Справа № 276/1520/24
Провадження по справі №2/276/515/24
07 жовтня 2024 року смт. Хорошів
Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Збаражського А.М., з участю:
секретаря судового засідання Ігнатенко О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, з участю третьої особи: органу опіки та піклування Новоборівської селищної ради Житомирського району Житомирської області, -
Позивач звернувся до суду з вказаним позовом.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 07.06.2007 року позивач з відповідачкою уклали між собою шлюб. Від даного шлюбу у них народилось двоє дітей: дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 30.11.2023 року шлюб між ними було розірвано. Діти залишились проживати з позивачем, відповідачка коштів на утримання дітей не надавала. Позивач звернувся до Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області з заявою про стягнення аліментів з відповідача ОСОБА_2 . Рішенням Володарсько-Волинського районного суду від 14.03.2024 року було задоволено його заяву про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на його користь на утримання двох дітей: сина ОСОБА_4 та дочки ОСОБА_3 , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 12.02.2024 року.
Позивач зазначає, що відповідачка ніяким чином не піклується про дітей не проявляє заінтересованості в їх подальшій долі, не цікавиться успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення; не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу; не створює умов для отримання ними освіти. Відповідачка покладених законом на батьків обов`язків, не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні дітей. Позивач звертає увагу на те, що всі питання щодо виховання вирішуються ним самостійно без участі та підтримки з боку відповідачки, діти знаходяться на повному його утриманні. У зв`язку з цим позивач звертався до органу опіки та піклування Новоборівської селищної ради з проханням позбавити відповідачку батьківських прав, на що йому було рекомендовано звернутися до суду та повідомлено, що після проведення перевірки буде надано висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 . Позивач зазначає, що зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дітей матір`ю, свідомого нехтування нею своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідачки до своїх батьківських обов`язків.
Ухвалою суду від 08.07.2024 відкрито провадження у справі, визначено розглядати справу в порядку загального позовного провадження, призначено по справі підготовче судове засідання, встановлено відповідачу строк для подання відзиву.
Ухвалою суду від 09.09.2024 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав, зазначених у позові, не заперечив проти ухвалення заочного рішення у справі та пояснив, що він вже близько 10 років, тобто з 2014 року не проживає з ОСОБА_2 . З 2018 року разом з ним на постійній основі почали проживати спільні з відповідачкою ОСОБА_2 неповнолітні діти - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 через те, що їх мати ніяким чином не піклувалася про них. На даний час ОСОБА_2 також не бере жодної участі в житті дітей та не піклується про їх потреби та розвиток. Вона перебуває в постійному нетверезому стані, неохайна, при спілкуванні з дітьми є грубою та виражається в їхню сторону нецензурними словами. Спілкувалась з дітьми лише по телефону та в стані алкогольного сп`яніння. Вже більше чотирьох років ОСОБА_2 не відвідує своїх дітей та не забезпечує їх матеріально. Іноді телефонує на їх дні народження, обіцяє подарунки, однак жодного разу своїх обіцянок не виконала.
Від третьої особи Органу опіки та піклування Новоборівської селищної ради надійшла заява про проведення судового засідання без участі представника Органу опіки та піклування Новоборівської селищної ради та долучено до матеріалів справи рішення виконавчого комітету Новоборівської селищної ради №151 від 19.08.2024 року «Про затвердження висновку органу опіки і піклування Новоборівської селищної ради» та відповідний висновок щодо доцільності (недоцільності) позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_2 . В поданій заяві Орган опіки та піклування Новоборівської селищної ради позовні вимоги визнає в повному обсязі.
Згідно частини 1 статті 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи.
Відповідно до частини 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно частини 1 статті 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З огляду на те, що відповідач була належним чином повідомленою про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явилася, відзив на позовну заяву суду не подала, а позивач не заперечив проти ухвалення заочного рішення, суд, керуючись положеннями статей 280, 281 ЦПК України, ухвалив проводити заочний розгляд даної справи.
Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, допитавши свідка, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення за слідуючих обставин.
Стаття 263 ЦПК України, регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.
Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених статтею 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.
Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.
Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.
За змістом частини 1 статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Судом встановлено, що рішенням Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 30.11.2023 року розірвано шлюб між позивачем ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та відповідачем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в якому сторони перебували з 07.06.2007 року (а.с.18-19).
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 , серії НОМЕР_2 (а.с. 10, 14).
Згідно рішення Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 14.03.2014 року з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , стягнуто аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання на утримання двох дітей: дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12.02.2024 року, і до досягнення дітьми повноліття (а.сп.20-21).
Відповідно до довідки Новоборівської селищної ради №32 від 10.06.2024 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Сім`я складається із трьох осіб, а саме: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Відповідно до довідки, з 2019 року діти проживають разом із батьком, який займається їх навчанням, вихованням, піклується їх станом здоров`я (а.с.25).
Із довідки Новоборівського ліцею імені Василя Лунька №90 від 07.06.2024 року слідує, що мати учнів 9-Б класу ОСОБА_5 та ОСОБА_6 - ОСОБА_2 у 2023-2024 навчальному році не приймала ніякої участі у навчанні та вихованні дітей, не відвідувала батьківські збори, не переймалася їх шкільним життям (а.с.26).
Допитаний в судовому засідання свідок ОСОБА_4 пояснив, що його батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Він є учнем 9 класу Новоборівського ліцею та близько шести років проживає разом зі своїм батьком та сестрою. Мати з ними не проживає та живе на відстані одного кілометра від них. Мати не відвідує його та сестру, матеріально їх не підтримує, грошей на їхні потреби не дає та жодним чином не цікавиться їхнім життям та здоров`ям. За шість років лише один раз подзвонила їм та пригрозила, що якщо батько позбавить її батьківських прав, то вона не вважатиме їх своїми дітьми. Також повідомив, що коли він з сестрою проживали разом з матір`ю, то в них було недостатньо їжі для харчування та вони були голодні, а мати весь час перебувала в нетверезому стані, через що вони просили їжу у старшої сестри. ОСОБА_4 в судовому засіданні повідомив, що не бажає підтримувати жодних стосунків з матір`ю, оскільки остання не здатна виправитися і змінити своє ставлення до нього та сестри, у зв`язку з чим висловив думку про необхідність позбавити матір батьківських прав.
Допитана в судовому засідання свідок ОСОБА_3 пояснила, що її батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Вона є ученицею 9 класу Новоборівського ліцею та близько шести років проживає разом зі своїм батьком та братом. Мати разом з ними не проживає. ОСОБА_3 повідомила, що мати не провідує її та брата близько шести років та не проявляє до них жодного інтересу, не приділяє їм уваги, не цікавиться їхнім життям, здоров`ям та навчанням, веде аморальний спосіб життя, зловживає алкоголем та палить. Близько одного місяця тому матір зателефонувала до них та погрожувала, що зробить так, що батька заберуть на війну, а вони їй не діти. ОСОБА_3 в судовому засіданні повідомила, що не хоче спілкуватися з матір`ю та підтримувати з нею жодні стосунки через ставлення до неї та брата, висловила думку про необхідність позбавити матір батьківських прав.
19.08.2024 рішенням виконавчого комітету Новоборівської селищної ради №151, затверджено Висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно її неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (а.сп.37).
Відповідно до Висновку виконавчого комітету Новоборівської селищної ради, як органу опіки та піклування, затвердженого рішенням виконавчого комітету Новоборівської селищної ради №151 від 19.08.2024 року, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав громадянку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 відносно неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Висновок обґрунтований тим, що мати ОСОБА_2 з дітьми не проживає, діти проживають з батьком ОСОБА_1 , вихованням дітей мати не займається, не виконує належним чином батьківські обов`язки, не відвідує, матеріально не допомагає, самоусунулась від виховання дітей та нехтує батьківськими обов`язками, не виявляє турботи до дітей, не цікавиться їх особистим життям, здоров`ям, не надає моральної підтримки. Батько дітей ОСОБА_1 належним чином виконує свої батьківські обов`язки, утримує та виховує дітей, піклується про стан їх здоров`я, навчання га дозвілля. З Висновку слідує, що ОСОБА_2 не заперечує щодо позбавлення її батьківських прав відносно її дітей. Під час засідання Комісії з захисту прав дітей при виконавчому комітеті Новоборівської селищної ради від 12.08.2024 року неповнолітні діти висловили своє бажання жити з татом, а маму позбавити батьківських прав відносно них. Причиною вказали асоціальний спосіб життя мами, відсутності турботи та догляду за ними. Згідно довідок-характеристик на учнів Новоборівського ліцею ім. Василя Лунька батько дитини ОСОБА_1 цікавиться життям дітей в освітньому закладі, спілкується з педагогами, класним керівником, соціальним педагогом, відвідував батьківські збори, натомість мама ОСОБА_2 взагалі не цікавиться навчанням дітей. Відповідно до висновку оцінки потреб сім`ї від 12.07.2024 року, наданого КЗ «ЦНСП» Новоборівської селищної ради, гр. ОСОБА_1 створив належні умови для проживання дітей, спроможний виконувати обов`язки з виховання та догляду. Діти забезпечені усіма необхідними речами, засобами для проживання та розвитку. Відповідно до висновку оцінки потреб особи гр. ОСОБА_2 від 15.07.2024 року, наданого КЗ «ЦНСП» Новоборівської селищної ради, гр. ОСОБА_2 не створила належні умови для проживання дітей, не спроможний виконувати обов`язки з виховання га догляду, не спроможна утримувати дітей. Гр. ОСОБА_1 належним чином виконує свої батьківські обов`язки: утримує та виховує дітей, піклується про стан їх здоров`я, навчання га дозвілля (а.с.38).
Відповідно до частини 2 статті 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Згідно вимог частин 1, 2 статті 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Відповідно до вимог статті 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав з підстав, встановлених пунктами 2, 4 і 5 частини першої цієї статті, лише у разі досягнення ними повноліття. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Якщо суд при розгляді справи про позбавлення батьківських прав виявить у діях батьків або одного з них ознаки кримінального правопорушення, він письмово повідомляє про це орган досудового розслідування, який в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України, розпочинає досудове розслідування. Рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.
Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Разом з тим, зазначені чинники, повинні мати систематичний та постійних характер, як кожен, так і в сукупності, можна розцінити як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має передувати виважена та ґрунтована підготовка, збір необхідної доказової бази, адже більшість чинників, які є підставою для прийняття позитивних рішень у вказаних категоріях справи, мають оцінювальний характер, залежать від конкретних обставин справи та особистості учасників цих правовідносин.
За положенням частини шостої статі 19 СК України, суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування (про доцільність чи недоцільність позбавлення батьківських прав), якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Висновок виконавчого комітету має рекомендаційний характер.
Судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, вирішення сімейних питань, на який вони йдуть лише у виняткових випадках, і головне - за наявності достатніх та переконливих доказів, що характеризують особливості батька й матері як особи, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку.
Самі по собі встановлені судами факти, що батьки спілкуються з дитиною, забезпечують її матеріально, приймають участь у вихованні не у достатній мірі не може бути підставою для позбавлення батьківських прав.
Інтереси дитини полягають в тому, щоб забезпечити її право на потребу у любові, піклуванні та матеріальної забезпеченості (ст. 5 Декларації про соціальні та правові принципи, що стосуються захисту і благополуччя дітей, особливо у разі передачі дітей на виховання та їх усиновлення на від 03 грудня 1986 року).
Дитина має право на особливе піклування та повинна мати свободу вибору щодо своїх батьків тощо.
Аналізуючи встановлені факти у контексті позбавлення батьківських прав, суди повинні зважувати на те, що позбавлення батьківських прав на дитину та освідомлення цього самою дитиною вже несе в собі негативний вплив на її свідомість та застосовувати цей захід як крайню міру впливу та захисту прав дитини.
Відомостей про те, що відповідач намагається належним чином виконати свої батьківські обов`язки у суду відсутні.
Досліджені судом докази в їх сукупності дають підстави для висновку, що мати ОСОБА_2 належний догляд за дітьми не здійснює, їх потреби не задовольняє, не займається вихованням та забезпеченням належних умов для фізичного, духовного та морального розвитку дітей. Відповідач не спілкується з дітьми, не виявляє інтерес до їх внутрішнього світу, не забезпечує відповідне піклування та матеріальні потреби дітей. Діти зі сторони матері не забезпечуються необхідним харчуванням, медичним доглядом, що негативно впливає на їх здоров`я, а також на їх психічний і фізичний розвиток як складову виховання.
Оскільки зазначені чинники мають систематичний та постійний характер, відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, а тому суд розцінює поведінку ОСОБА_2 як умисне ухилення від виховання своїх неповнолітніх дітей.
Враховуючи те, що відповідач ОСОБА_2 ухиляється від виконання обов`язків по вихованню своїх неповнолітніх дітей, не спілкується з ними, що становить основоположну складову сімейного життя, діти з нею не проживають, відповідач дітей матеріально не забезпечує, що свідчить про її небажання виконувати батьківські обов`язки, при цьому будь-яких об`єктивних перешкод для виконання таких обов`язків у відповідача не було, що підтверджує свідоме нехтування нею батьківськими обов`язками, тому суд вважає за необхідне позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позбавлення відповідача батьківських прав за вищевказаних обставин не буде суперечити інтересам дітей, а тому позов підлягає задоволенню.
На підставі статті 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір за позовну вимогу про позбавлення батьківських прав у розмірі 1211 гривень 20 копійок.
Керуючись статтями 4, 11, 12, 13, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-282, 352, 354 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Оскарження заочного рішення відповідачем в апеляційному порядку може мати місце лише в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та в разі ухвалення повторного заочного рішення судом першої інстанції. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право на оскарження заочного рішення в загальному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку після закінчення строку для подання апеляційної скарги, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасники справи:
Позивач: ОСОБА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 .
Відповідач: ОСОБА_2 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_4 .
Повний текст рішення буде складено 08.10.2024 року.
Суддя А.М. Збаражський