2/705/1904/24

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2024 року м. Умань

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Годік Л.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування завданої майнової шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Представник МТСБУ Лебедєв С.В. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування завданої майнової шкоди. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 23.10.2021 в м. Одеса сталась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу HYUNDAI SANTA FE, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля ВАЗ 217030, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , в результаті якої автомобіль HYUNDAI SANTA FE, д.н.з. НОМЕР_1 , отримав механічні пошкодження. Відповідно до постанови Суворовського районного суду міста Одеси від 17.08.2023 ОСОБА_1 визнано винним у настанні ДТП та його притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Відповідно до інформації МТСБУ на момент настання ДТП відповідач не мав чинного договору страхування цивільно-правової відповідальності, у зв`язку з чим МТСБУ сплатило на користь потерпілої особи стархове відшкодування в сумі 122728,46 грн. Вказана виплата була здійснена МТСБУ на підставі заяви про виплату страхового відшкодування від 26.10.2021, факт виплати підтверджується Платіжним наказом від 25.10.2023. У зв`язку з проведеною виплатою, у позивача виникло право вимоги до відповідача про відшкодування завданої шкоди (в порядку регресу), тому з даним позовом він вимушений звернутися до суду.

Ухвалою судді від 17.06.2024 у справі відкрите спрощене позовне провадження, а також роз`яснено відповідачу право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Розгляд справи по суті вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Позивачу направлено копію ухвали про відкриття провадження, а відповідачу копію ухвали та копію позову з додатками рекомендованими повідомленнями.

Станом на 11.10.2024 відзиву на позовну заяву від відповідача до суду не надходило.

У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Із позовної заяви вбачається, що 23.10.2021 в м. Одеса сталась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу HYUNDAI SANTA FE, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля ВАЗ 217030, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , в результаті якої автомобіль HYUNDAI SANTA FE, д.н.з. НОМЕР_1 , отримав механічні пошкодження.

Позивач зазначає, що на момент ДТП цивільно-правову відповідальність відповідача за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів застраховано не було, про що свідчить відсутність інформації щодо страхування даного транспортного засобу в Єдиній централізованій базі даних МТСБУ. Тому, власниця транспортного засобу HYUNDAI SANTA FE, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 звернулася до МТСБУ із Повідомленням про ДТП та Заявою про відшкодування страхових виплат. Позивачем було сплачено на користь потерпілої особи стархове відшкодування в сумі 122728,46 грн., що підтверджується Платіжним наказом.

Як доказ вини відповідача у вищезазначеній ДТП позивач вказує, що постановою Суворовського районного суду міста Одеси від 17.08.2023 ОСОБА_1 визнано винним у настанні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Однак, згаданої постанови до матеріалів справи не долучено.

Проте, позивачем долучено копію вироку Суворовського районного суду м. Одеси від 17.08.2023, з якого вбачається, що ОСОБА_1 визнано винним у ввчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді штрафу. Зі змісту вказаного вироку вбачається, що 23.10.2021 приблизно о 12:45 годині, ОСОБА_1 , керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ 217030» з реєстраційним номером НОМЕР_2 , здійснюючи рух по вул. Михайла Грушевського з боку вул. Академіка Воробйова в напрямку вул. Хімічна в м. Одесі, де організований двосторонній рух по дві смуги в кожному напрямку, у другій від правого краю смузі свого напрямку руху в денний час доби по вологому асфальтованому дорожньому покриттю, в порушення вимог п.п. 8.7.3.е та 8.10 Правил дорожнього руху не зупинивши керований ним транспортний засіб перед перехрестям на червоний сигнал світлофора, та здійснив проїзд перехрестя вул. Михайла Грушевського кут вул. Проценко в м. Одесі, не врахував дорожню обстановку, а саме не переконався, що це буде безпечним для усіх учасників дорожнього руху, зокрема для пішоходів, які у той час перетинали проїжджу частину дороги по регульованому пішохідному переході на зелений для них сигнал світлофору, внаслідок чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який у той час перетинав проїзну частину вул. Михайла Грушевського по регульованому пішохідному переході на зелений йому сигнал світлофору з право на ліво за ходом руху автомобіля «ВАЗ 217030» з реєстраційним номером НОМЕР_2 . У результаті даної дорожньо-транспортної події, пішоходу ОСОБА_3 заподіяні тілесні ушкодження, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Позивач просить задовольнити його вимоги, посилаючись на положення ст.ст.1166, 1187, 1188, 1191 ЦК України, оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП не була застрахована.

Частиною 1 статті 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» (із змінами і доповненнями) передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до п. 38.2 та п. 38.2.1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.7 ст. 81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Положеннями статті 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України та статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно з практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності в такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та з принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторін. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам доказів не збирає.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на постанову Суворовського районного суду міста Одеси від 17.08.2023, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у настанні ДТП, проте не долучає її до матеріалів справи. Натомість долучає копію вироку Суворовського районного суду міста Одеси від 17.08.2023, зі змісту якого взагалі не вбачається, що будь-якими діями ОСОБА_1 було спричинено шкоду автомобілю HYUNDAI SANTA FE, д.н.з. НОМЕР_1 , що б давало позивачу право на звернення до суду з позовом про відшкодування виплат в порядку регресу.

Таким чином, при викладених обставинах, позивачем не надано необхідних та обґрунтованих доказів на підтвердження вини в діях водія ОСОБА_1 при вчиненні ДТП, яка сталася 23.10.2021 в м. Одеса за участю транспортного засобу HYUNDAI SANTA FE, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , в результаті чого даний транспортний засіб отримав механічні пошкодження. Тобто, позивачем не доведено причинно-наслідкового зв`язку між неправомірними діями відповідача та отриманими механічними пошкодженнями автомобіля HYUNDAI SANTA FE, д.н.з. НОМЕР_1 , тому позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 1166, 1187, 1191 ЦК України, ст.ст. 1-18, 76, 77-81, 95, 141, 228, 229, 235, 241, 244, 245, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Узадоволенні позовної заяви Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування завданої майнової шкоди

Копію рішення направити сторонам.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Леся Сергіївна Годік