Справа № 2-354/10
№ провадження 2/646/251/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.10.24 м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова в складі

судді Янцовської Т.М.,

з участю секретаря Величка О.А.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,

представника відповідачки ОСОБА_2 ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу № 2-354/10 за позовом акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

Представник акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль» звернувся до суду з позовом з урахуванням змінених позовних вимог про стягнення з відповідачів солідарно заборгованості за договорами кредиту № 014/02/3-1403-06 від 15.09.2006 р. 40387,58 доларів США, № 014/07/1-330-07 від 23.03.2007 р. 19971 доларів США. В обґрунтування позову зазначив, що 15.09.2006 р. між Акціонерним поштово пенсійним Банком «Аваль» (правонаступником якого за всіма правами та обов`язками є Відкрите акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» в особі Харківської обласної дирекції та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №014/02/3-1403-06 про надання кредиту сумі 70000 дол. США строком по 15.09.2013 р. із сплатою 14 процентів річних. Крім того, 23.03.2007 р. укладено кредитний договір №014/07/1-330-07 про надання ОСОБА_2 кредитних коштів у розмірі 54965 дол. США строком по 28.02.2012 р. із сплатою 14,5 відсотків річних. Взятих на себе зобов`язань щодо повернення кредитних коштів у відповідності до умов кредитного договору ОСОБА_2 не виконала, в зв`язку з чим станом на 14.06.2023 р. заборгованість становить за кредитним договором № 014/02/3-1403-06 - 40 387,58 доларів США, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 38 652, 01 дол. США; заборгованість за відсотками - 1 735,57 дол. США.; за кредитним договором № 014/07/1-330-07 - 19 971,49 дол. США, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 18 678,10 дол. США; заборгованість за відсотками - 1 293,39 дол. США. В забезпечення виконання зобов`язань за вищевказаним договором між Банком та ОСОБА_3 укладено Договір поруки від 23.03.2007 р. №540/2-07.

Заочним рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 03.11.2010 р. стягнуто солідарно з відповідачів суму заборгованості за кредитним договором №014/02/3-1403-06 від 15.09.2006 р. 70 025,97дол. США (що в перерахунку на національну валюту за курсом НБУ (курс НБУ 1 дол. США - 7,9022грн) - 553 359,22грн.) та за кредитним договором № 014/07/1-330-07 від 23.03.2007 р. - 53 146,00 дол. США (що в перерахунку на національну валюту за курсом НБУ 419 970,33грн).

Ухвалою суду від 12.08.2021 р. заочне рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 03.11.2010 р. скасовано, призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 30.11.2021 р. прийнято цивільну справу до провадження суддею Янцовською Т.М.

Розпорядженням Голови Верховного Суду № 4/0/9-22 від 10 березня 2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» у зв`язку із неможливістю Червонозаводським районним судом м. Харкова здійснювати правосуддя під час воєнного стану визначено територіальну підсудність судових справ цього суду за Ленінським районним судом м. Полтави.

Надалі розпорядженням Голови Верховного Суду № 65 від 17 листопада 2022 року «Про відновлення територіальної підсудності судових справ окремих судів м. Харкова та Харківської області» з 23 листопада 2022 року відновлено територіальну підсудність судових справ Червонозаводського районного суду м. Харкова, змінену розпорядженням Голови Верховного Суду № 4/0/9-22 від 10 березня 2022 року.

Ухвалою суду від 13.06.2024 р. у справі закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позові.

Представники відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ОСОБА_4 , ОСОБА_5 позовні вимоги не визнали, посилаючись на те, що позивачем не надано належних доказів безспірної заборгованості за договорами кредиту. Відповідно до виписки по рахункам кредитних договорів банком здійснено списання безнадійної заборгованості. Банк не може стягнути заборгованість за кредитним договором після списання безнадійної заборгованості у разі спливу строку позовної давності. Представник відповідачки ОСОБА_2 ОСОБА_5 просила застосувати строк позовної давності до вимог про стягнення заборгованості.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного.

Судом встановлено, що 15.09.2006 р. між Акціонерним поштово пенсійним Банком «Аваль» в особі Харківської обласної дирекції та ОСОБА_2 укладено Генеральну кредитну угоду № 540, відповідно до якої позивач зобов`язується надавати відповідачці ОСОБА_6 кредитні кошти, загальний розмір позичкової заборгованості позичальника за наданими в рамках цієї угоди кредитами не повинен перевищувати суми 70000 доларів США.

На підставі додаткової угоди № 1 від 23.03.2007 р. до Генеральної кредитної угоди № 540 від 15.09.2006 р. внесено зміни до п. 1.2 та п. 2.8, за якими загальний розмір позичкової заборгованості позичальника за наданими в рамках цієї угоди кредитами не повинен перевищувати суми 122379,00 доларів США, забезпеченням цієї угоди є: іпотека квартири АДРЕСА_1 , застава транспортних засобів у кількості 2 одиниць, а також фінансова порука ОСОБА_3 .

Між Акціонерним поштово пенсійним Банком «Аваль» в особі Харківської обласної дирекції та ОСОБА_2 укладено кредитні договори №014/02/3-1403-06 від 15.09.2006 р. про надання кредиту сумі 70000 дол. США. строком з 15.09.2006 р. по 15.09.2013 р. із сплатою 14 процентів річних, та 23.03.2007 р. кредитний договір №014/07/1-330-07 про надання кредиту у розмірі 54965 дол. США. строком по 28.02.2012 р. із сплатою 14,5 відсотків річних.

23.03.2007 р. між ВАТ «Райффайзен банк Аваль» та відповідачем ОСОБА_3 укладено договір поруки № 540/2-07, відповідно до умов якого поручитель бере на себе зобов`язання перед кредитором по зобов`язанням ОСОБА_2 , які виникають з умов Генеральної кредитної угоди № 540 від 15.09.2006 р.

28.05.2012 р. проведено аукціон по реалізації арештованого рухомого майна, належного ОСОБА_3 вантажного сідлового тягача-Е DAF 95XF380 з ціною продажу 72252,00 гривень, що убачається з протоколу № 2111174/1 ПП «Нива-В.Ш.» філії 21 від 28.05.2012 р.

28.05.2012 р. проведено аукціон по реалізації арештованого рухомого майна, належного ОСОБА_3 н/причіпа бортового Е WACKENHUT S 24L з ціною продажу 14472,00 гривень, що убачається з протоколу № 2111174/2 ПП «Нива-В.Ш.» філії 21 від 28.05.2012 р.

Згідно протоколу № 523537 27.01.2021 р. проведено електронні торги іпотечного майна квартири за адресою АДРЕСА_2 з ціною продажу 939400,00 гривень.

Згідно розпоряджень №№ 62642658, 62639610 державного виконавця на рахунок Акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль» перераховано 8908300 гривень від реалізації іпотечного майна за вищезазначеною адресою.

Таким чином, заборгованість відповідачів перед позивачем станом на 14.06.2023 р. за кредитним договором № 014/02/3-1403-06 становить 40 387,58 доларів США, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 38 652, 01 дол. США; заборгованість за відсотками - 1 735,57 дол. США. (станом на 24.02.2009 р.); за кредитним договором № 014/07/1-330-07 - 19 971,49 дол. США, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 18 678,10 дол. США; заборгованість за відсотками - 1 293,39 дол. США (станом на 24.02.2009 р.)

Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду.

Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги та заперечення учасників сторін, та інших обставин, які мають значення для справи.

Частинами 6, 7 статті 81 ЦПК України встановлено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти.

Відповідно до частини другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до частини першої статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України).

Посилання представників відповідачів на відсутність заборгованості за договорами кредиту у відповідачів перед банком в зв`язку з безнадійним списанням боргу, є необґрунтованим з огляду на наступне.

Постановою правління Національного банку України від 01 червня 2011 року №172 затверджено Порядок відшкодування банками України безнадійної заборгованості за рахунок резерву, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 17 червня 2011 року за №722/19460, який діяв на момент списання банком безнадійної заборгованості, при цьому, п.1 Порядку встановлені правила відшкодування (списання) банками України згідно з п.п.159.2 та 159.4 ст.159 Розділу ІІІ Податкового кодексу України за рахунок створеного страхового резерву заборгованості, яка визначена безнадійною відповідно до методики, установленої Національним банком України.

Відповідно до п.6 Порядку банк відображає в бухгалтерському обліку відшкодування (списання) за рахунок резерву безнадійної заборгованості відповідно до нормативно-правових актів Національного банку України з бухгалтерського обліку.

Пунктом 7 Порядку визначено, що відшкодування (списання) за рахунок резерву безнадійної заборгованості не є підставою для припинення вимог банку до позичальника/контрагента. Банк зобов`язаний продовжити роботу щодо відшкодування списаної за рахунок резерву безнадійної заборгованості.

Відповідно до п.п.159.2.1 п.159.2 ст.159 ПК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, банки та небанківські фінансові установи, крім страхових компаній, недержавних пенсійних фондів, корпоративних інвестиційних фондів та адміністраторів недержавних пенсійних фондів, формують резерви для відшкодування можливих втрат за всіма видами кредитних операцій (за винятком позабалансових, крім гарантій) коштами, розміщеними на кореспондентських рахунках в інших банках, придбаними цінними паперами (у тому числі іпотечними сертифікатами з фіксованою дохідністю), іншими активними банківськими операціями згідно із законодавством, включаючи нараховані за всіма цими операціями проценти та комісії (далі - страховий резерв). Страховий резерв формується та списується банком самостійно в розмірі та порядку, передбаченими методикою, яка визначається для банків Національним банком України, а для небанківських фінансових установ - національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, та Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку відповідно до повноважень та включається до складу витрат.

Відповідно до п.п.159.4.1 п.159.4 ст.159 ПК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, за рахунок створеного страхового резерву банк відшкодовує заборгованість, яка визначена безнадійною відповідно до методики, встановленої Національним банком України. Порядок відшкодування безнадійної заборгованості за рахунок страхових резервів для банків встановлюється Національним банком України за погодженням із Міністерством фінансів України.

Таким чином, зміст нормативних документів, на підставі яких приймалось рішення банку про визнання кредитної заборгованості відповідачки ОСОБА_2 безнадійною та списання її за рахунок резерву, не є припиненням зобов`язання в розумінні ст.605 ЦК України, що регулюють питання зобов`язань внаслідок прощення боргу кредитором, процедуру оформлення припинення зобов`язання за цих підстав, з урахуванням кредитного договору, термін дії якого не сплив, правового питання питань оподаткування.

Звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов`язків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора передбачено статтею 605 ЦК України як підстава припинення зобов`язання.

Поняття «прощення боргу», як воно вжито у статті 605 ЦК України, не тотожне поняттю «списання безнадійної заборгованості». Списання банком безнадійної заборгованості боржника є категорією бухгалтерського обліку та не звільняє боржника від зобов`язання. Відшкодування (списання) за рахунок резерву безнадійної заборгованості не є підставою для припинення вимог банку до позичальника, оскільки банк зобов`язаний продовжувати роботу щодо відшкодування списаної за рахунок резерву безнадійної заборгованості.

Суд не знаходить підстав для відмови у позові АТ «Райффайзен банк Аваль» до за заявою представника відповідачки ОСОБА_2 взв`язку з пропуском позивачем строку позовної давності.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ч.1 ст.256 ЦК України).

В силу положень ст. ст. 257, 261 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Враховуючи, що з позовом позивач звернувся 28.04.2009 р., суд приходить до переконання, що строк позовної давності ним не пропущений.

Надані у справі докази позивачем і досліджені в судовому засіданні підтверджують набуття ним всіх прав вимоги про стягнення заборгованості з відповідачів за кредитними договорами №014/02/3-1403-06 від 15.09.2006 р. у розмірі 40 387,58 дол. США та №014/07/1-330-07 від 23.03.2007 р. у сумі 19 971,49 дол. США. Зазначений розмір заборгованості відповідно до вимог статті 13 ЦПК України представниками відповідачів не спростовано, а тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача.

Керуючись ст. ст. 553, 626, 628, 1048, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 259, 263-265 ЦПК України,

в и р і ш и в:

Позовні вимоги акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором №014/02/3-1403-06 від 15.09.2006 р. 40 387,58 дол. США та за кредитним договором №014/07/1-330-07 від 23.03.2007 р. 19 971,49 дол. США.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» судовий збір у розмірі 850 гривень з кожного.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 11.10.2024 р.

Відомості щодо учасників справи:

позивач - Акціонерне товариство «Райффайзен банк Аваль», м. Київ, вул. Генерала Алмазова, буд. 4-а, ,

відповідач - ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

відповідач - ОСОБА_3 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя: Т.М. Янцовська