ЄУН № 317/4920/24
Провадження № 6/317/377/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2024 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Нікітіна В.В.

за участю:

секретаря судового засідання Хижняк Д.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Запоріжжі в залі судових засідань Запорізького районного суду Запорізької області подання державного виконавця Запорізького відділу державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Бунченко А.О. про примусовий привід боржника ОСОБА_1 , зацікавлена особа ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

16.09.2024 до Запорізького районного суду Запорізької області надійшло подання державного виконавця Запорізького відділу державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Штепи К.Д. про примусовий привід боржника ОСОБА_1 . Зацікавленою особою є стягувач у виконавчому провадженні ОСОБА_1 .

Подання обґрунтоване тим, що на виконанні Запорізького відділу державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває виконавче провадження № 55524217 з примусового виконання виконавчого листа № 333/2694/17 від 24.11.2017 виданого Запорізьким районним судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Виконавче провадження відкрито 15.01.2018.

Боржнику неодноразово направлялась вимога з`явитись до ВДВС, однак боржник ОСОБА_1 без поважних причин не з`являвся за викликом та вимоги виконавчого документу не виконує, в той час як він належним чином повідомлений про необхідність явки до ВДВС та попереджений про відповідальність за ухилення від явки.

На підставі викладеного, державний виконавець просить суд вирішити питання про примусовий привід боржника ОСОБА_1 до відділу ДВС.

Суд, дослідивши матеріали подання, дійшов наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 438 ЦПК України, розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Подання держаного виконавця маж бути обґрунтованим, тобто містити зазначення обставин, що підтверджують необхідність примусовому приводу боржника.

При розгляді подання про примусовий привід боржника, відповідно до ст. 438 ЦПК України, доказуванню підлягають факти ухилення боржника від виконання рішення суду, вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішення суду відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з п. 14 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.

Привід за своєю правовою природою є заходом процесуального примусу, що полягає у затриманні і примусовому доставлені особи задля забезпечення її участі у провадженні у випадках, якщо цю особу було належним чином викликано, але вона не з`явилася без поважних причин або без повідомлення про причини неприбуття.

Суду не надано доказів на підтвердження того, що державним виконавцем вживались дії для належного повідомлення боржника про необхідність з`явитись до державного виконавця, що боржник отримував чи відмовлявся від отримання викликів, а також, що боржник ухилявся від такої явки. Матеріали подання не містять відомостей про належне повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження, про отримання боржником викликів державного виконавця, не долучено копії поштових повідомлень, у зв`язку з чим звернення з поданням про примусовий привід боржника є передчасним.

З огляду на викладене та враховуючи те, що державним виконавцем ставиться питання про суттєве обмеження конституційних прав та свобод людини, що полягає фактично у його тимчасовому затриманні, суд приходить до висновку, що подання державного виконавця про привід боржника є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 260, 353, 438 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Подання державного виконавця Запорізького відділу державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Штепи К.Д. про примусовий привід боржника ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Нікітін