Провадження № 2/521/5628/24
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 жовтня 2024 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Роїк Д.Я.
за участю секретаря судового засідання Каліної П.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу , -
До Малиновського районного суду м. Одеси звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Свої вимоги мотивує тим, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 07 лютого 2003 року, що зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Київського районного управління юстиції м. Одеси, про що було складено актовий запис № 77.
Від шлюбу мають двох синів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Причиною звернення до суду стало те, сторони не проживають разом протягом одного року, не ведуть спільного господарства, фактично не мають шлюбних стосунків. Позивач вважає, що подальше спільне проживання та збереження сім`ї є неможливим та суперечить її інтересам, між сторонами втрачено почуття любові один до одного.
Позивачка в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
З матеріалів справи вбачається, що 07 лютого 2003 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, що зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Київського районного управління юстиції м. Одеси, про що було складено актовий запис № 77.
У відповідності ст.51 Конституції України, ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються.
Судом встановлено, що шлюбні відносини припинені через відсутність взаєморозуміння. Сім`я фактично розпалася і надалі спільне проживання і збереження сім`ї неможливе, сторони спільного господарства та тривалий час проживають окремо.
Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
За даних обставин, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України).
Керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 258-258, 263-265, 268, 280-284 ЦПК України, ст.ст. 3, 15, 24, 112 Сімейного кодексу України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.
Шлюб, зареєстрований 07 лютого 2003 Відділом реєстрації актів громадянського стану Київського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис № 77, між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 розірвати.
Рішення суду може бути оскаржене учасниками процесу до Одеського апеляційного суду в тридцятиденний строк.

Головуючий: Д.Я. Роїк