліменти у визначеному рішенням Верховинського районного суду від 23.01.2023, розмірі. Зокрема позивач посилається на те, що з 01.05.2021 до 24.03.2023 він являвся підприємцем, однак 24.03.2023 закрив підприємницьку діяльність. Також вказує, що з 02.05.2023 по 28.06.2023 він працював на посаді водія у ТзОВ «Ультра Форс», де його середня заробітна плата в місяць становила 6138,73грн.

Відтак, посилаючись на зміну майнового стану, позивач просить змінити розмір аліментів та стягувати з нього аліменти на утримання синів ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у вигляді половини його заробітку, а саме у розмірі 3069,00грн, щомісячно, починаючи з дня набрання судовим рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі, з підстав, що викладені у позовній заяві. Пояснив, з нього стягувались аліменти на утримання дітей, які на підставі рішення суду у 2023 році були збільшені. Однак, стягувана сума аліментів для нього є завеликою, оскільки на даний час істотно змінилися умови його проживання та зменшився дохід, який він отримував від зайняття підприємницькою діяльність, ведення якої припинив. Вказав, що з моменту подання вказаного позову до суду, він аліменти на утримання дітей не сплачував. Син ОСОБА_9 на даний час досяг повноліття, а тому він вважає, що немає обов`язку сплачувати аліменти на його утримання. Також вказав, що є рішення суду, яким задоволено стягнення з нього аліментів на дитину, що продовжує навчання, вказане рішення він не оскаржував. Зазначив, що в змозі сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі половини заробітку, тобто 3069,00грн на всіх дітей. Просив позовні вимоги задовольнити

Правова позиція відповідача.

Представник відповідача позовні вимоги заперечив, просив у їх задоволенні відмовити, з тих підстав, що розмір аліментів, на утримання неповнолітніх дітей, який просить визначити позивач, не відповідає, розміру, визначеному діючим законодавством України, згідно з яким мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та саме в такому розмірі з позивача згідно рішення суду визначено стягувати аліменти.

Окрім цього, зазначив, що мати - відповідач ОСОБА_10 , на даний час не працює, оскільки дочка сторін по справі потребує домашнього догляду, у зв`язку з чим не може самостійно нести витрати на утримання дітей. А тому, просив у задоволенні позову відмовити.

Фактичні обставини встановлені судом.

Рішенням Верховинського районного суду Івано Франківської області від 23.01.2023 у справі №938/585/22 ухвалено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_7 аліменти на утримання синів ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень щомісячно на кожну дитину, на утримання синів ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , у твердій грошовій сумі в розмірі 1750 (одна тисяча сімсот п`ятдесят) гривень щомісячно на кожну дитину, на утримання дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень щомісячно, починаючи з дня набрання судовим рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття (а.с. 5-8).

Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадський формувань від 27.03.2023 фізична особа-підприємець ОСОБА_1 -24.03.2023 припинив статус фізичної особи-підприємця (а.с. 29).

Згідно довідки №3 від 15.08.2023 ТзОВ «Ультра Форс», вбачається, що ОСОБА_1 , з 02.05.2023 по 28.06.2023 працював на посаді водія вказаного підприємства та сума його загального доходу за цей період становила -12 277,47грн (а.с. 30).

Відповідно до довідки від 01.11.2023 №13 виданої Фермерським господарством «Полонина Діл», ОСОБА_1 починаючи із 18.09.2023 працює на посаді водія у вказаному господарстві з посадовим окладом 6700,00грн (а.с. 75).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, від 31.10.2023 №352396280, у власності ОСОБА_1 перебуває земельна ділянка площею 0,1га за цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (а.с. 68-69).

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів заборгованість ОСОБА_1 зі сплати аліментів станом на 15.08.2023 склала 20632,74грн(а.с. 10).

Відповідно до довідки №2 від 29.09.2023, виданої лікарською консультативною комісією ФОП ОСОБА_11 , про потребу дитини у домашньому догляді, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , має захворювання Д-50, J20,04; SV-10; J18.8, відповідно до чого, дитина з 02.03.2020 перебуває на диспансерному обліку та потребує домашнього догляду.

Позивач вважає, що на даний час його матеріальний стан погіршився та з цих підстав він не може сплачувати аліменти у визначеному розмірі, відповідно до рішення Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 23.01.2023, тому звернувся із даним позовом, в якому просить зменшити розмір аліментів.

Оцінка суду.

Предметом позову у даній справі є вимоги про зменшення розміру аліментів, які стягуються із відповідача на користь позивача згідно рішення суду. Відповідні правовідносини врегульовані положеннями Сімейного кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 51 Конституції України гарантовано, а статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

За приписами статті 141 Сімейного кодексу України, обов`язок по матеріальному утриманню дитини покладається на обох батьків.

Відповідно до вимог статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану, як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. Вказаний висновок також міститься у постанові Верховного Суду від 14 грудня 2022 року в справі № 727/1599/22.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року в справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Одночасно, у відповідності до положень ст.76 ЦПК України доказування у цивільних справах здійснюється за допомогою визначених засобів доказування, зокрема письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

За змістом положень ЦПК України:

- кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. ч. 3 і 4 ст. 12 ЦПК України);

- суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 13 ЦПК України);

- доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (ч.ч.1, 2 ст. 76 ЦПК України);

- кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 77 ЦПК України).

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом (ст. 78 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Як встановлено судом, згідно позовних вимог позивач просить зменшити розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей, який встановлений Рішення Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 23.01.2023 у справі №938/585/22 .

Так, згідно рішення Верховинського районного суду Івано Франківської області від 23.01.2023 у справі №938/585/22 вирішено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_7 аліменти на утримання синів ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень щомісячно на кожну дитину, на утримання синів ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , у твердій грошовій сумі в розмірі 1750 (одна тисяча сімсот п`ятдесят) гривень щомісячно на кожну дитину, на утримання дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень щомісячно, починаючи з дня набрання судовим рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття.

На підтвердження своїх вимог щодо зменшення розміру аліментів, позивач посилається на те, що з часу присудження аліментів у нього склалися обставини, що не дозволяють йому сплачувати аліменти у визначеному рішенням суду розмірі. Зокрема змінилися умови його проживання та зменшився дохід, який він отримував від зайняття підприємницькою діяльність, ведення якої припинив, а отже, на думку позивача, вказані зміни його матеріального стану, є підставою для зменшення розміру стягуваних з нього аліментів.

В той же час, позивачем не доведено належними та допустимими доказами наявність обставини, які б слугували підставою для зменшення розміру аліментів.

Так, згідно наведеного вище рішення суду від 23.01.2023, судом було вирішено стягувати із позивача аліменти на утримання його п`ятьох дітей, до досягнення ними повноліття.

В той же час, як вбачається з матеріалів справи, на даний час найстарший син сторін по справі, а саме, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 досяг повноліття, а відтак, та з часу досягнення ним 18 років, позивач аліменти на його утримання не сплачує. Вказана обставина свідчить про те, що розмір аліментних зобов`язань позивача зменшився.

Після ухвалення судом рішення від 23.01.2023, позивач дійсно припинив статус фізичної особи-підприємця, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадський формувань від 27.03.2023.

В той же час, сам факт припинення підприємницької діяльності не може беззаперечно свідчити про те, що наслідком такого, є значне погіршення матеріального становища позивача.

Позивачем не надано суду жодних доказів які б підтверджували розмір його доходу під час здійснення ним підприємницької діяльності, та відповідно свідчили, що припинивши підприємницьку діяльність, він більше не отримує певний дохід, що істотно погіршило його майновий стан.

Більше того, як вбачається із долучених позивачем доказів, після ухвалення судом рішення від 23.01.2023 у справі №938/585/22, він працевлаштувався та отримує дохід, який не отримував на момент ухвалення судом відповідного рішення.

Так, згідно довідки №3 від 15.08.2023 ТзОВ «Ультра Форс», ОСОБА_1 , з 02.05.2023 по 28.06.2023 працював на посаді водія вказаного підприємства та сума його загального доходу за цей період становила -12277,47грн.

Відповідно до довідки від 01.11.2023 №13 виданої Фермерським господарством «Полонина Діл», ОСОБА_1 починаючи із 18.09.2023 працює на посаді водія у вказаному господарстві з посадовим окладом 6700,00грн.

Таким чином, позивачем не надано належних та допустимих доказів зміни обставини, що існували на момент постановлення рішення про стягнення аліментів, визначені ст.192 СК України, що дають підстави для зменшення розміру аліментів. Також, позивачем не надано і доказів зміни його матеріального стану, стану здоров`я, та/або покращення матеріального становища відповідача, внаслідок чого виникла необхідність у зменшенні розміру аліментів через неможливість їх сплачувати у визначеному розмірі. Він є працездатною, здоровою особою, інших утриманців немає.

Суд також приймає той факт, що дочка сторін по справі ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , має захворювання Д-50, J20,04; SV-10; J18.8, відповідно до чого, дитина з 02.03.2020 перебуває на диспансерному обліку та потребує домашнього догляду.

Окрім того, суд враховує, що відповідно до положень статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік», з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить 2563 гривні , а для дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень.

Згідно положень ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тобто, мінімальний гарантований розмір аліментів на дитину, яка не досягла 6 років становить 1284,50грн, а на дитину у віці від 6 до 18 років становить 1598,00грн.

Відтак розмір аліментів на утримання дітей, визначений рішенням Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 23.01.2023 у справі №938/585/22, відповідає вимогам законодавства, а його зменшення, без доведення погіршення майнового становища позивача, не буде спрямовано на належне забезпечення дітей сторін по справі та суперечитиме їх інтересам.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Враховуючи відсутність підстав для зменшення розміру аліментів, суд не вбачає підстав для відкликання виконавчого листа виданого на виконання рішення Верховинського районного суду Івано-Франківської області у справі №938/585/22.

Судові витрати.

Згідно положень статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається із матеріалів справи, при поданні позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в сумі 1073,00грн.

Оскільки судом відмовлено в задоволенні позову, понесені позивачем судові витрати у справі у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України суд покладає на позивача.

Керуючись ст.ст.10-13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 279, 354, 355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів - відмовити.

Понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору, залишити за позивачем.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 29.01.2024.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: с. Криворівня Верховинського району Івано-Франківської області; персональний ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .; персональний ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .

Повне рішення складено 29.01.2024.

Суддя Роман ДЖУС