Справа № 2/593/231/2024
Р І Ш Е Н НЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

"09" жовтня 2024 р. Бережанський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої - судді Данилів О.М.

при секретарі Паньків М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду міста Бережани цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В :

10 червня 2024 року позивач ТзОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» звернувся в Бережанський районний суд із позовною заявою, у якій просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту № 4328093 від 17.06.2021 року у розмірі 32 027, 50 грн., витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028 грн. та понесені ним витрати на правову допомогу у розмірі 9 000 грн.

Позовні вимоги мотивував тим, що 4 лютого 2022 року між ТзОВ «Авентус Україна» та ТзОВ «Вердикт Капітал» був укладений договір факторингу № 04-02-01/2022, відповідно до умов якого ТзОВ «Авентус Україна» відступило ТзОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до позичальників, у тому числі за договором про надання споживчого кредиту № 4328093 від 17 червня 2021 року, що був укладений між ТзОВ «Авентус Україна» та позичальником ОСОБА_1 .

У свою чергу ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право грошової вимоги до позичальників Товариству з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до договору відступлення права вимоги № 10-03/2023/01 від 10.03.2023 року, в тому числі за договором про надання споживчого кредиту № 4328093 від 17 червня 2021 року, що укладений між ТзОВ «Авентус Україна» та позичальником ОСОБА_1 .

Первісний кредитор ТзОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання за договором про надання споживчого кредиту № 4328093 від 17 червня 2021 року виконав належним чином, перерахувавши грошові кошти у розмірі 10 000 грн. відповідачу. Однак, в порушення вимог договору, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 10 травня 2024 року у відповідача утворилася заборгованість в сумі 32 027,50грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 9 970грн., заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги 21 881,60 грн., нараховані 3% річних - 16,38 грн., інфляційні втрати 159,52грн..

А так як у добровільному порядку ОСОБА_1 не сплатив вказаний борг, тому позивач просить суд стягнути з відповідача вказану вище заборгованість за кредитним договором № 4328093 від 17 червня 2021 року і понесені ним судові витрати у вигляді сплаченого судового збору за подання позову до суду та витрат на професійну правову допомогу.

Ухвалою Бережанського районного суду Тернопільської області від 26 червня 2024 року відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін та вказаною ухвалою відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.

В судове засідання представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» не з`явився, у поданій суду заяві просив провести судове засідання у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить його задоволити, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явився, хоч про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причину неявки суд не повідомив, тому відповідно до ч.1 ст.280, ч.4 ст.223 ЦПК України з письмової згоди представника позивача суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Судом були вжиті вичерпні заходи для повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи. Так, існуюча практика судів України, в тому числі і практика Верховного Суду, визначає, що неотримання стороною провадження судового виклику, надісланого на її адресу у визначеному законом порядку, зокрема повернення такого виклику за закінченням терміну зберігання у поштовому відділенні або відмова від отримання, вважається належним повідомленням сторони про виклик.

Згідно рішення від 08.11.2005 р. у справі «Смірнов проти України» в силу ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно приписів ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи та взявши до уваги подані стороною позивача письмові докази, прийшов до висновку про необхідність задоволення заявлених ТзОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» позовних вимог, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 4 Цивільно-процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори.

За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що 17 червня 2021 року між ТзОВ «Авентус Україна» та відповідачем ОСОБА_1 укладено Договір про надання споживчого кредиту № 4328093, за допомогою ІТС товариства, доступ до якої забезпечувався споживачу через веб-сайт або мобільний додаток. Згідно з умовами договору розмір кредиту складає 10 000 грн., строк кредиту 30 днів, тип процентної ставки фіксована, стандартна процентна ставка становить 1,90 % в день. Відповідно до п. 2.1 вищевказаного кредитного договору кредитні кошти надавалися товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на платіжну картку, реквізити якої надані споживачем товариству з метою отримання кредиту (а.с. 4-8).

Договір про надання споживчого кредиту № 4328093 підписаний споживачем 17 червня 2021року о 15:00:29 електронним підписом одноразовим ідентифікатором М440845 (а.с. 8).

Зарахування коштів в сумі 10 000 гривень на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 відбулося 17 червня 2021 року, що підтверджується даними листа ТзОВ «Фінансова компанія «Контрактовий дім» від 10 квітня 2024 року вих. № 4644 (а.с.12).

Згідно Паспорта споживчого кредиту сума кредитного ліміту 10 000 гривень строком кредитування 30 днів з можливістю пролонгації та автопролонгації відповідно до умов договору; метою кредиту є споживчі (особисті) потреби; способом надання кредиту є перерахування кредитодавцем грошових коштів за реквізитами платіжної картки, зазначеної споживачем, не пізніше трьох календарних днів від дати підписання договору, без забезпечення у вигляді застави; стандартна процентна ставка, відсотків річних: (застосовується протягом строку кредиту, якщо не виконані умови для застосування зниженої процентної ставки, в період пролонгації та авто пролонгації) - 693,50% річних (1,90% в день); знижена процентна ставка, відсотків річних: (застосовується протягом початкового строку кредиту, а у випадку пролонгації - до дати пролонгації, якщо споживачем виконані умови для отримання знижки на стандартну процентну ставку, зокрема протягом строку кредиту (+3дні) здійснено повне погашення заборгованості або пролонгацію строку кредиту) - 69,35% річних (0,19% в день); тип процентної ставки - фіксована; загальні витрати за кредитом за стандартною процентною ставкою - 5700,00 грн.; загальні витрати за кредитом за зниженою процентною ставкою - 570грн.; орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом ( у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) - 15700 грн.; орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за зниженою ставкою за весь строк користування кредитом ( у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) 10 570 грн.; реальна річна процентна ставка за стандартною ставкою, відсотків річних - 24079,41%; реальна річна процентна ставка за зниженою ставкою, відсотків річних 96,30%; наслідками прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит: штрафи - 480 гривень на 4 (четвертий) день невиконання та/або неналежного виконання зобов`язань з повернення кредиту та/або процентів за користування кредитом та 110 гривень, починаючи з 5 (п`ятого) дня за кожний день невиконання та/або неналежного виконання зобов`язань з повернення кредиту та/або процентів за користування кредитом.

Згідно з розрахунком заборгованості за договором про надання споживчого кредиту від 17 червня 2021 року, станом на 10 травня 2024 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 32 027, 50 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 9970 грн., заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги 21881,60 грн., нараховані 3% річних - 16,38 грн., інфляційні втрати 159, 52 грн. (а. с. 15-23).

Відповідно до ст.625 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

Згідно зі ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до вимог ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Згідно із статтями 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути надана розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст. 1047 ЦК України).

Законом України Про електронну комерцію встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

За приписами ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі ч.2 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію».

Статтею 12 Закону України Про електронну комерцію визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 5 ч. 1 ст. 11 Закону України Про електронну комерцію).

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Відповідно до вимог статей 610,611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором.

Крім того, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом ( ст.625 ЦК України).

Судом також встановлено, що 4 лютого 2022 року між ТзОВ «Авентус Україна» та ТзОВ «Вердикт Капітал» був укладений договір факторингу № 04-02-01/2022, відповідно до умов якого ТзОВ «Авентус Україна» відступило ТзОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до позичальників, у тому числі за договором про надання споживчого кредиту № 4328093 від 17 червня 2021 року, що був укладений між ТзОВ «Авентус Україна» та позичальником ОСОБА_1 (а.с.24-29) .

У свою чергу, ТзОВ «Вердикт Капітал» відступило право грошової вимоги до позичальників Товариству з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до договору відступлення права вимоги № 10-03/2023/01 від 10.03.2023 року, в тому числі за договором про надання споживчого кредиту № 4328093 від 17.06.2021 року, що укладений між ТзОВ «Авентус Україна» та позичальником ОСОБА_1 (а.с. 24-26 та 30-36) .

Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

А так як в ході розгляду справи судом було встановлено, що між відповідачем та первісним кредитором ТзОВ «Авентус Україна» був укладений в електронній формі і підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором договір про надання споживчого кредиту, на виконання умов якого кредитодавець надав позичальнику кредит на умовах і в порядку, передбаченому цим договором, заборгованість за договором погашена не була; в подальшому первісний кредитор відступив право вимоги ТзОВ «Вердикт Капітал», яке в свою чергу, відступило право вимоги ТзОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», який є позивачем у цій справі.

Таким чином, враховуючи положення вказаних статей, ТОВ «Коллект Центр» є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачем.

Оскільки відповідач ОСОБА_1 належним чином не виконує свої зобов`язання по погашенню заборгованості за кредитним договором № 4328093 від 17 червня 2021 року, внаслідок чого станом на 10 травня 2024 року кредитна заборгованість відповідача становить 32 027 грн.50коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту 9970 грн., заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги 21881.60 грн., нараховані 3% річних - 16,38 грн., інфляційні втрати 159, 52 грн., тому відповідно до ст. 625 ЦК України заявлений позов слід задоволити та стягнути із відповідача зазначену суму боргу.

Вирішуючи питання судових витрат, то суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову.

А так як із матеріалів справи видно, що позивачем при подачі позову було сплачено судовий збір у розмірі 3028 гривень, що підтверджується долученою до справи (а.с. 45) платіжною інструкцією № від 24 травня 2024року, тому відповідно до ст. 141 ЦПК України вказані витрати, понесені позивачем, слід стягнути із відповідача.

Що стосується вимог позивача про стягнення витрат, понесених ним на професійну правничу допомогу у розмірі 9000 гривень, то суд вважає, що заявлений розмір витрат сторони позивача є не співмірним із сумою позичених відповідачем коштів, складністю справи та виконаній адвокатом роботі (наданим послугам), тому вказані вимоги слід задоволити лише частково, виходячи із наступного.

У відповідності до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи, що узгоджується із практикою Великої Палати Верховного Суду, викладеною у додатковій постанові від 19.02.2020р. в справі № 755/9215/15-ц.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Такі ж критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, в його рішенні від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 268) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавенте проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою з урахуванням конкретних обставин справи, ціни позову.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «East/West Alliance Limited» проти України»», оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обгрунтованим (рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy), № 34884/97).

За даною категорією справ, з урахуванням її складності, сукупних затрат на складання процесуальних документів та супроводження справи в суді (справа не підпадає під визначення складної неординарної справи, яка потребує самостійного, з боку адвоката, напрацювання відповідних примірників документів тощо).

А так як суд вважає, що підготовка цієї справи до розгляду в суді не вимагала значного обсягу юридичної й технічної роботи, адже зазначена справа не є складною, а необхідні процесуальні документи є шаблонними та захисник не брав безпосередню участь у судовому засіданні по розгляду вказаної справи, а тому враховуючи вищезазначене, суд вважає необхідним зменшити відшкодування витрат на правову допомогу, що їх потрібно стягнути з відповідача, з 9 000грн. до 3 000 грн. і саме такий розмір витрат, на переконання суду, є об`єктивним, співмірним зі складністю справи та виконаною адвокатом роботою у ній.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 12,13, 76-81, 89, 137, 141, 211,247,63-265, 273, 279, 280-281, 353,354 ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 610, 611, 1054, 1055,1077,1078 ЦК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , жителя АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (, місцезнаходження 01133, м.Київ, вул. Мечнікова, 3, офіс 306):

- 32 027 (тридцять дві тисячі двадцять сім) гривень 50 грн. заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 4328093 від 17 червня 2021 року;

- 3028 ( три тисячі двадцять вісім) гривень, понесених позивачем витрат по сплаті судового збору ;

- 3000 ( три тисячі) гривень понесених позивачем витрат на професійну правничу (правову) допомогу.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Бережанського

районного суду Тернопільської області Данилів О.М.