Номер провадження № 2/521/6686/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2024 року

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Бобуйок І.А., дослідивши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зняття арешту з майна, -

ВСТАНОВИВ:

07.10.2024 року позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, у якому просила суд: зняти арешт, накладений на будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та зняти арешт накладений на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Вивчивши заяву, а також додані до неї документи, суд вважає, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, слід передати позовну заяву зі всіма доданими до неї документами на розгляд до Овідіопольського районного суду Одеської області.

Параграфом 3 глави 2 ЦПК України, врегульовані питання територіальної юрисдикції (підсудності) позовів, що пред`являються в порядку цивільного судочинства.

Виходячи з правил загальної підсудності у відповідності до ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Разом з цим, приписами ч. 1 ст. 30 ЦПК України визначено, зокрема, що позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини (виключна підсудність).

Таким чином, виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, тобто спір може стосуватися як правового статусу нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

Згідно з положеннями ст. 181 ЦК України, до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України).

Верховний Суд в постанові від 10.10.2019 в справі №61-14226св19, вказав на те, що у разі конкуренції правил підсудності мають застосовуватись правила виключної підсудності.

Виключна підсудність є особливим видом територіальної підсудності, правила якої забороняють застосування при пред`явленні позову інших норм, що регулюють інші види територіальної підсудності, передбачені у статтях 27 - 29 ЦПК України.

Предметом позову у даній справі є зняття арешту з будиноку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та з земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що територіально відноситься до Овідіопольського район Одеської області та знаходиться в межах територіальної юрисдикції Овідіопольського районного суду Одеської області.

З урахуванням наведеного, позовні вимоги безпосередньо стосуються нерухомого майна, а тому повинні розглядатися за правилами виключної підсудності.

Висновки суду узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 10 квітня 2019 року у справі №638/1988/17 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 лютого 2021 року у справі № 911/2390/18.

З огляду на викладене, вказана цивільна справа, з урахуванням правил виключної підсудності, відноситься до територіальної юрисдикції Овідіопольського районного суду Одеської області.

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист (стаття 55) та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (стаття 124).

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із частиною 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; нормативно-правовий акт, Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини, інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п.1 ст.6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Відповідно до частини 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Крім того, недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ст.378 ч.1 ЦПК України).

Таким чином, дана справа не підсудна Малиновському районному суду м. Одеси та з урахуванням положень п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, вказаний позов підлягає передачі на розгляд до суду за місцем знаходження земельної ділянки, тобто до Овідіопольського районного суду Одеської області.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 27, 31-32, 263, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Цивільну справу №521/16181/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зняття арешту з майна - передати до Овідіопольського районного суду Одеської області (Берегова вул. 9, Овідіополь, Одеський район, Одеська область, 67800).

Копію ухвали направити сторонам.

Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою ЦПК України підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 31 ЦПК України, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

СУДДЯ: Бобуйок