Справа № 159/4590/24
Провадження № 2-о/159/221/24
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2024 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді - Чалого А.В.,

секретаря судового засідання Конашук М.А.,

за участі заявниці ОСОБА_1 ,

представниці заявниці - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області про встановлення факту перебування неповнолітніх дітей на утриманні,

ВСТАНОВИВ:

Заявниця звернулася до суду з заявою в якій просить встановити факт перебування неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утриманні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який загинув під час виконання бойових дій ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В обґрунтування заяви зазначила, що з 17.09.2022 вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 . До шлюбу у заявниці народилися діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відомості про батька в актових записах про народження дітей записані зі слів матері на підставі ст. 135 СК України. Після укладення шлюбу ОСОБА_5 постійно утримував сім`ю, в тому числі двох дітей заявниці. ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 загинув. При зверненні до ГУ ПФУ в Волинській області для призначення пенсії по втраті годувальника, їй відмовили, оскільки відсутні документи щодо факту перебування дітей на утриманні її чоловіка. Заявниця вважає, що факт перебування дітей на утриманні померлого підтверджується довідкою про рух коштів з якої вбачаються систематичні перекази ОСОБА_5 коштів на рахунок заявниці та рішенням суду про встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_5 та його батьком, в якому встановлені факти, які не потребують доказування та свідки.

Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 23.07.2024 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

23.08.2024 судове засідання не відбулося у зв`язку з перебуванням головуючого судді у щорічній відпустці.

В судовому засіданні заявниця та її представник заявлені вимоги підтримали в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явилася, надала суду письмові пояснення згідно яких щодо вирішення справи покладається на розсуд суду, просить справу розглядати у її відсутності.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані суду докази, суд приходить до висновку, що заява задоволенню не підлягає за наступних підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Пунктом 2 частини 1статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Факт перебування фізичної особи на утриманні встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника.

Щодо перебування особи на утриманні Верховний Суд підкреслив, що повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, крім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то судам слід встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_1 перебували в зареєстрованому шлюбі з 17.09.2022, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , яке видане 17.09.2022 Ковельським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів).

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , яке видане 01.06.2023 Ковельським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( актовий запис №17 від 23.12.2010) та ОСОБА_4 актовий запис №3 від 02.02.2017).

Відомості про батька дітей записані відповідно до ч.1 ст. 315 СК України, що підтверджується Витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України № 2 та 0.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 пояснили, що ОСОБА_5 був чоловіком ОСОБА_1 , сім`я збирала грошові кошти на придбання будинку. ОСОБА_5 займався вихованням неповнолітніх дітей дружини, купляв необхідні речі та робив подарунки.

Відповідно до ст. 268 СК України мачуха, вітчим зобов`язані утримувати малолітніх, неповнолітніх падчерку, пасинка, які з ними проживають, якщо у них немає матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання, за умови, що мачуха, вітчим можуть надавати матеріальну допомогу.

Відносини, які виникають між дитиною та особами, у сім`ї яких вона виховувалась, є подібними до стосунків між рідними батьками та дітьми. Але наявність у дитини родичів за походженням при визначенні кола осіб, які мають обов`язки щодо її утримання, відповідно до законодавства підлягає врахуванню.

Отже вітчим має обов`язок утримувати своїх падчерку та пасинків, у випадку прямо передбаченому законом, лише за сукупності наступних обставин: такі діти не мають матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер, або ж ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання; вітчим може надавати матеріальну допомогу.

Вітчим- це чоловік (нерідний батько) рідної матері дитини, з яким мати й дитина постійно проживають однією сім`єю.

Вітчим має особливий правовий статус, що істотно відрізняється від статусу батька, усиновлювача, опікуна та піклувальника, характеризується мінімально необхідним набором прав та обов`язків щодо пасинка, падчерки.

Як було зазначено вище, сімейне законодавство передбачає права та обов`язки щодо утримання вітчимом падчерки, пасинка (ст.268 Сімейного кодексу України).

Матеріали справи свідчать про те, що заявниця є матір`ю дітей, беззаперечних доказів, які б вказували на те, що заявниця не виконує свій обов`язок щодо утримання своїх дітей не надано.

За таких підстав, суд приходить до висновку, що у матеріалах справи відсутні докази, якими підтверджується обов`язок ОСОБА_5 утримувати неповнолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в силу ст. 268 СК України.

З наданої суду довідки про рух грошових коштів по рахунку ОСОБА_1 , встановлено, що дійсно заявниця отримувала грошові перекази від ОСОБА_5 , однак на її картку надходили кошти і від інших фізичних і юридичних осіб, зокрема від ОСОБА_9 та заробітна плата, що вказує на те, що грошові перекази ОСОБА_5 не були єдиним джерелом доходу заявниці та не підтверджує факт утримання її дітей.

За змістом статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність підстав для встановлення факту перебування на утриманні померлого ОСОБА_5 неповнолітніх дітей ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення понесені заявником витрати не відшкодовуються.

Керуючись ст. ст. 11-13, 80, 81, 89, 90, 265, 268, 273, 293, 294, 315, 354, 355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту перебування неповнолітніх дітей на утриманні - відмовити.

Заявниця: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області, місцезнаходження: вул. Кравчука, 22В, м. Луцьк, Волинська область, .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення може бути подано до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 03.10.2024.

Головуючий:А. В. ЧАЛИЙ