Справа № 209/7459/24
Провадження № 2/209/1764/24
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

11 жовтня 2024 року м. Кам`янське

Суддя Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Левицька Н.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра», третя особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_2 , про зняття арешту з нерухомого майна, -

ВСТАНОВИВ:

08 жовтня 2024 року до Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Бундюк Є.В. надійшов позов до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра», третя особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_2 , про зняття арешту з нерухомого майна. Просить суд зняти арешт з всього нерухомого майна належного ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , накладений на підставі Постанови Дніпровського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ () б/н від 25.03.2015 року про накладення арешту на майно та оголошення заборони його відчуження.

В обґрунтування позовної заяви зазначає, що ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_4 ) є донькою ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті останньої залишилося спадкове майно у вигляді 1/3 частки квартири розташованої за адресою АДРЕСА_1 . Позивач, в межах 6-місячного строку для прийняття спадщини звернулася до державного нотаріуса Другої Кам`янської державної нотаріальної контори Астахової О.С., але під час оформлення спадкової справи було виявлено обтяження на все нерухоме майно належне позивачу. 17 травня 2024 року ОСОБА_6 дізналась про накладення арешту на майно та оголошення заборони його відчуження на підставі Постанови Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції, б/н, виданої 25.03.2015 року. Звернувшись 13.06.2024 року до Дніпровського відділу державної виконавчої служби із заявою про зняття арешту з майна, позивачка отримала відповідь про неможливість зняття арешту з майна у зв`язку з тим, що виконавче провадження завершено у зв`язку з поверненням виконавчого документу стягувану відповідно до вимог п. 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», а матеріали виконавчого провадження № 45323633 з виконання виконавчого листа № 209/6923 виданого 24.09.2014 Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська знищені відповідно до п. 2 розділу XI Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 07.06.2017 № 1829/5, зареєстрованого в МЮУ 08.06.2017 за №699/30567, у зв`язку із закінченням передбаченого законодавством терміну його зберігання, на підставі розпорядчого документу керівника відділу ДВС. Ознайомившись з матеріалами цивільної справи № 209/6923/13-ц позивачу стало відомо про те, що 26.03.2014 року головуючим суддею Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська ухвалено заочне рішення, яким позов ПАТ «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2 , ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено. В даних правовідносинах позивач виступала поручителем на той час цивільного чоловіка ОСОБА_2 , проте про ухвалене заочне рішення не була обізнана, як і не була обізнана про відкрите провадження та розгляд цивільної справи в цілому. Крім того, зазначає, що 09.12.2021 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області було відмовлено ТОВ «Фінансова компанія» Дніпрофінансгруп» у задоволені заяви про видачу дублікату виконавчого документу по справі № 209/6923/13-ц, зміну стягувана у виконавчому листі та поновлення строків на його пред`явлення. Зазначене рішення суду не оскаржувалося та набрало законної сили. З наведеного вбачається, що станом на жовтень 2024 року виконавчий лист № 209/6923 від 24.09.2014 складений на підставі заочного рішення Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська від 26.03.2014 року у цивільній справі №209/6923/13-н є таким, що повністю не підлягає виконанню. Відтак вважає, що на теперішній час, запис в реєстрі нерухомого майна про накладення арешту на майно та оголошення заборони його відчуження, порушує права позивача, як власника майна та позбавляє права розпоряджатися своїм майном, порушення має триваючий характер, за строком складає понад 7 (сім) років.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі суддя виходить з наступного.

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частини перша, третя статті 13 ЦПК України).

З матеріалів позову вбачається, що на виконанні у Дніпровському відділі державної виконавчої служби у місті Кам`янське перебувало виконавче провадження № 45323633 з примусового виконання виконавчого листа № 209/6923 виданого 24.09.2024 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська у справі № 209/6923/13-ц про солідарне стягнення з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованості за кредитним договором № 8/2007/840-К/1667-Н у сумі 62692,28 дол. США, що за курсом Національного банку України становить 501099,39 грн.

Згідно відповіді, наданої ОСОБА_10 19.06.2024 № 80734 Дніпровськиим відділом державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вбачається, що, в ході примусового виконання виконавчого провадження № 45323633 державним виконавцем у відповідності до вимог ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV, який діяв до набрання чинності Закону № 1404-VIII (надалі також Закон № 606-XIV) було застосовано арешт майна, дані про що були внесені до державного реєстру.

Виконавче провадження в межах якого державним виконавцем застосовано арешт завершено у зв`язку з поверненням виконавчого документу стягувачу відповідно до вимог пункту 2 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» (по даному провадженню не сплачені заборгованість, виконавчий збір та витрати на виконання, а матеріали виконавче провадження № 45323633 знищені відповідно до п. 2 розділу XI Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 07.06.2017 № 1829/5, зареєстрованого в МЮУ 08.06.2017 за №699/30567, у зв`язку із закінченням передбаченого законодавством терміну його зберігання, на підставі розпорядчого документу керівника відділу ДВС, що підтверджується листом Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) № 80734 від 19.06.2024 року.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, номер інформаційної довідки 379060527 від 17.05.2024, станом на день формування довідки позивачу дійсно належить земельна ділянка з кадастровими номерами :01:012:0517 та 1/3 частка квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Також з вказаної інформаційної довідки 379060527 від 17.05.2024 вбачається, що в спеціальному розділі про державну реєстрацію обтяжень Державного реєстру обтяжень речових прав на нерухоме майно за номером запису про обтяження 9169654, датою реєстрації 25.03.2015 на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження серія та номер: б/н, виданий 25.03.2015 державним виконавцем Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції накладено арешт на все нерухоме майно позивача.

Статтею 47 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV, було передбачено повернення виконавчого документу стягувачу.

У постанові від 29 березня 2023 року у справі № 202/1182/22 Верховний Суд підтримав висновок судів попередніх інстанцій у цій справі, що виконавчий лист повернуто стягувачу на підставі пункту 2 частини першої статті 47 Закону № 606-XIV, тобто, виконавчі провадження не є закінченими.

Ці висновки Верховного Суду є усталеними, про що свідчить хвала Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2024 року у справі № 333/395/22.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (надалі Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Під час виконання судових рішень сторони виконавчого провадження мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статті 19 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем або приватним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено Законом України «Про виконавче провадження».

Оскільки позивач є боржником у виконавчому провадженні, суд доходить висновку про те, що він не може пред`являти позов про скасування арешту майна, оскільки законом у цьому випадку передбачений інший спосіб судового захисту, а саме, оскарження боржником рішення, дій, бездіяльності державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Аналогічні висновки містяться в постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року № 904/51/19 (провадження № 12-122гс19).

У разі відсутності матеріалів відкритого виконавчого провадження орган державної виконавчої служби у разі звернення особи зі скаргою має обґрунтувати правомірність тривалого перебування майна особи під арештом та забороною відчуження, а тому звернення з вимогою, зокрема, щодо оскарження рішення, дій, бездіяльності державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України буде ефективним способом захисту.

Аналогічні висновки містяться в постанові Верховного Суду від 01 лютого 2023 року № 206/2832/21 (провадження № 61-10757св22).

Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, суддя приходить до висновку, що ОСОБА_1 не може пред`являти позов про зняття арешту з майна, оскільки законом у цьому випадку передбачений інший порядок судового захисту, а саме - оскарження боржником рішення, дій чи бездіяльності державного виконавця або приватного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно ст. 186 ЦПК України про відмову у відкритті провадження у справі постановляється ухвала не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви.

Отже, враховуючи суб`єктний склад учасників справи, характер правовідносин, що склались між ними, приходжу до висновку, що вимоги позивача не підлягають вирішенню в порядку позовного провадження, у зв`язку з чим, у відкритті провадження слід відмовити та роз`яснити позивачу право на оскарження рішення, дій, бездіяльності державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 4, 13, 19 керуючись ст.ст.186, 259, 260, 261, 352-355 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження у цивільний справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра», третя особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_2 , про зняття арешту з нерухомого майна.

Позовну заяву разом з доданими до неї документами повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу право на оскарження рішення, дій, бездіяльності державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду або через Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області.

Суддя

Дніпровського районного суду

м. Дніпродзержинська Н.В. Левицька