Справа № 191/2452/24
Провадження № 2/191/857/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2024 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Прижигалінської Т.В.

за участю секретаря Силкіної О.Г.

згідно вимог ч. 2ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ в натурі частки з майна, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 про виділ в натурі частки з майна, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 22 вересня 2009 року нею було куплено 3/5 частки будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу. Таким чином нею було придбано 3/5 часток в майні, яке складається з: житлового будинку А-1 каркасномазаний обкладений 0,5 цеглою; Б-1 літня кухня цегляна; В-1 сарай шлакобетонний; Г-1 вбиральні цегляної; Д-1 літнього душу цегляного; Е-1 вбиральні цегляної; № 1 -4 огорожі штахеної; №5 бруківки цементної. Загальна площа будинку складає 94,6кв.м., житлова площа 53,5кв.м. і розташований на земельній ділянці площею 1000кв.м. Право власності на земельну ділянку не реєструвалося, що підтверджується довідкою ДП Центр державного земельного кадастру" від 22.09.2010р. №04/26-000634. В подальшому вулиця Воровського була переіменована в вулицю Затишна, що підтверджується розпорядженням виконкому №31-р від 16 лютого 2016р. Після купівлі вказаної 3/5 частки будинку стало два співвласники іона та відповідач. Між ними з моменту купівлі і в подальшому існувала домовленість щодо фактичного розподілу будинковолодіння, оскільки частка кожного співвласника мала окремий вхід, окремі зручності і фактично були повністю відокремленим житлом. Так, вона постійно користувалася і користується у будинку А-1 будинком А-1-1 площею 60.8 кв.м. : коридором №1 площею 3,6кв.м., коридором №2 - 4,2 кв.м., кухнею №3 - 13,5кв.м., передпокоєм №4 - 4,8кв.м, кімнатою №5 - 17,8кв.м., ванною №6 - 4,8кв.м., кімнатою №7 - 5,2кв.м., кімнатою №8 - 6,9кв.м., та а-2 - прибудовою площею 26кв.м., Б - літня кухня 13кв.м., В - сарай 12кв.м., Г - вбиральня 1кв.м., Д - літній душ 1,0кв.м., №1-2 огорожа 24,0кв.м. №5 - колодязь 5,0кв.м., 1 - замощення 25,0кв.м.

Відповідач користується постійно у будинку А-1 площею 40,4кв.м. з кімнатою №9 - 14,6кв.м., кімнатою №10 - 9кв.м., кухнею №11 - 8,5кв.м., сіни №12 - 7,3кв.м., тамбуром №13 - 1кв.м, а3 - прибудова - 20кв.м., а4 прибудова - 1кв.м., Е - вбиральня - 1,0кв.м,, №1-4 огорожа - 48,0кв.м.

Таким чином між ними, як особами які на праві спільної часткової власності володіють майном склався порядок і спосіб користування ним майном, який протягом багатьох років не змінюється, що свідчить про конклюдентну згоду обох співвласників з таким. При цьому, вона фактично користується майном площею , що відповідає 3/5 часток у спільному майні, так само як і відповідачка користується майном площею , що відповідає 2/5 часток у спільному майні.

Кожна із часток якими вона і відповідачка користуємося є повністю автономними: мають окремо облаштоване опалення, системи водо-та електро постачання (окремі вузли обліку тощо), окремі санвузли та інші зручності, що свідчить про наявність технічної можливості виділу цих часток в натурі.

Зараз виникла потреба оформити право власності на земельну ділянку, на якій розташований будинок. Це можливо або шляхом одночасного звернення нас з відповідачкою як співвласників за оформленням права власності, або кожним з нас окремо після виділу майна в натурі і відповідно припинення права спільної часткової власності. Відповідачка на її звернення щодо спільного оформлення права власності на земельну ділянку відповіла що вона не зацікавлена у цьому, не має ні бажання ні фінансових можливостей.

Враховуючи вищевикладені обставини, просить суд виділити їй, ОСОБА_1 3/5 частки у будинку А-1 будинок А-1 -1 площею 60,8 кв.м. з коридором №1 площею 3,6кв.м,, коридором №2 - 4,2 кв.м., кухнею №3 -13,5кв.м., передпокоєм №4 - 4,8кв.м, кімнатою №5 - 17,8кв.м., ванною №6 - 4,8кв.м., кімнатою №7 - 5,2кв.м., кімнатою №8 - 6,9кв,м., та а-2 - прибудовою площею 26кв.м., Б - літня кухня 13кв.м., В - сарай 12кв.м., Г - вбиральня 1кв.м., Д - літній душ 1,0кв.м., №1-2 огорожа 24,0кв.м., №5 - колодязь 5,0кв.м., І - замощення 25, 0 кв.м.

Виділити відповідачу ОСОБА_2 2/5 частки у будинку А-1 площею 40,4кв.м. з кімнатою №9 - 14,6кв.м., кімнатою №10 - 9кв.м., кухнею №11 - 8,5 кв.м., сіни №12 - 7,3кв.м., тамбуром №13 - 1кв.м., а3 - прибудова - 20кв.м., а4 прибудова - 1кв.м., Е - вбиральня - 1.0кв.м., №1-4 огорожа - 48,0кв.м.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, до його початку надала заяву у якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, до його початку надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала у повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, прийшов до наступного висновку.

За правилами статей 2,12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК).

Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Водночас, відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Вимоги ст. 264 ЦПК України зобов`язують суд під час ухвалення рішення вирішити чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту і, діючи на засадах змагальності, повинен переконливими, належними та припустимими доказами довести правову та фактичну підставу заявлених ним вимог.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, виданого 22.09.2009 року за реєстром №1050 приватним нотаріусом Синельниківського міського нотаріального округу Харченко О.А., належить 3/5 часток будинку АДРЕСА_1 .

Згідно висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна №270 від 15 квітня 2024 року та технічного паспорта, складених КП Новомосковське міжміське бюро технічної інвентаризації ДОР», житловий будинок АДРЕСА_1 належить: 3/5 часток ОСОБА_3 , на підставі договір купівлі-продажу нерухомого майна виданого 22.09.2009р. за № 1051 приватним нотаріусом Синельниківського міського нотаріального; 2/5 часток ОСОБА_2 на підставі договір куплі-продажу виданого 19.09.1986р. за № 1732 державним нотаріусом

Синельниківської державної нотаріальної контори.

Технічна характеристика: Житловий будинок А1-1, прибудова а2, прибудова а3, прибудова а4, загальна площа 101,2 кв.м, житлова площа 53,5 кв.м., літня кухня Б, сарай В, вбиральня Г, літній душ Д, вбиральня Е, огорожа №1-4, колодязь № 5, замощення І.

Право власності (користування) земельною ділянкою підтверджується: кадастровий номер; :01:207:0007 на площу земельної ділянки 0.1000 га.

Склад новоутворених об`єкті нерухомого майна і їх адреси :

і

Житловий будинок А1-1 з прибудовою а2, загальною площею 60,8 кв.м., житловою площею 29,9 кв.м.; господарські будівлі та споруди: літня кухня Є, сарай В, вбиральня Г, літній душ Д, огорожа №1-2, колодязь № 5, замощення і розташовані: АДРЕСА_1 ( ОСОБА_1 ).

За технічними показниками об`єкт може бути поділено.

Встановлено що до його складу не входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) будівлі та споруди, та за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними (CC1) наслідками, і відповідають державним будівельним нормам та встановлено їх можливість безпечної експлуатації - нерухоме майко є відокремлене, огороджено парканом, має індивідуальне підведення комунікації (електрика, водопостачання, каналізація), опалення газове, подвір`я має окремий вхід

Об`єкт нерухомого майна утворився шляхом поділу без проведення будівельних робіт, без втручання в несучі конструкції, перепланування та переобладнання. За технічними показниками частина об`єкта нерухомого майна 3/5 частки є відокремлена, має окремий вихід і може бути виділена в натурі.

Відповідно до ст.317ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом.

Згідно зі ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Відповідно до ст.356ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Отже, право спільної часткової власності це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.

Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дрібному виразі.

Відповідно до ч. 3ст. 358ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Згідно з ч. 1 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Згідно зі ст.367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Виходячи з аналізу змісту норм статей 183,358,364 ЦК України можна дійти висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин такий поділ (виділ) можна провести зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику частка, якого зменшилась.

Отже, визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників.

Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своєї частки в ньому, то здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яке відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна.

Як роз`яснено в п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» /зі змінами/, у спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності.

Суд, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, оцінивши належність, допустимість, а також достатність наданих доказів у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.12, 81, 141, 258, 259, 263-266 ,268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Виділити ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , 3/5 частки у будинку А-1 будинок А-1 -1 площею 60,8 кв.м. з коридором №1 площею 3,6кв.м,, коридором №2 - 4,2 кв.м., кухнею №3 -13,5кв.м., передпокоєм №4 - 4,8кв.м, кімнатою №5 - 17,8кв.м., ванною №6 - 4,8кв.м., кімнатою №7 - 5,2кв.м., кімнатою №8 - 6,9кв,м., та а-2 - прибудовою площею 26кв.м., Б - літня кухня 13кв.м., В - сарай 12кв.м., Г - вбиральня 1кв.м., Д - літній душ 1,0кв.м., №1-2 огорожа 24,0кв.м., №5 - колодязь 5,0кв.м., І - замощення 25, 0 кв.м., припинивши право спільної часткової власності нерухомого майна.

Вділити ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , 2/5 частки у будинку А-1 площею 40,4кв.м. з кімнатою №9 - 14,6кв.м., кімнатою №10 - 9кв.м., кухнею №11 - 8,5 кв.м., сіни №12 - 7,3кв.м., тамбуром №13 - 1кв.м., а3 - прибудова - 20кв.м., а4 прибудова - 1кв.м., Е - вбиральня - 1.0кв.м., №1-4 огорожа - 48,0кв.м., припинивши право спільної часткової власності нерухомого майна.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т. В. Прижигалінська