Справа № 452/201/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про відмову у відкриті провадження у справі

11 жовтня 2024 року м.Самбір

Суддя Самбірського міськрайонного суду Львівської області Кущ Т.М., отримавши заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 05 лютого 2020 року за нововиявленими та виключними обставинами у справі №452/201/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

21 січня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Самбірського міськрайонного суду Львівської області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області суду від 05 лютого 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено в повному обсязі, шлюб між сторонами розірвано.

06 березня 2020 року вказане рішення набрало законної сили.

09 жовтня 2024 року до суду із заявою про перегляд вищевказаного рішення за нововиявленими та виключними обставинами звернувся позивач ОСОБА_1 , в якій просить суд скасувати рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області суду від 05 лютого 2020 року про розірвання шлюбу та ухвалити нове, яким визнати даний шлюб фіктивним, посилаючись на те, що даний шлюб був укладений дружиною з ним не по любові, а через розрахунок та з метою отримання певних майнових благ, про що він зробив висновок після розірвання шлюбу посилаючись на те, що дані факти він спостерігав як впродовж їхнього спільного життя в період зареєстрованого шлюбу, так і вже після розірвання шлюбу судом.

Вирішуючи питання щодо можливості відкриття провадження у справі про перегляд судового рішення за нововиявленими та виключними обставинами, дослідивши зміст заяви, а також вивчивши додані на її обґрунтування докази, суд прийшов до наступного.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Зміст цього права полягає в тому, що кожен має право звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Зазначена норма зобов`язує суди приймати заяви до розгляду навіть у випадку відсутності в законі спеціального положення про судовий захист (пункт 2 рішення Конституційного Суду України від 25 грудня 1997 року по справі №9-зп).

Статтею 423 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) визначено, що рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Приписами частини другої статті 423 ЦПК України визначено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; скасування рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Крім того, суд зазначає, що підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є: встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (незастосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане; встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні даної справи судом; встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено судове рішення (ч.3 ст.423 ЦПК України).

Як на підставу для перегляду рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 05 лютого 2024 року, заявник ОСОБА_1 фактично посилається на приписи пункту першого частини другої статті 423 ЦПК України, а саме, тобто істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із позовною заявою, на час розгляду справи.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом. При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову (частини 4 та 5 статті 423 ЦПК України).

За змістом наведених правових норм необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених п.1 ч.2 ст.423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки учасників справи. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими учасникам справи, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Нововиявлені обставини відрізняються від нових обставин, обставин, що змінилися, та нових доказів за часовими ознаками, предметом доказування та істотністю впливу на судове рішення. Нова обставина, що з`явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справ.

Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду за нововиявленими обставинами судового рішення.

Разом із тим, у статті 424 ЦПК України визначені строки подання заяв про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, які забезпечують належне відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, що є однією із складових верховенства права.

Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України»). Аналогічний висновок міститься в рішенні від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України».

Крім того, у ЦПК України встановлено граничні строки звернення до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Зокрема, у п.1 ч.1 ст.424 ЦПК України визначено, що заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано з підстави, визначеної пунктом першим частини другої статті 423 цього Кодексу, учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

Наведений вище строк звернення до суду є процесуальним і може бути поновлений судом за загальними правилами, встановленими статтею 127 ЦПК України.

Водночас, відповідно до п.1 ч.2 ст.424 ЦПК України, з урахуванням приписів частини першої цієї статті,заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подана з підстави, визначеної пунктом першим частини другої статті 423 цього Кодексу, не пізніше трьох років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили.

Згідно з частиною третьою статті 424 ЦПК України строки, визначені в частині другій цієї статті, не можуть бути поновлені.

Відтак, законом визначено граничний строк, протягом якого може бути подана заява про перегляд судового рішення за нововиявленими та виключними обставинами, який з підстави, визначеної пунктом першим частини другої статті 423 ЦПК України, складає три роки з дня набрання законної сили судовим рішенням, про перегляд якого подано заяву.

Зазначений строк є присічним (преклюзивним) і поновленню не підлягає, незалежно від причин його пропуску і істотності обставин, які є нововиявленими.

Тобто, зі змісту наведених вище положень чинного законодавства вбачається, що строк, визначений у п.l ч.3 ст.424 ЦПК України, не є строком на подачу стороною заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, а являє собою строк реалізації стороною взагалі права на можливість втручання в остаточне судове рішення з метою виправлення допущеної помилки, а тому за своєю правовою природою встановлений даною нормою строк є присічним і не може бути відновлений, незалежно від причин його пропуску.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 05 лютого 2020 року у справі з єдиним унікальним №452/201/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, яке заявник фактично просить скасувати у зв`язку з нововиявленими обставинами, набрало законної сили 06 березня 2020 року.

Тобто в даному випадку трирічний строк на подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами сплив 06 березня 2023 року і в силу закону не може бути поновлений.

Наслідком пропущення строку на подання заява про перегляд судового рішення за ново виявленими обставинами, визначеного пунктом першим частини третьої статті 424 ЦПК України, є відмова у відкритті провадження за нововиявленими обставинами.

Така ж правова позиція висловлена й у висновку Верховного Суду, викладеного у постановах від 09 січня 2020 року у справі №2-3923/11, від 30 січня 2020 року у справі №261/4637/13-ц, від 12 лютого 2020 року у справі №753/11003/13-ц, від 25 січня 2023 року у справі №2-1014/98 та від 17 липня 2024 року у справі №631/1508/16-ц, згідно з якими недотримання умови щодо подання заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами в межах трьох років з дня набрання рішенням законної сили є підставою для відмови у відкритті провадження за нововиявленими обставинами незалежно від поважності пропуску цього строку.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт першийстатті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Частиною другою статті 427 ЦПК України регламентовано, що протягом п`яти днів після надходження заяви до суду суддя (суддя-доповідач) перевіряє її відповідність вимогам ст.426 цього Кодексу і вирішує питання про відкриття провадження за нововиявленими або виключними обставинами.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 звернувся до Самбірського міськрайонного суду Львівської області із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 05 лютого 2020 року у справі з єдиним унікальним №452/201/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили 06 березня 2020 року, лише 09 жовтня 2024 року, тобто після спливу трирічного строку з дня набрання таким судовим рішенням законної сили (який є преклюзивним і поновленню не підлягає), враховуючи положення вищенаведених норм ЦПК України, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження за нововиявленими обставинами за заявою ОСОБА_1 , поданої на підставі пункту першого частини другої статті 423 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного, враховуючи положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.55 Конституції України, керуючись стст.4, 10, 12, 13, 258, 260, 263, 265, 272, 352, 353, 355, 423, 424, 426, 427 ЦПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

У відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 05 лютого 2020 року за нововиявленими та виключними обставинами у справі №452/201/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - відмовити.

Ухвала, що постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Т.М. Кущ