Провадження №2/592/254/24

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2024 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі:

головуючого - судді Шияновської Т.В.,

з участю секретаря судового засідання Чайки Т.В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА», треті особи: ОСОБА_6 , Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Еталон»,

у с т а н о в и в:

У жовтні 2023 року ОСОБА_4 звернувся до суду з вказаним позовом та свої вимоги обґрунтовував тим, що 13.10.2022 о 17:14 по вул. Горького (Британська) у м. Суми відповідач ОСОБА_5 , керуючи автомобілем Kia Stonic д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху та недотримавшись безпечної дистанції, скоїв зіткнення з транспортним засобом ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 , який рухався попереду та який допустив зіткнення з автомобілем ЗАЗ TF698К д.н.з. НОМЕР_3 , власником якого є позивач, та який зазнав механічних пошкоджень з матеріальним збитками.

Постановою Лебединського районного суду Сумської області від 25.01.2023 у справі №950/22/23 ОСОБА_5 був визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП; позивач та ОСОБА_6 визнані потерпілими у даній справі.

Вважаючи, що ОСОБА_6 є особою, яка пошкодила належний позивачу автомобіль, 14.10.2022 він звернувся до ПрАТ «СК «Еталон», яким була застрахована цивільна відповідальність останнього, з повідомленням про настання дорожньо-транспортної пригоди.

21.10.2022 та 24.10.2022 незалежним експертом (оцінювачем) ОСОБА_7 був проведений огляд належного позивачеві автомобіля, зафіксовані всі пошкодження, складений акт протоколу технічного огляду КТЗ, який було надано в ПрАТ «СК «Еталон», на підставі якого у відповідності до вимог п.п. 36.2 ст.36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» узгоджений розмір страхового відшкодування 25 000 грн.

Відповідно до рахунку-фактури, акту виконаних робіт та видаткової накладної ФОП ОСОБА_8 , вартість відновлювального ремонту транспортного засобу склала 48 130 грн.

Проте, зважаючи на викладені в постанові від 25.01.2023 висновки суду щодо вини ОСОБА_5 , а не ОСОБА_6 , в ДТП, ПрАТ «СК «Еталон» відмовилось сплачувати страхове відшкодування.

09.08.2023 позивач звернувся до ПАТ «НАСК «Оранта», яким на дату події була застрахована цивільна відповідальність ОСОБА_5 , з заявою про виплату страхового відшкодування в сумі 48 130 грн за шкоду, завдану внаслідок ДТП. Проте станом на 12.10.2023 виплата страхового відшкодування за даним страховим випадком не проведена, обґрунтована відповідь на його заяву про виплату страхового відшкодування ПАТ «НАСК «Оранта» не надана. ОСОБА_5 також відмовився в добровільному порядку відшкодовувати заподіяні збитки, оскільки вважає, що таку виплату має провести його страхова компанія.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути з відповідачів ОСОБА_5 та ПАТ «НАСК «Оранта» в солідарному порядку на його користь матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у сумі 48 130 грн, а також судові витрати по справі.

Ухвалою суду від 13.10.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 10:00 13.11.2023; витребувані докази від ПАТ «НАСК «Оранта», ПрАТ «СК «Еталон».

В наданому 02.11.2023 відзиві на позов представник відповідача ОСОБА_5 адвокат Якименко О.І., посилаючись на те, що покладення обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові внески, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності, а також, те, що сума відшкодування шкоди обом потерпілим ОСОБА_9 та ОСОБА_4 у ДТП, що сталася 13.10.2022 о 17:14 в м. Суми по вул. Британській (Горького) з вини ОСОБА_10 становить 123 051,26 грн, та не перевищує суму страхового ліміту за полісом №208207371, просить стягнути саме з ПАТ «НАСК «Оранта» на користь ОСОБА_4 спричинену майнову шкоду.

У відповіді на відзив позивач ОСОБА_4 наголошує на тому, що потерпілий має право на відшкодування в повному обсязі завданої йому майнової шкоди і коли такий розмір перевищує виплачений позивачу розмір страхового відшкодування, у зв`язку з встановленням законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то різниця між фактичним розміром понесених ним витрат та отриманим страховим відшкодуванням повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоди. Відтак ним вірно визначено належних відповідачів і пред`явлено позовні вимоги як до винної особи, так і до страховика.

Ухвалою суду від 30.11.2023 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_5 адвоката Якименко О.І. про об`єднання в одне провадження цивільних справ 592/15384/23 (за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ПАТ «НАСК «ОРАНТА», треті особи: ОСОБА_6 , ПАТ «СК «Еталон», про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди) та № 592/12751/23 (за позовом ОСОБА_9 до ПАТ «НАСК «ОРАНТА», ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, спричиненої ДТП).

Ухвалою суду від 30.11.2023 затверджено мирову угоду, укладену 28.11.2023 між ОСОБА_4 та ПАТ НАСК «Оранта», за умовами якої з метою врегулювання спору у даній справі в частині відшкодування ПАТ НАСК «Оранта» страхового відшкодування у рахунок відшкодування матеріального збитку, завданого майну ОСОБА_4 за страховим випадком (ДТП), що стався 13.10.2022 за участю транспортного засобу KIA Stonic, реєстраційний номер НОМЕР_1 , забезпеченого за страховим полісом № 208207371, ПАТ НАСК «Оранта» відшкодовує ОСОБА_4 кошти в розмірі 25 000 грн, що становлять страхове відшкодування за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № 208207371) за пошкоджений транспортний засіб ЗАЗ TF698K реєстраційний номер НОМЕР_3 внаслідок страхового випадку, що стався 13.10.2022, протягом 14 (чотирнадцяти) днів після затвердження судом даної мирової угоди шляхом перерахування їх на банківський рахунок ОСОБА_4 ; який з моменту належного виконання ПАТ НАСК «Оранта» цієї угоди не матиме до товариства по судовій справі № 592/15384/23, а також відносно страхової події, що сталась 13.10.2022, жодних майнових вимог та претензій, у тому числі щодо відшкодування матеріальної та моральної шкоди, судових витрат, витрат на правничу допомогу, пені, інфляційних витрат та інших фінансових санкцій; при цьому позивач залишає за собою право на відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди та сплаченим за даною угодою страховим відшкодуванням в межах, що не покривається полісом № 208207371; провадження у справі в частині позовних вимог до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» закрито.

В наданих 21.12.2023 письмових поясненнях представник відповідача ОСОБА_5 адвокат Якименко О.І. зазначає, що позивач не сформулював чітко свої позовні вимоги, зокрема, не вказав суму матеріального збитку, яку має сплатити страхова компанія, що унеможливлює визначення суми шкоди, яку має сплатити винний водій. Долучена до справи ремонтна калькуляція є недопустимим доказом суми матеріальної шкоди, автотоварознавча експертиза проведена не була. Затверджена у справі мирова угода щодо виплати ОСОБА_4 ПАТ НАСК «Оранта» 25 000 грн не є підтвердженням суми матеріального збитку, яку реально повинна сплатити страхова компанія.

Виплата страхового відшкодування у розмірі, визначеному домовленістю між потерпілим та страховиком, якщо він менше страхової суми (ліміту відповідальності), не створює обов`язку для заподіювача шкоди, який застрахував свою відповідальність відповідно до Закону №1961-IV, відшкодовувати різницю між розміром такого відшкодування та реальним розміром шкоди, заподіяної потерпілому на підставі ст.1194 ЦК України.

Оскільки з наданих позивачем доказів неможливо визначити суму матеріального збитку, яку має відшкодувати страхова компанія, тим самим неможливо визначити різницю між фактично понесеними витратами та сумою матеріального збитку, яку має відшкодувати страхувальник, представник позивача просить відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_5 в повному обсязі.

22.12.2023 позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою, в якій на підставі п.1.ч.2 ст.49 та ч.1 ст.206 ЦПК України, в зв`язку з укладенням мирової вимоги з ПАТ НАСК «Оранта» в частині відшкодування страхової виплати у рахунок матеріального збитку, завданого його майну за страховим випадком (ДТП), що стався 13.10.2022, в сумі 25 000 грн, які було сплачено на його рахунок 08.12.2023, відмовився від позовних вимог до ПАТ НАСК «Оранта» та просив стягнути з ОСОБА_5 на його користь матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в сумі 23 130 грн, як різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням, а також судові витрати по справі.

В наданих 19.01.2024 письмових поясненнях представник позивача ОСОБА_1 наголошує, що долучені до позовної заяви рахунок-фактура, акт виконаних робіт, видаткова накладна, товарний чек ФОП ОСОБА_8 є належними і достовірними доказами реально понесених ОСОБА_11 витрат на ремонт автомобіля після ДТП і відповідно підтверджують розмір завданого позивачу матеріального збитку на суму 48 130 грн. Узгоджений між ОСОБА_4 та ПАТ НАСК «Оранта» розмір страхової виплати 25 000 грн визначений з врахуванням вартості відновлювального ремонту з урахуванням зносу та встановленої франшизи, на підставі ремонтної калькуляції, складеної ПрАТ «СК «Еталон» за результатами огляду транспортного засобу після ДТП. Отже різниця між фактичним розміром шкоди і виплаченою ПАТ НАСК «Оранта» страховою виплатою в розмірі 23 130 грн підлягає стягненню з ОСОБА_5 на користь позивача.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, просила стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в сумі 23 130 грн, а також судові витрати по справі.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_5 ОСОБА_2 просила позовні вимоги задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 франшизу згідно з страховим полісом № 208207371. Додатково суду пояснила, що ОСОБА_5 не заперечує того, що він є винуватцем у заподіянні шкоди ОСОБА_6 та ОСОБА_4 . Будучи особою похилого віку з незадовільним станом здоров`я, він щиро переймається через необхідність її відшкодування. Проте заявлена позивачем вартість ремонту є завищеною. ОСОБА_5 не заперечує проти сплати різниці між вартістю відновлювального ремонту і матеріального збитку, розмір яких належним чином не визначені, автотехнічна експертиза не проведена ані страховою компанією, ані позивачем. Провести таку експертизу за власною ініціативою ОСОБА_5 не може через незадовільний матеріальний стан.

Представник відповідача ПАТ «НАСК «Оранта» Скринька Л.О. в судовому засіданні просила позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_5 задовольнити. Пояснила, що в даному випадку ДТП сталася за участі трьох автомобілів, винуватцями в якому спочатку було визначено ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Позивач вірно звернувся до ПрАТ «СК «Еталон», якою була застрахована цивільна відповідальність ОСОБА_6 ПрАТ «СК «Еталон» зробила огляд пошкодженого автомобіля, його фотографування для визначення матеріального збитку. Але з невідомих причин відносно ОСОБА_6 матеріали до суду скеровані не були, хоча наявна довідка з поліції, що він є також винуватцем у ДТП. В зв`язку з чим ПрАТ «СК «Еталон» відмовило ОСОБА_11 у виплаті страхового відшкодування. Між позивачем і ПрАТ «СК «Еталон» була узгоджена сума страхового відшкодування, що надало йому право відремонтувати свій автомобіль.

Коли ж в подальшому позивач звернувся з заявою про виплату страхового відшкодування до ПАТ «НАСК «Оранта», здійснити огляд транспортного засобу і встановити фактичні пошкодження було неможливо, оскільки він вже був відремонтований. Вказані обставини могли стати підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування. Проте, не маючи на меті перекласти всю відповідальність на свого страхувальника за шкоду, заподіяну внаслідок ДТП, ПАТ «НАСК «Оранта» звернулося до ПрАТ «СК «Еталон» для надання складених документів для визначення розміру страхового відшкодування, що потребувало певного часу та унеможливило вчасне надання відповіді позивачу.

Після отримання від ПрАТ «СК «Еталон» необхідних документів була узгоджена сума страхового відшкодування, яка визначалась на підставі ремонтної калькуляції. При цьому аварійні комісари ПАТ «НАСК «Оранта» цілком погодились з визначеним ПрАТ «СК «Еталон» розміром матеріального збитку, який підлягає відшкодуванню страховою компанією, в сумі 25 000 грн, визначеним у відповідності до вимог «Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів», а також з врахуванням наданих страховій компанії позивачем доказів понесених фактичних витрат на ремонт. Наразі укладена з позивачем мирова угода виконана, страхове відшкодування в сумі 25 000 грн сплачене.

Звернула увагу на те, що автотехнічна експертиза належного позивачу транспортного засобу ПАТ «НАСК «Оранта» не могла бути проведена, оскільки автомобіль був відремонтований, проте ними були враховані обставини, через які склалася така ситуація. До того ж ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не передбачено обов`язкового проведення страховою компанією автотоварознавчої експертизи в кожному випадку.

Заслухавши пояснення учасників та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що на підставі договору купівлі продажу транспортного засобу №8186/22/000618 від 24.07.2022 автомобіль марки ЗАЗ моделі TF698К, 2011 року випуску, номер кузова НОМЕР_4 , номерний знак НОМЕР_3 належав ОСОБА_4 (т.1 а.с. 16-17).

13.10.2022 о 17:14 по вул. Горького (Британська) у м. Суми ОСОБА_5 , керуючи автомобілем Kia Stonic д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з транспортним засобом ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 , який рухався попереду та який допустив зіткнення з автомобілем ЗАЗ TF698К д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_11 ; чим порушив вимоги п.п. 13.1, 2.3.б Правил дорожнього руху (т.1 а.с. 14-24, 27-34).

Постановою Лебединського районного суду Сумської області від 25.01.2023 у справі №950/22/23 ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, провадження у справі закрито у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення (т.1 а.с.25-26).

З Довідки №124417, наданої відділенням поліції №3 (м. Лебедин) Сумського РУП ГУНП в Сумській області на адвокатський запит ОСОБА_2 , вбачається, що дорожньо транспортна пригода 13.10.2022 о 17:14 в м. Суми по вул. Горького за участю транспортних засобів ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 , ЗАЗ TF698К д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_4 , Kia Stonic д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 сталася внаслідок порушення останнім п.13.1 ПДР; за фактом правопорушення складено адміністративний протокол серії АБ №315970 за ст.124 КУпАП (т.1 а.с.131-133, 193-194).

14.10.2022 ОСОБА_4 звернувся до ПрАТ «СК «Еталон» з повідомленням про настання дорожньо-транспортної події, що мала місце 13.10.2022 о 17:18 в м. Суми по вул. Горького, 1, за участі транспортного засобу ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_2 , власник ОСОБА_9 , цивільна відповідальність якого була застрахована вказаним товариством, поліс №АР/1010068 (т.1 а.с. 35-37).

21.10.22 та 24.10.2022 незалежним експертом (оцінювачем) ОСОБА_7 був проведений огляд колісного транспортного засобу марки ЗАЗ моделі TF698К, 2011 року випуску, номер кузова НОМЕР_4 , номерний знак НОМЕР_3 ; складений протокол технічного огляду з додатками, в якому зафіксовано всі пошкодження, в тому числі, кришка багажнику, розбиті ліхтарі з правого та лівого боків, обшивка бамперу, крило ліве заднє, панель задня, днище багажнику, жолобки лівого та правого заднього крила, замок багажника, завіса кришки багажника (т.1 а.с. 38-107, 149-150).

З ремонтної калькуляції №1877-01-50 від 13.10.2022 вбачається, що вартість ремонту транспортного засобу марки ЗАЗ моделі TF698К, 2011 року випуску, номер кузова НОМЕР_4 , номерний знак НОМЕР_3 , становить 34 021,03 грн, з врахуванням зношення запчастин 57% - 28 305,50 грн (т.1 а.с.151-154).

29.11.2022 ОСОБА_4 звернувся до ПрАТ «СК «Еталон» з заявою про виплату страхового відшкодування у погодженому розмірі за вирахуванням франшизи у сумі 25 000 грн, згідно з договором (полісом) №АР/1010068 внаслідок настання страхового випадку, що мав місце 13.10.2022, коли було пошкоджено транспортний засіб марки ЗАЗ моделі TF698К, номерний знак НОМЕР_3 (т.1 а.с. 108-109, 155-156, 158).

Листом ПрАТ «СК «Еталон» від 31.07.2023 №02-23-781 повідомила ОСОБА_4 про відсутність правових підстав для здійснення страхового відшкодування за пошкодження під час ДТП 13.10.2022 автомобіль марки ЗАЗ моделі TF698К, номерний знак НОМЕР_3 , оскільки водія забезпеченого транспортного засобу ОСОБА_6 не було притягнуто до адміністративної відповідальності у зв`язку з вказаною подією, що свідчить про відсутність у його діях складу правопорушення (т.1 а.с. 112).

Відповідно до акту виконаних робіт №1 від 10.01.2023, рахунку-фактури №1 від 10.01.2023, видаткової накладної №1 від 10.01.2023 та товарного чеку №1 від 10.01.2023, виданого ФОП ОСОБА_8 , загальна вартість ремонту автомобіля марки ЗАЗ моделі TF698К, номерний знак НОМЕР_3 , становить 48 130 грн (т.1 а.с.113-115).

Відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 208207371 автомобіль Kia Stonic д.н.з. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_5 , 2018 року випуску, застрахований в ПАТ «НАСК «Оранта»; страхова сума за шкоду заподіяну життю і здоров`ю становить 260 000 грн; за шкоду заподіяну майну 130 000 грн, франшиза 1 500 грн; строк дії договору 19.02.2022-18.02.2023 включно (т.1 а.с.192).

09.08.2022, 11.09.2022 ОСОБА_4 звертався до ПАТ «НАСК «Оранта» з заявою про виплату страхового відшкодування в сумі 48 130 грн за шкоду, завдану внаслідок ДТП (т.1 а.с. 117-124).

Відповідно до ст.1166 ЦК України, шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч.2 ст.1187 ЦК України).

Відповідно до ч.3 ст.988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Відповідно до п.22.1 ст.22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтями 28, 29 вказаного закону передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП.

При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

За змістом ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

В постанові Верховного Суду від 04.12.2019 в справі № 359/2309/17 вказано, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком.

За змістом ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

У постанові Верховного Суду України від 02.12.2015 у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Факт заподіяння позивачу майнової шкоди внаслідок неправомірних дій відповідача ОСОБА_5 та причинно-наслідковий зв`язок між неправомірними діями відповідача і завданою шкодою підтверджується належними і допустимими доказами, зокрема, постановою Лебединського районного суду Сумської області від 25.01.2023, матеріалами справи про адміністративне правопорушення №950/22/23 (протоколом огляду місця дорожньо-транспортної події від 13.10.2022 зі схемою до нього, письмовими поясненнями учасників ДТП), наданими органом Національної поліції довідками про дорожньо-транспортну подію, а також не заперечується відповідачем ОСОБА_5 .

Розмір матеріального реального збитку, що складає вартість відновлювального ремонту на усунення пошкоджень завданих належному позивачу автомобіля внаслідок ДТП, яка сталась з вини відповідача ОСОБА_5 , становить 48 130 грн та підтверджується актом виконаних робіт №1 від 10.01.2023 та товарним чеком №1 від 10.01.2023, виданими ФОП ОСОБА_8 , а також не спростований відповідачем.

ОСОБА_11 реалізував своє право вимоги щодо відшкодування шкоди шляхом звернення до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність, спочатку з заявою про виплату страхового відшкодування 09.08.2023, а в подальшому з даним позовом до суду.

Ухвалою суду від 30.11.2023 була затверджена мирова угода між ОСОБА_11 та ПАТ НАСК «Оранта», за змістом якої страхова компанія визнала свої зобов`язання перед позивачем по сплаті страхового відшкодування в загальному розмірі 25 000 грн, провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_11 до ПАТ НАСК «Оранта» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди було закрито.

При цьому суд відхиляє доводи представника відповідача ОСОБА_2 щодо незгоди з вказаною сумою матеріального збитку, яку реально повинна сплатити страхова компанія за відсутності висновку судової автотоварознавчої експертизи. Розмір матеріального збитку, який підлягає відшкодуванню страховою компанією ОСОБА_11 , визначений ПАТ «НАСК «Оранта» на підставі ремонтної калькуляції ПрАТ «Еталон», складеної за результатом огляду транспортного засобу після ДТП, та розрахований у відповідності з діючим законодавством, зокрема з врахуванням коефіцієнту зношення запчастин.

У справі №362/3043/18 Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду (постанова від 06.10.2021) дійшов висновку, що виплата страхового відшкодування у розмірі, визначеному домовленістю між потерпілим та страховиком, якщо він менше страхової суми (ліміту відповідальності), не створює обов`язку для заподіювача шкоди, який застрахував свою відповідальність відповідно до вимог Закону № 1961-IV, відшкодувати різницю між розміром такого відшкодування та реальним розміром шкоди, заподіяної потерпілому на підставі статті 1194 ЦК України, якщо заподіювач шкоди доведе, що розмір страхового відшкодування, визначений за домовленістю між потерпілим та страховиком, є меншим, ніж розмір оціненої шкоди, яка підлягала виплаті страховою компанією відповідно до пунктів 22.1 статті 22 Закону № 1961-IV у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі.

Проте недоречним є посилання представника відповідача ОСОБА_2 на необхідність врахування судом вказаного правового висновку, оскільки заподіювачем шкоди не доведено, що розмір страхового відшкодування, визначений між потерпілим та страховиком, є меншим, ніж розмір оціненої шкоди, яка підлягала виплаті страховою компанією у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі; з клопотанням про призначення автотоварознавчої експертизи під час розгляду справи в суді ОСОБА_5 не звертався.

Враховуючи також те, що визначений ПАТ «НАСК «Оранта» розмір завданого ОСОБА_11 матеріального збитку 25 000 грн цілком узгоджується з розміром понесених ним реальними витратами на відновлювальний ремонт автомобіля без врахування коефіцієнту фізичного зношення запчастин та франшизи, який становить 25 934,1 грн (48 130 грн х 0,57 1500 грн).

Таким чином, вирішуючи питання в частині стягнення матеріальної шкоди на користь ОСОБА_11 , суд враховує те, що фактична вартість виконаного ремонту пошкодженого у дорожньо-транспортній пригоді належного йому автомобіля становить 48 130 грн, яку він повністю сплатив; ПАТ «НАСК «Оранта» сплатило ОСОБА_11 страхове відшкодування в сумі 25 000 грн; отже різниця між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням, що становить 23 130 грн, підлягає стягненню з ОСОБА_5 .

Аналогічні по суті висновки викладені Верховним Судом у постановах від 14.02.2018 у справі №754/1114/15-ц (провадження №61-1156св 18), від 13.06.2019 у справі №587/1080/16-ц (провадження №61-20762св18), від 17.10.2019 у справі № 370/2787/18 (провадження №61-11244св19), від 30.10.2019 у справі №753/4696/16-ц (провадження №61-30908св18), від 21.02.2020 у справі №755/5374/18 (провадження №61-14827св19) та від 22.04.2020 у справі №756/2632/17 (провадження № 61-12032св19).

Отже позовні вимоги ОСОБА_11 про стягнення з ОСОБА_5 23 130 грн на відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню; належних та допустимих доказів на спростування доводів позивача відповідачем не надано.

Вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 147,20 грн (а.с.1).

Керуючись ст.ст. 13, 76-81, 141, 263, 265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_4 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в сумі 23 130 грн, а також судовий збір в сумі 2 147,20 грн.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 .

Відповідач: ОСОБА_5 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 .

Відповідач: Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА», місцезнаходження: м. Київ, вул. Здолбунівська, буд.7-Д, .

Третя особа: ОСОБА_6 , місце проживання: АДРЕСА_3 , відомості про реєстраційний номер облікової картки платника податків в матеріалах справи відсутні.

Третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Еталон», місцезнаходження: м. Київ, вул. Дегтярівська, буд.33-Б, код ЄДРПОУ 20080515.

Повний текст рішення суду виготовлений 26.01.2024.

Суддя Т.В. Шияновська