УХВАЛА

08 жовтня 2024 року

м. Київ

справа № 202/5535/21

провадження № 61-5974 ск 24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Пророка В. В., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 19 грудня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 19 липня 2023 року та касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 21 грудня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 19 липня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Дніпрометиз», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, яке є правонаступником Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області, про зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

1. У квітні 2024 року, через підсистему Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд», до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 19 грудня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 19 липня 2023 року, в якій скаржник просить частково скасувати оскаржувані судові рішення та передати справу частково на новий розгляд, в частині позовних вимог щодо надання позивачу розміру та розрахунку середньомісячного заробітку по першій травмі 7 квітня 1995 року, розрахований відповідно до пункту 22 Правила № 472 на новий розгляд або для продовження розгляду до суду першої інстанції.

2. Верховний Суд ухвалою від 18 червня 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 19 грудня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 19 липня 2023 року залишив без руху та надав строк десять днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків, а саме - скаржнику необхідно було сплатити судовий збір та надіслати до суду заяву про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень у справі № 202/5535/21.

3. На виконання вимог вказаної ухвали ОСОБА_1 подав до Верховного Суду матеріали на усунення недоліків касаційної скарги, додатково заявивши клопотання про звільнення його від сплати судового збору за подання касаційної скарги у цій справі.

4. Верховний Суд ухвалою від 12 серпня 2024 року відмовив в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення його від сплати судового збору за подання касаційної скарги та продовжив строк для усунення недоліків касаційної скарги зазначивши, що він не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

5. Вказана ухвала Верховного Суду від 12 серпня 2024 року була зареєстрована в Єдиному державному реєстрі судових рішень, з забезпеченням надання загального доступу 13 серпня 2024 року.

6. Копію ухвали Верховного Суду від 12 серпня 2024 року було доставлено до електронного кабінету ОСОБА_1 14 серпня 2024 року, що підтверджується відповідним повідомленням про доставлення електронного листа.

7. Також у квітні 2024 року, через підсистему Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд», до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 21 грудня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 19 липня 2023 року, в якій скаржник просить скасувати оскаржувані судові рішення та передати справу на новий розгляд.

8. Верховний Суд ухвалою від 18 червня 2024 року касаційну скаргу залишив без руху та надав строк десять днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків, а саме - скаржнику необхідно було сплатити судовий збір та надіслати до суду заяву про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень у справі № 202/5535/21.

9. На виконання вимог вказаної ухвали ОСОБА_1 подав до Верховного Суду матеріали на усунення недоліків касаційної скарги, додатково заявивши клопотання про звільнення його від сплати судового збору за подання касаційної скарги у цій справі.

10. Верховний Суд ухвалою від 12 серпня 2024 року відмовив в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення його від сплати судового збору за подання касаційної скарги та продовжив строк для усунення недоліків касаційної скарги зазначивши, що він не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

11. Вказана ухвала Верховного Суду від 12 серпня 2024 року була зареєстрована в Єдиному державному реєстрі судових рішень, з забезпеченням надання загального доступу 13 серпня 2024 року.

12. Копію ухвали Верховного Суду від 12 серпня 2024 року було доставлено до електронного кабінету ОСОБА_1 13 серпня 2024 року, що підтверджується відповідним повідомленням про доставлення електронного листа.

13. Пунктом 1 статті 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) передбачено, що кожен при вирішенні питання щодо прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, визначеним законом.

14. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) в рішенні від 10 липня 1984 року у справі «Гінчо проти Португалії» зазначив, що держави-учасниці Ради Європи зобов`язані організовувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити додержання положень пункту 1 статті 6 Конвенції та вимог щодо судового розгляду упродовж розумного строку.

15. При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, ЄСПЛ в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

16. ЄСПЛ у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть шкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України», заяви № 17160/06 та № 35548/06).

17. Відповідно до положень частини другої статті 393 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) та частини третьої статті 185 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, і заявник не усунув недоліки скарги у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною і повертається заявнику.

18. Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

19. Наведеними нормами чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку касаційного оскарження. Для цього учасник справи як особа, зацікавлена у поданні касаційної скарги, повинна вчиняти всі можливі та залежні від нього дії, використовувати в повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені чинним законодавством.

20. Оскільки, станом на день постановлення цієї ухвали, скаржник не усунув недоліки касаційних скарг, касаційні скарги вважаються неподаними та підлягають поверненню заявнику.

Керуючись статтями 260, 390, 393, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 19 грудня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 19 липня 2023 року та касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 21 грудня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 19 липня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Дніпрометиз», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, яке є правонаступником Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області, про зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди, вважати неподаними та повернути заявнику.

2. Копію ухвали надіслати особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя /підпис/ В. В. Пророк