Дата документу 26.09.2024Справа № 645/7640/20
Провадження № 2/554/316/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2024 року Октябрський районний суд м.Полтави в складі:

головуючого - судді Савченко Л.І.,

при секретарі Грай К.В.,

за участю відповідача ОСОБА_1 , третьої особи - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Полтава в режимі відео конференції цивільну справу за позовом Харківської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Малахова Галина Іванівна, державний реєстратор Печенізької районної державної адміністрації Харківської області Гаспарян Гамлет Аветікович, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , приватний нотаріус ХМНО Харківської області Хоменко А.В., про скасування державної реєстрації прав та визнання договорів недійсними, -

в с т а н о в и в :

Позивач Харківська міська рада звернувся до Фрунзенського районного суду м.Харкова до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , визначивши третіми особами приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Малахову Г.І., державного реєстратора Печенізької районної державної адміністрації Харківської області Гаспарян Г.А., в якому прохав:

- скасувати державну реєстрацію права власності на житловий будинок літ. «А-1» з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 за ОСОБА_4 з одночасним припиненням речових прав (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, запис про право власності № 35832017);

- визнати недійсним договір купівлі-продажу, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 продажу частки житлового будинку літ. «А-1» з відповідною частиною господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1 від 19.03.2020 № 941;

- скасувати державну реєстрацію права власності на житлового будинку літ. «А-1» з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 з одночасним припиненням речових прав (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, запис про право власності № 36020839);

- визнати недійсним договір купівлі-продажу, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 продажу частки житлового будинку літ. «А-1» з відповідною частиною господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1 від 20.03.2020 № 976;

- скасувати державну реєстрацію права власності на житлового будинку літ. «А-1» з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 з одночасним припиненням речових прав (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, запис про право власності № 36039535);

- визнати недійсним договір купівлі-продажу, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 щодо продажу житлового будинку літ. «А-1» з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 від 04.07.2020 №1152;

- скасувати державну реєстрацію права власності на житловий будинок літ. «А-1» з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 з одночасним припиненням речових прав (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, запис про право власності № 37164769).

В обгрунтування позову вказав, що відповідно до ст. 4 ЗУ «Про місцеве самоврядування» (далі Закону) одним із принципів місцевого самоврядування є судовий захист прав місцевого самоврядування. Відповідно до ст. 18-1 Закону орган місцевого самоврядування може бути позивачем та відповідачем у судах загальної юрисдикції, зокрема, якщо це необхідно для реалізації його повноважень і забезпечення виконання функцій місцевого самоврядування. Зазначає, що ст. 189 ЗК України передбачено здійснення сільськими, селищними, міськими, районними та обласними радами самоврядного контролю за використанням та охороною земель. На адресу Харківської міської ради надійшла заява від ОСОБА_1 щодо проведення обстеження по АДРЕСА_1 , з метою приватизації земельної ділянки. Вивченням інформації про державну реєстрацію нерухомого майна в Державних реєстрах було встановлено, що право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 за ОСОБА_4 було зареєстровано державним реєстратором Гаспаряном Г.А. 03.03.2020 лише на підставі двох документів від 02.03.2020: технічного паспорту та довідки ТОВ «Машбудторг» про набуття права власності на житловий будинок ОСОБА_4 , але за відсутності документів, що посвідчують право власності та відомостей про присвоєння такому об`єкту адреси. В подальшому ОСОБА_4 здійснив відчуження вказаного житлового будинку ОСОБА_3 на підставі договорів дарування № 941 від 19.03.2020 та № 976 від 20.03.2020. На даний час право власності на житловий будинок зареєстроване за ОСОБА_1 , на підставі договору купівлі-продажу від 04.07.2020, яка і звернулася до Харківської міської ради з питання приватизації земельної ділянки. Разом з тим, встановлено, що за інформацією БТІ, власником житлового будинку по АДРЕСА_1 була ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.02.1999 року. Таким чином, вважає, що реєстрація права власності за ОСОБА_4 відбулася без переходу права власності від ОСОБА_7 , а тому реєстрація речових прав на спірний об`єкт та подальше його відчуження є протиправними. Вказує, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно порушує права міської ради як власника земельної ділянки, оскільки теперішній власник спірного будинку ОСОБА_1 звернулася до міської ради за приватизацією земельної ділянки, однак хто є дійсним власником спірного будинку ОСОБА_1 чи ОСОБА_7 встановити за наявними у міській раді документами неможливо. Також зазначає, що подальші дії щодо відчуження цього майна будуть порушувати інтереси набувачів.. В обгрунтування порушених прав та законних інтересів міської ради посилається на те, що земельна ділянка під спірним об`єктом не перебуває ані у державній, ані у приватній власності, в силу чого є комунальною. Протиправне набуття прав на нерухоме майно породжує протиправне набуття прав на землю, яку воно займає, що свідчить про порушення прав та законних інтересів Харківської міської ради. Вважає, що належним способом захисту прав та законних інтересів Харківської міської ради є скасування державної реєстрації прав та припинення прав відповідача на спірне майно, визнання договорів щодо відчуження майна недійсними. Посилається також на те, що отримання відповідачем права власності на спірний будинок у майбутньому може призвести до вибуття земельної ділянки у порядку приватизації із власності територіальної громади без реальних підстав на набуття прав на спірний об`єкт, розташований на цій земельній ділянці. З цих підстав звернувся до суду з позовом.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 22 грудня 2020 року задоволено заяву Харківської міської ради про забезпечення позову, накладено заборону відчуження на об`єкт нерухомого майна, а саме житловий будинок літ. «А-1» по АДРЕСА_1 .

Ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 23 грудня 2020 року позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 22 січня 2021 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 22 березня 2021 року витребувано докази по справі.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 07 червня 2021 року залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , витребувано докази у справі.

Від представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_8 до суду надійшов відзив на позов, у якому прохав відмовити у задоволенні позову. Вказав, що право власності ОСОБА_1 на житловий будинок АДРЕСА_1 було набуто на законних підставах та відповідним чином зареєстровано. Нотаріусом проведено повну перевірку спірної нерухомості для здійснення оскаржуваної угоди. Подання позову Харківською міською радою свідчить про фактичне витребування майна із володіння ОСОБА_1 , що порушує її права власника житлового будинку. Вважає, що ОСОБА_1 є добросовісним набувачем житлового будинку у розумінні ст. 330 ЦК України, а тому не може відповідати за бездіяльність влади в рамках процедур, спеціально призначених для запобігання шахрайства при вчинення правочинів з нерухомим майном. Вказує, що факт незаконного відчуження та допущення продажу квартири не може породжувати правових наслідків для добросовісного набувача, проте є підставою для виникнення обов`язку щодо відшкодування збитків, що завдані таким відчуженням.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 02 липня 2021 року залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Приватного нотаріуса ХМНО Харківської області Хоменко А.В. та ОСОБА_2 , витребувано докази по справі, закрито підготовче провадження.

Від позивача Харківської міської ради до суду надійшла відповідь на відзив, у якій вказала аналогічні обставини тим, які викладені у позові. Зокрема, вказує, що у позові наголошувалося, що право постійного користування земельною ділянкою під спірним будинком було лише у ОСОБА_7 , першого власника цього будинку, і лише вона мала право приватизовувати цю земельну ділянку. Після смерті ОСОБА_7 таке право виникло у її спадкоємців. Доки земельна ділянка не буде приватизована, міськрада є її розпорядником. За наявності подвійної реєстрації права власності на один об`єкт, міська рада позбавлена можливості реалізувати свої повноваження щодо передачі земельної ділянки у власність, оскільки кінцевий власник ОСОБА_1 звернулася до міськради із заявою про приватизацію земельної ділянки, однак таке право є лише у ОСОБА_7 . Аргументи відповідачів про те, що фактично міська рада звернулася за захистом май1нових прав і інтересів ОСОБА_7 , не заслуговують на увагу, оскільки Харківська міська рада звернулася до суду за захистом своїх порушених законних інтересів, оскільки є розпорядником земельної ділянки під спірним нерухомим майном. Тому доводи, що позов направлений на фактичне витребування майна із володіння ОСОБА_1 є необгрунтованим та передчасний, так як права на будинок позивач не заявляє. Предметом розгляду справи є правомірність набуття права власності на будинок, а Харківська міська рада є законним власником земельної ділянки під будинком, а тому має право на порушення своїх прав, навіть якщо вони не пов`язані із правом володіння земельною ділянкою. Вказує, що законний власник спірного майна ОСОБА_7 та її спадкоємці мають право витребувати майно із чужого незаконного володіння від добросовісного набувача ОСОБА_1 , однак за логікою відповідача майно необхідно залишити за нею, оскільки вона нестиме надмірний тягар. Проте, як діяти спадкоємцям ОСОБА_9 , відповідач не вказує.

Від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 до суду надійшли письмові пояснення, в яких вказав, що він є чоловіком ОСОБА_1 та підтверджує факт передання грошових коштів у сумі 16 000 доларів США за продаж будинку ОСОБА_3 . Стверджує, що ні він, ні його дружина не могли знати про те, що попередні власники ОСОБА_3 та ОСОБА_4 здійснили попередні угоди при наявності спадкоємців ОСОБА_7 . Договір був посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Хоменко Д.В., яка запевнила їх, що угода є законною та всі передбачені законом процедури були проведені. Вважає, що його дружина є законним власником будинку, а тому у позові необхідно відмовити.

Ухвалою судді Фрунзенського районного суду м.Харкова Шарко О.П. від 18 серпня 2021 року справу прийнято до провадження, у зв`язку із розпорядженням в.о. керівника апарату від 16.08.2021 року та перебуванням судді Горпинич О.В. у відпустці по вагітності та пологах.

Відповідно до розпорядження голови Верховного Суду від 08.03.2022 року №2/0/9/-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність Фрунзенського районного суду м. Харкова на Октябрський районний суд м. Полтави.

Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 03 січня 2023 року справу прийнято до провадження Октябрським районним судом м. Полтави та призначено до розгляду по суті.

Ухвалами Октябрського районного суду м.Полтави від 06 квітня 2023 року, 13 червня 2023 року витребувано докази по справі.

Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 01 листопада 2023 року зупинено провадження по справі до розгляду у Фрунзенському районному суді м.Харкова справи за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права на спадкування, витребування майна та визнання права власності в порядку спадкування за законом (№ 645/1514/23).

Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 01 травня 2024 року поновлено провадження по справі.

Від представника позивача Харківської міської ради Мироненка О.О. до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, прохав позов задовольнити у повному обсязі (том 3 а.с.189).

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні позов підтримала, надала пояснення, аналогічні викладеним у відзиві. Вказала, що вона є законним власником будинку, Харківська міська рада не є належним позивачем та порушила її право , так як позбавляє її повноцінно користуватися будинком. Прохала відмовити у задоволенні позову.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили.

Від представника третьої особи приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Малахової Г.І. ОСОБА_10 до суду надійшла заява про розгляд справи без участі третьої особи, вважає позовні вимоги необґрунтованими та безпідставними (том 1 а.с.119-120).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, державний реєстратор Печенізької районної державної адміністрації Харківської області Гаспарян Г.А. у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_5 ОСОБА_11 належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомлено ( том 2 а.с.215).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, вважає, що Харківська міська рада не є належним позивачем, так як права на житловий будинок не мала. Оскільки право на земельну ділянку переходить за власником, то вони є користувачами земельної ділянки. Вказує, що визнання договорів купівлі-продажу будинку недійним не є компетенцією міської ради, а даним позовом порушуються їхні з ОСОБА_1 права.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус ХМНО Харківської області Хоменко А.В. надіслала до суду заяву про розгляд справи без її участі та винесення рішення згідно вимог чинного законодавства (том 2 а.с.139).

Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 04 липня 2020 року ОСОБА_1 купила у ОСОБА_3 житловий будинок АДРЕСА_1 , на підставі Договору купівлі-продажу від 04.07.2020, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Хоменко А.В., зареєстрованого у реєстрі за № 1152 (тот 1 а.с.32-33).

Вказаний житловий будинок належав ОСОБА_3 на підставі Договору купівлі-продажу 1/2 частки житлового будинку, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Малаховою Г.І. 19.03.2020 за реєстровим № 941. Номер запису про право власності : 36020839, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, а також на підставі Договору купівлі-продажу 1/2 частки житлового будинку, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Малаховою Г.І. 20.03.2020 за реєстровим № 976. Номер запису про право власності : 36039535, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101 (том 1 а.с.30-31).

Право власності на вказаний житловий будинок за ОСОБА_4 державним реєстратором Гаспаряном Г.А. було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на підставі довідки № 24 від 02.03.2020, виданої ТОВ «МАШБУДТОРГ», та технічного паспорту б/н від 02.03.2020, виданого ТОВ «МАШБУДТОРГ», що слідує із Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 234734950 від 30.11.2020 (том 1 а.с.34-36).

Наказом Міністерства юстиції України № 1873/5 від 26.05.2021 року скасовано рішення від 06.03.2020 № 51503818, прийняте державним реєстратором Печенізької районної державної адміністрації Харківської області Гаспарян Г.А. (том 1 а.с.181).

Позивач вважає, що реєстрація речових прав державним реєстратором Гаспаряном Г.А. проведена за відсутності документів, що посвідчують право власності на нерухоме майно та відомостей про присвоєння такому об`єкту адреси, що суперечить вимогам Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 25.12.2015 № 1127.

В той же час, ОСОБА_1 , як власник житлового будинку по АДРЕСА_1 , звернулася до Харківської міської ради із заявою про обстеження земельної ділянки з метою приватизації від 04.08.2020 (том 1 а.с.16).

За результатами обстеження був складений Акт № 1453/20 обстеження земельної ділянки від 18.09.2020, згідно якого площа земельної ділянки становить 0, 0625 га, відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 31.07.2020 року, № НВ-020 (кадастровий номер :09:039:0007), земельна ділянка використовується для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (том 1 а.с.17).

Разом з тим, із листа КП «Харківського міського БТІ» від 29.08.2019 року за № 1067670 та доданих матеріалів слідує, що за інформацією про зареєстроване право власності станом на 31.12.2012, за матеріалами інвентаризаційної справи, житловий будинок по АДРЕСА_1 належить ОСОБА_7 , на підставі Свідоцтва про право на спадщину, виданого 12.02.1999 Сьомою Харківської державною нотаріальною конторою, р.№ 3-480 (том 1 а.с.20-29, 238).

Із листа Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) від 16.04.2021 року за № 13989/26872/13/21/05.1 слідує, що ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що Харківським міським відділом ДРАЦС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) складений актовий запис про смерть № 16074 від 01.11.2018 (том 1 а.с.165-166).

Після її смерті Сьомою Харківською міською державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа № 64092115 від 20.04.2019, номер у нотаріуса № 257/2019, за заявою ОСОБА_5 (том 1 а.с.180, 189).

Також із заявою про прийняття спадщини звернувся син ОСОБА_7 ОСОБА_6 (том 1 а.с.219, 235).

Рішенням Фрунзенського районного суду м.Полтави від 19 грудня 2023 року у справі № 645/1514/23, яке залишене без змін постановою Харківського апеляційного суду від 18 квітня 2024 року, у задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права на спадкування, витребування майна та визнання права власності в порядку спадкування за законом відмовлено (том 3 а.с.140-150).

Позивач Харківська міська рада вважає, що державна реєстрація речових прав на зазначений об`єкт нерухомого майна порушує права міської ради, як власника земельної ділянки, оскільки її теперішній власник ОСОБА_1 звернулася до Харківської міської ради із заявою про приватизацію земельної ділянки, однак встановити хто є дійсним власником житлового будинку неможливо.

Органи місцевого самоврядування, які одночасно здійснюють владні управлінські функції на основі законодавства, у земельних правовідносинах виступають як представницькі органи суб`єкта власності - народу України, територіальної громади власників землі щодо права розпорядження, притаманного власнику.

Статтями 13, 14, 140, 142, 143 Конституції України та ст. ст. 80, 84, 123, 124, 127, 128 Земельного кодексу України врегульовано порядок розпорядження землею.

Згідно зі статтею 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Відповідно до статті 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (пункт 34 частини першої статті 26) органи місцевого самоврядування при вирішенні питань місцевого значення, віднесених Конституцією України та законами України до їх компетенції, є суб`єктами владних повноважень, які виконують владні управлінські функції, зокрема нормотворчу. координаційну, дозвільну, реєстраційну, розпорядчу. Як суб`єкт владних повноважень орган місцевого самоврядування Харківська міська рада вирішує в межах закону питання в галузі земельних відносин.

Відповідно до статті 83 Земельного кодексу України землі, які належать на праві власності територіальним громадам міст є комунальною власністю. Отже, право комунальної власності на землю (земельні ділянки), виникає і без реєстрації в силу спеціальних вимог закону.

Виходячи із вимог статті 83 Земельного кодексу України презюмується належність земельних ділянок на території міста Харкова територіальній громаді міста з визначенням її власником Харківської міської ради.

Відповідно до частини 1 статті 122 Земельного кодексу України міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування, із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Згідно вимог частини 1 статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та право користування земельними ділянками із земель комунальної власності на підставі рішення органу місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Право власності чи користування землею фізичними особами набувається та реалізується в порядку і на підставах, визначених Конституцією України (ст. ст. 13, 14), Земельного кодексу України ст. ст. 78, 92, 93, 102-1, 116, 118, 119, 123, 125, 126 ЗК України) а також інших законів, що видаються відповідно до них (Закону «Про оренду землі», Цивільного кодексу України).

Статтею 12 Земельного кодексу України визначено, що до повноважень міських рад у галузі земельних відносин належить розпорядження землями територіальних громад, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності, здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства.

Пунктом 34 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин здійснюється виключно на пленарних засіданнях міської ради. Отже, правовою основою виникнення права користування земельною ділянкою є рішення органу місцевого самоврядування.

Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.2 ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Частиною 3 ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У п.3 ч.2 ст.129 Конституції України закріплено основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Разом з цим, відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У частині 2 статті 16 ЦК України визначені способи захисту цивільних прав та інтересів, якими можуть бути, зокрема, визнання правочину недійсним.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб твердження позивача про порушення було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Отже, захисту підлягає наявне законне порушене право (інтерес) особи, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав чи інтересів та звернулася за таким захистом до суду. Тому для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право (інтерес), і чи це право (інтерес) порушено відповідачем.

З наданих сторонами та безпосередньо досліджених у судовому засіданні належних, достатніх та допустимих доказів судом установлено, що державна реєстрація права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 здійснена за ОСОБА_4 , договори купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 з подальною їх реєстрацією укладені 19.03.2020, 20.03.2020 та 04.07.2020 між ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Позивач є власником земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 , однак не є власником розміщеного на ній житлового будинку та стороною оспорюваних договорів купівлі-продажу земельних ділянок. В порушення вимог ст.ст.12, 81 ЦПК України ним не було доведено суду наявності свого порушеного права, як заінтересованої особи, щодо державної реєстрації права власності житлового будинку та недійсності договорів купівлі-продажу житлового будинку, як і належно не обґрунтовано в чому саме полягає порушення його прав.

Зокрема, Харківською міською радою не доведено яким чином державна реєстрація речових прав на нерухоме майно порушує права міської ради як власника земельної ділянки. Також суд вважає такими, що не доводять порушення прав позивача твердження, що подальші дії щодо відчуження цього майна будуть порушувати інтереси набувачів. Доводи Харківської міської ради , що протиправне набуття прав на нерухоме майно породжує протиправне набуття прав на землю, яку воно займає, не свідчать про порушення прав та законних інтересів Харківської міської ради, оскільки навіть у разі не здійснення державної реєстрації права власності на житловий будинок за ОСОБА_4 та подальшого його відчуження, вказана земельна ділянка перейшла б до нових власників нерухомого майна на підставі ст. 120 ЗК України.

Враховуючи наведені вище вимоги закону, досліджені докази та встановлені на їх підставі обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Харківської міської ради про скасування державних реєстрацій та визнання недійсними договорів купівлі-продажу житлового будинку є необґрунтованими та безпідставними, а тому задоволенню не підлягають.

Питання про розподіл судових витрат у вигляді судового збору у сумі 12612 грн. суд вирішує відповідно до п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України та відносить їх на рахунок позивача.

Відповідно до ч.ч.9,10 ст. 158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Враховуючи, що у задоволенні позову судом відмовлено, суд приходить до висновку про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 22 грудня 2020 року (справа № 645/7640/20, провадження № 2-з/645/112/20), якою накладено заборону відчуження на об`єкт нерухомого майна, а саме житловий будинок літ. «А-1» по АДРЕСА_1 (реєстраційний № 101).

Керуючись ст.ст.12, 81, 141, 158, 229, 247, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Харківської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Малахова Галина Іванівна, державний реєстратор Печенізької районної державної адміністрації Харківської області Гаспарян Гамлет Аветікович, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , приватний нотаріус ХМНО Харківської області Хоменко А.В., про скасування державної реєстрації прав та визнання договорів недійсними відмовити.

Судовий збір віднести на рахунок позивача.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 22 грудня 2020 року (справа № 645/7640/20, провадження № 2-з/645/112/20), якою накладено заборону відчуження на об`єкт нерухомого майна, а саме житловий будинок літ. «А-1» по АДРЕСА_1 (реєстраційний № 101).

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Позивач Харківська міська рада, місце знаходження: 61003 м.Харків, м-н Конституції, 7, .

Відповідач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач - ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач ОСОБА_4 , місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Третя особа - Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Малахова Галина Іванівна, місце знаходження: 61165 м.Харків, вул.Бакуліна, 4-А.

Третя особа - державний реєстратор Печенізької районної державної адміністрації Харківської області Гаспарян Гамлет Аветікович, місце знаходження: 62801 с. Печеніги, вул.Незалежності, 48.

Третя особа - ОСОБА_5 , місце проживання: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Третя особа - ОСОБА_6 ,місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Третя особа - ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Третя особа - приватний нотаріус ХМНО Харківської області Хоменко Альона Василівна, місце знаходження: 61013 м.Харків, вул.Шевченка, 95.

Повне рішення складено 02 жовтня 2024 року.

Суддя Л.І. Савченко