Житомирський апеляційний суд
Справа №274/2588/24 Головуючий у 1-й інст. Вдовиченко Т. М.
Категорія 55 Доповідач Борисюк Р. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2024 року

Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Борисюка Р.М.,

суддів Павицької Т.М., Трояновської Г.С.,

з участю секретаря

судового засідання Смоляра А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Житомирі цивільну справу № 274/2588/24 за позовом ОСОБА_1 до голови Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Фенікс+3" Єсипенко Світлани Володимирівни, ОСОБА_2 про визнання дій незаконними, зобов`язання вчинення дій та стягнення матеріальної і моральної шкоди,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 27 травня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Вдовиченко Т.М. у місті Бердичеві,

в с т а н о в и в :

У березні 2024 року ОСОБА_1 звернулась з даним позовом, в якому просила: - визнати протизаконними та злочинними дії відповідачів щодо неї та видалення дерев на прибудинковій території, належній ОСББ "Фенікс+3", за адресою: місто Бердичів, вул. Євгена Старікова, 3; - стягнути із відповідачів на її користь 155 000 грн матеріальної шкоди та 50 000 грн моральної шкоди; - зобов`язати відповідачів засадити прибудинкову земельну ділянку вічнозеленими хвойними деревами та кущами до 15 квітня 2024 року.

Позов мотивувала тим, що вона здійснювала особистий догляд за земельною ділянкою на прибудинковій території, належній ОСББ "Фенікс+3" за вищевказаною адресою. Зокрема, в 2002 році нею на цій земельній ділянці було висаджено дерева, зокрема, ясен, сосни, вишні, аличу.

27 січня 2023 року голова ОСББ "Фенікс+3" Єсипенко С.В. та власник квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_2 , без дозволу співвласників ОСББ "Фенікс+3" та не маючи відповідних дозволів органів місцевої влади, здійснили зріз дерев та кущів на прибудинковій території ОСББ "Фенікс".

Цього ж дня вона звернулася до адміністративної комісії виконавчого комітету Бердичівської міської ради із скаргою на дії голови ОСББ "Фенікс" та відповідача ОСОБА_2 , проте відповіді на свою скаргу не отримала до цього часу.

05 березня 2024 року відповідачі без жодного дозволу зрізали ясен, сосну та аличу. У зв`язку з їх незаконними діями, вона викликала слідчо-оперативну групу.

Вказувала, що незаконними діями відповідачів їй завдано матеріальну шкоду, яка виразилася у вартості неушкоджених дерев та штрафу за злочин, яку вона оцінює в розмірі 155 000 грн. Також внаслідок злочинних дій відповідачів вона перенесла душевні страждання, тому просить стягнути з останніх на її користь 50 000 грн заподіяної моральної шкоди.

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 27 травня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі, позивачка просить його скасувати та ухвалити нове рішення, по суті позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвалене рішення є незаконним та необґрунтованим, оскільки ухвалене з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду першої інстанції, викладені в рішенні не відповідають обставинам справи. Інші доводи апеляційної скарги відповідають обґрунтуванню позовних вимог, які зазначені вище.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Згідно частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду.

ОСОБА_3 подала заяву про розгляд справи без її участі.

У судовому засіданні відповідачі: - голова ОСББ "Фенікс+3" Єсипенко С.В. та ОСОБА_2 апеляційну скаргу не визнали, просили відмовити у її задоволенні, а рішення суду першої інстанції, яке є законним і обґрунтованим, - залишити без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до положень статті 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, місцевий суд мотивував своє рішення тим, що позивачкою не підтверджено доказами вчинення протиправних дій відповідачами, заподіяння останніми їй матеріальної та моральної шкоди, а також наявність правових підстав для зобов`язання відповідачів вчинення певних дій.

Колегія суддів погоджується з висновками місцевого суду з огляду на наступне.

Згідно із частиною 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом частини 5 статті 12 ЦПК України, на суд покладається обов`язок щодо сприяння всебічному і повному з`ясуванню обставин справи шляхом роз`яснення особам, які беруть участь у справі, їх прав та обов`язків, попередження про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяння здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених законом.

Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа безпідставно не може бути позбавлена права на розгляд своєї справи у суді, оскільки це буде порушенням права, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий судовий розгляд.

Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими ЦПК України, у порядку: наказного провадження, позовного провадження (загального а бо спрощеного), окремого провадження (частина 2 статті 19 ЦПК України).

Установлено, що 27 січня 2023 року ОСОБА_1 звернулася зі скаргою до Бердичівського міського голови Житомирської області ОСОБА_4 на незаконні дії голови ОСББ «Фенікс+3» ОСОБА_5 по вирубці дерев біля будинку (а.с.7-8).

06 лютого 2023 року голова ОСББ "Фенікс+3" та "Сокіл-1" Єсипенко С.В. звернулися із заявою на ім`я міського голови ОСОБА_4 про надання дозволу на видалення мертвих, аварійних дерев та дерев, які ростуть близько до фундаменту та посаджені з порушенням норм ДБН на прибудинкових територіях будинків АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 (а.с.5).

Відповідно до повідомлення виконавчого комітету Бердичівської міської ради від 28 лютого 2023 року №02.2-09/356, ОСББ "Фенікс+3" та "Сокіл-1" можуть проводити роботи по видаленню дерев (у вигляді помірного омолодження) за домовленістю з будь-якою організацією, яка має відповідні допуски по даним видам робіт ( а.с. 39).

18 квітня 2023 року комісією Виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області проведено огляд зелених насаджень за адресою: місто Бердичів, вулиця Є. Старікова, 1-3. Аварійними визначено 5 дерев (абрикос -2, сосна, алича-2), на які 25 травня 2023 року Виконавчим комітетом Бердичівської міської ради видано ордер № 4 на видалення.

Відповідно до статті 322 Цивільного кодексу України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно статті 34 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» (надалі Закону), органами місцевого самоврядування розробляються та затверджуються Правила благоустрою території населеного пункту, невиконання яких, відповідно до статті 42 Закону України, тягне за собою притягнення осіб, до відповідальності, в тому числі адміністративної.

Згідно пункту 5 Розділу V Правил благоустрою міста Бердичева, затверджених рішенням Бердичівської міської ради від 24.12.2019 року №1049, забороняється самовільне знищення, пошкодження або видалення зелених насаджень .

На об`єктах благоустрою забороняється, зокрема, самовільно висаджувати та знищувати дерева, кущі тощо (пункт 2 частина 1 статті 16 Закону).

За приписами абзацу 1 частини 3 статті 28 цього Закону видалення дерев, кущів, газонів і квітників здійснюється в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

Процедуру видалення дерев, кушів, газонів і квітників на території населеного пункту визначено Порядком видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 2006 року №1045 (надалі Порядок).

Згідно з пункту 2 Порядку видалення зелених насаджень здійснюється у разі знесення аварійних, сухостійних і фаутних дерев, а також самосійних і порослевих дерев з діаметром кореневої шийки не більш як 5 сантиметрів; ліквідації наслідків стихійного лиха, аварійної та надзвичайної ситуації. Видалення зелених насаджень на території населеного пункту здійснюється за рішенням виконавчого органу сільської, селищної, міської ради (далі компетентний орган) на підставі ордера (крім випадків, передбачених пунктами 7-10 Порядку).

Відповідно до підпункту 4.5 Порядку підставою для прийняття рішення компетентним органом є заява юридичної чи фізичної особи про видалення зелених насаджень. Компетентний орган протягом трьох днів після надходження заяви затверджує склад відповідної комісії. До складу комісії включаються представники заявника, власника земельної ділянки (користувача), компетентного органу, а також інших заінтересованих організацій. Комісія у п`ятиденний строк після її затвердження визначає стан зелених насаджень, розташованих на земельній ділянці, і складає акт обстеження тих насаджень, що підлягають видаленню, за зразком, затвердженим Мінбудом. Акт складається у чотирьох примірниках і подається на погодження з територіальним органом Мінприроди у триденний строк. Три примірники погодженого акта повертається комісії, по одному з яких передається власнику (користувачу) земельної ділянки і заявнику. Голова комісії готує в триденний строк проект рішення компетентного органу про видалення зелених насаджень, в якому зазначаються дані про кількість зелених насаджень, що підлягають видаленню і що залишаються на земельній ділянці. Компетентний орган у тижневий строк після надходження зазначеного проекту приймає рішення про видалення зелених насаджень і наступного дня видає заявнику його копію для оплати відновної вартості зелених насаджень, що підлягають видаленню.

Із матеріалів справи убачається, що згідно Акту обстеження, складеного комісією Бердичівської міської ради від 18 квітня 2023 року, у місті Бердичеві по вул. Євгена Старікова, 1-3, розташовані зелені насадження ( п`ять дерев абрикоса, сосна, алича), досягли вікової межі, сухостійні, дуплисті, підлягають негайному видаленню (а.с.40).

На підставі цього Акту, згідно рішення Бердичівської міської ради від 22 травня 2023 року № 159 голові ОСББ «Фенікс+3, «Сокіл-1» ОСОБА_5 було видано Ордер № 4 від 25 травня 2023 року на видалення вказаних вище дерев, що було і здійснено (а.с.41).

Таким чином, судом встановлено, що видалення дерев відбулося із дотриманням вимог чинного законодавства, а тому правові підстави визнання таких дій неправомірними і протиправними відсутні.

Законодавцем передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (частина 1, пункт 1 частини 2 статті 22 ЦК України).

А відповідно до вимог частин 1 та 2 статті 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини

За приписами статті 23 ЦК України підставами для відшкодування моральної шкоди можуть бути порушення майнових, особистих немайнових прав особи, а також зобов`язань у випадках, передбачених договором або законом.

Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться у пунктах 3, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України « Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 31 березня 1995 року №4, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні

Отже, необхідними елементами складу цивільного правопорушення, як підстави деліктної відповідальності є: шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою винної особи. Відсутність хоча б однієї складової виключає обов`язок щодо відшкодування шкоди.

Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статі 76, 77 ЦПК України).

Згідно вимог статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Як встановлено судом першої інстанції позивач в обґрунтування позовних вимог не надала будь-яких доказів, що зрізані дерева перебували у її власності і нею понесені матеріальні витрати на їх посадку, утримання та догляд, які підлягають відшкодуванню. Тому визначений у позові розмір заподіяної шкоди є надуманим та неприйнятним.

Також, колегія суддів зазначає, що ОСОБА_1 заявляючи вимогу про відшкодування відповідачами внаслідок видалення дерев моральної шкоди, не надала жодних доказів її заподіяння і таких не встановлено судом. Тому правові підстави для її стягнення відсутні.

Доводи апеляційної скарги містять суб`єктивне тлумачення апелянтом як обставин справи, так і норм діючого законодавства, направлене на переоцінку доказів, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку.

Колегія суддів дійшла висновку, що місцевим судом при ухваленні рішення про відмову у задоволенні позову були належним чином оцінені подані сторонами докази, повно встановлені фактичні обставини справи, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для встановлення неправильного застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення суду, не спростовують висновків суду, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відтак, у відповідності до положень статті 375 ЦПК України, колегія дійшла висновку про наявність підстав для залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваного рішення місцевого суду без змін.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи немає.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 27 травня 2024 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складений: 10 жовтня 2024 року.