Провадження №2/369/7124/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.08.2024 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Пінкевич Н.С. вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних втрат та 3% річних, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення інфляційних втрат та 3% річних.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху, з наступних підстав.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 177 ЦПК України у разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї в електронній формі, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Разом з тим, позивачем не надано доказів направлення відповідачу копій поданих до суду документів.

Стаття 177 ЦПК України встановлює, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір " за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою судовий збір встановлюється в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно ч. 3 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» встановлено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб на одну особу з 01 січня 2024 року складає 3028 гривень 00 копійок.

Позивачем при зверненні до суду заявлено позовну вимогу про стягнення коштів у загальному розмірі 2 488 896,71 грн.

Звертаючись до суду позивач вказав, що він звільнений від сплати судового збору на підставі рішення Конституційного Суду України №6-р (ІІ)/2024 від 13.05.2024 року.

Конституційний Суд України рішенням №6-р (ІІ)/2024 від 13.05.2024 року визнав такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), частину другу статті 3, підпункт 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України „Про судовий збір від 8 липня 2011 року № 3674-VI зі змінами в тім, що вони уможливлюють справляння судового збору під час подання апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду, постановлену за результатами розгляду скарги на рішення, дію або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Частина друга статті 3, підпункт 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України „Про судовий збір від 8 липня 2011 року № 3674-VI зі змінами, визнані неконституційними в зазначеному аспекті, утрачають чинність через шість місяців із дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 ЗУ «Про судовий збір» Частину другу статті 3 визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною), в тім, що вона уможливлює справляння судового збору під час подання апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду, постановлену за результатами розгляду скарги на рішення, дію або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до Цивільного процесуального кодексу України, згідно з Рішенням Конституційного Суду № 6-р(II)/2024 від 13.05.2024. Частина друга статті 3, визнана неконституційною в зазначеному аспекті, утрачає чинність через шість місяців із дня ухвалення Рішення.

Відповідно до пп. 9 п. 1 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» Підпункт 9 пункту 1 частини другої статті 4 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), в тім, що він уможливлює справляння судового збору під час подання апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду, постановлену за результатами розгляду скарги на рішення, дію або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до Цивільного процесуального кодексу України, згідно з Рішенням Конституційного Суду № 6-р(II)/2024 від 13.05.2024. Підпункт 9 пункту 1 частини другої статті 4, визнаний неконституційним в зазначеному аспекті, утрачає чинність через шість місяців із дня ухвалення Рішення\

апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду; заяви про приєднання до апеляційної чи касаційної скарги на ухвалу суду: юридичною особою або фізичною особою підприємцем 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб; фізичною особою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Рішення Конституційного Суду України №6-р (ІІ)/2024 від 13.05.2024 року визнано неконституційними приписи ЗУ «Про судовий збір», які стосувалися сплати судового збору за подання апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду, постановлену за результатами розгляду скарги на рішення дію або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до матеріалів справи позивач звертається до суду з позовом про стягнення інфляційних втрат та 3% річних у зв`язку з невиконанням рішення суду, а не з апеляційної чи касаційної скарги на ухвалу суду на дії приватного чи державного виконавця.

Враховуючи викладене позивачу необхідно сплатити судовий збір за вимогу майнового характеру у розмірі 12 112 грн. та надати суду оригінал квитанції про сплату судового збору, а також надати докази надсилання листом з описом вкладення відповідачу копії позову із додатками.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позов подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються недоліки позову, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позову без руху.

У разі не усунення недоліків позову у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

На підставі викладеного та керуючись ст. 185 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних втрат та 3% річних - залишити без руху.

Встановити строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали судді про залишення позовної заяви без руху.

В разі не усунення недоліків позовна заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Наталія ПІНКЕВИЧ