Справа № 152/1223/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

08 жовтня 2024 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Роздорожна А.Г.

за участі секретаря судового засідання Сербіної М.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження по суті цивільну справу

за позовом ОСОБА_1

до відповідача ОСОБА_2

вимоги позивача: про стягнення аліментів на утримання дитини

учасники справи не викликалися,

негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне:

І. Стислий виклад позиції позивача та відповідача.

1. Позивачка звернулася до суду з цим позовом та вказала, що з 3 серпня 2010 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюбні відносини між сторонами фактично припиненні та однією сім`єю вони не проживають, оскільки останні п`ять років відповідач проживає та працює в Республіці Польща, а малолітня дитина ОСОБА_3 проживає разом з позивачем. Відповідач коштів на утримання дитини не надає, що ставить позивачку в скрутне матеріальне становище та нерівні умови щодо обов`язку утримувати дитину. Позивачці відомо, що відповідач не має на утриманні інших осіб, окрім малолітнього сина, за станом здоров`я - здоровий, працевлаштований у Республіці Польща та отримує дохід, тобто має можливість утримувати свого малолітнього сина. Позивачка просила стягувати із ОСОБА_2 на її користь на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 6000 грн щомісячно, починаючи від дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття (а.с.1-2).

2. На підтвердження позовних вимог позивачка надала суду копії свідоцтва про шлюб та народження дитини, копію довідку про утримання дитини.

3. 18 вересня 2024 року від відповідача до суду надішли заперечення на позовну заяву по справі та відзив на позовну заяву, в яких він вказує, що всвоєму позові позивачка, яка є матір`ю його неповнолітнього сина, просить суд стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини до досягненням ним повноліття у розмірі 6000 грн щомісяця і в позовній заяві вказано ціну позову 36000 грн, що суперечить законодавству України. Позовна заява по аліментам немає вартості, а платиться тільки держмито. Відповідач вказує, що від батьківських зобов`язань не ухилявся ніколи. В 2019 році щомісяця надавав грошові кошти готівкою, розписки не брав, оскільки кошти були для дитини, а з 2020 року добровільно сплачував аліменти в розмірі 2040 грн. Окрім цього відповідача купує одяг, взуття інші речі, які потребує дитина на свій вік. За 2020 рік квитанції не може надати, оскільки вони вигоріли, однак надає квитанції за 2021 рік, в призначенні платежу на банківську картку Приватбанку на ім`я ОСОБА_1 , де вказував призначення аліменти. В зв`язку з переїздом в 2022 році позивачки разом з сином до Варшави, Республіка Польща переводить щомісяця грошові кошти на банківську картку, яка відкрита на ім`я ОСОБА_4 в польському банку на території Польщі в сумі 300 зл. (і в деякі місяці більше, перераховується щомісяця з його особистого рахунку). Відповідач вважає, що зазначена позовні вимоги не можуть бути задоволені, оскільки факти викладені в позовній заяві не відповідають фактичним обставинам справи. Також вказує, що проводить час із сином та своєю родиною на території Польщі. Відповідач просив у задоволенні позовних вимог відмовити та не стягувати з нього судового збору, оскільки він добровільно сплачує аліменти (а.с.17-18, 66-67).

4. На підтвердження відзиву на позовну заяву відповідач надав суду копії квитанцій про перерахування грошових коштів та фотографії.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

5. Заяв та клопотань від сторін до суду не надходило.

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

6. Ухвалою суду від 28 серпня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Цією ж ухвалою прийнято рішення про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, за наявними у справі матеріалами, згідно з положеннями статті 279 ЦПК України. Вказаною ухвалою суду відповідачеві запропоновано надати в строк до 23 вересня 2024 року відзив на позовну заяву, а також встановлено позивачу та відповідачу строк до 7 жовтня 2024 року для подання відповіді на відзив та заперечень (а.с.12).

7. Копія позовної заяви з додатками були надіслані відповідачу за адресою місця реєстрації, що вказана в позові. За наданою суду з Єдиного державного демографічного реєстру інформацією від 28 серпня 2024 року, відповідач значиться зареєстрованим за адресою, що вказана в позові (а.с.11). Згідно з поштовим повідомленням, відповідач отримав вказані документи за місцем реєстрації 11 вересня 2024 року (а.с.16).

8. 18 вересня 2024 року від відповідача до суду надішли заперечення на позовну заяву по справі та відзив на позовну заяву, в яких він просить у задоволенні позовних вимог відмовити (а.с.17-18, 66-67). З додатку, доданого до заперечення на позовну заяву по справі та відзиву на позовну заяву, вбачається, що вони 11 вересня 2024 року були надіслані позивачу (а.с.71). В свою чергу відповідь на відзив від позивачки до суду не надходила.

9. Таким чином, судом вжиті належні заходи для повідомлення сторін про розгляд справи та реалізації ними права судового захисту своїх прав та інтересів.

10. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки при підготовці справи до розгляду дотримано вимоги ЦПК України щодо належного повідомлення сторін про розгляд справи.

11. Перешкод для здійснення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами судом не встановлено.

12. Відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює.

ІV. Фактичні обставини встановлені Судом.

13. Згідно з копією свідоцтва про шлюб, сторони уклали шлюб 3 серпня 2010 року (а.с.7).

14. Відповідно до копії свідоцтва про народження, сторони є батьками малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8).

15. Згідно з копією довідки №02-05-952/1 від 19 серпня 2024 року, виданої виконавчим комітетом Мурафської сільської ради Жмеринського району Вінницької області, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на даний час проживає разом зі своєю матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в АДРЕСА_1 , та перебуває на утриманні своєї матері (а.с.9).

16. Відповідно до копії платіжних документів, які частково викладені іноземною мовою (без перекладу), відповідач, а також інша особа, сплачували грошові кошти позивачці (а.с.20-60).

17. З фотографій долучених до заперечення та відзиву видно відповідача разом з малолітньою дитиною (а.с.61-65).

18. Підставою даного позову є фактичні обставини, якими позивачка обґрунтовує свої вимоги, а також правові норми, на які вона посилається в підтвердження своїх вимог, а саме ненадання відповідачем належної матеріальної допомоги на утримання спільної малолітньої дитини. Предметом позову є матеріально-правова вимога позивачки до відповідача про стягнення аліментів.

19. Оцінюючи вищеперераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, Суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79 та 80 цього ж Кодексу, вважає ці докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можливо встановити дійсні обставини справи, у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

V. Оцінка Суду.

20. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

21. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

22. Відповідно до частини першої статті16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

23. Статтею 51 Конституції України передбачено обов`язок батьків утримувати дітей до їхнього повноліття.

24. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тобто, обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним.

25. Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

26. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

27. Згідно з частиною першою статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

28. За правилами частини першої статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

29. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

30. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства`кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

31. Посилання відповідача у відзиві на утримання та виконання своїх батьківських обов`язків відносно своєї дитини, характеризує його з позитивної сторони. Разом з тим, те грошове утримання, яке надає відповідач дитині добровільно є мінливим та невизначеним.

32. При вирішенні питання про розмір аліментів суд враховує, що відповідач здоровий, працездатний, інших дітей, яких він утримує, не має (відомості протилежного до суду не подав) та надає матеріальну допомогу дитині добровільно. Суд зазначає, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. В свою чергу позивачка жодним чином не обґрунтувала чому вона просить стягувати з відповідача саме 6000 грн на утримання дитини та яку суму вона щомісяця витрачає на утримання дитини.

33. Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік", з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років складає 3196 гривень.

34. Тому керуючись принципами розумності, законності та справедливості, Суд знаходить підстави для задоволення позову частково, а саме в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої дитини в розмірі 3000 грн щомісячно, до досягнення нею повноліття.

VI. Розподіл судових витрат.

35. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

36. Згідно з частиною шостою статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при подачі даного позову до суду, то витрати по сплаті судового збору слід стягнути з відповідача на користь держави.

37. Відповідно до статті 430 ЦПК України рішення в частині стягнення суми платежів за один місяць слід допустити до негайного виконання.

З цих підстав, керуючись

статтями 141, 223, 235 ,259, 263, 264, 265, 279, 430 ЦПК України, на підставі статей 180, 182, 183, 191, 192 СК України, Суд, -

у х в а л и в :

1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити частково.

2. Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 (три тисячі) грн щомісячно, починаючи з 27 серпня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто, до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

3. В задоволенні решти позовних вимог, - відмовити.

4. Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.

5. Рішення в частині стягнення суми платежів за один місяць допустити до негайного виконання.

На рішення може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (частини перша та друга статті 273 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду (пункт 1 частини другої статті 354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин(частина третя статті 354 ЦПК України).

Повне рішення складено 8 жовтня 2024 року.

Ім`я (найменування) сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянка України, паспорт серії НОМЕР_1 , ід.№ НОМЕР_2 , зареєстрована по АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України, паспорт серії НОМЕР_3 , ід.№ НОМЕР_4 , зареєстрований по АДРЕСА_2 .

Головуючий суддя Андрея РОЗДОРОЖНА