УХВАЛА

11 жовтня 2024 року

м. Київ

справа № 552/7301/21

провадження № 61-13324ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Гулейкова І. Ю., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 , на постанову Полтавського апеляційного суду від 01 липня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2024 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - ОСОБА_2 , через підсистему «Електронний суд» звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Полтавського апеляційного суду від 01 липня 2024 року, в якій просить скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Разом із касаційною скаргою подає заяву про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Полтавського апеляційного суду від 01 липня 2024 року, яку обґрунтовує тим, що повний текст оскаржуваної постанови апеляційного суду отримано представником заявника через електронний кабінет підсистеми «Електронний суд» 18 липня 2024 року, на підтвердження чого надає відповідні докази. Первісно касаційна скарга була подана 16 серпня 2024 року в межах 30 днів з дня отримання повного тексту постанови апеляційного суду. Ухвалою Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 27 серпня 2024 року попередню касаційну скаргу залишено без руху, та надано час на усунення недоліків. На виконання зазначеної ухвали суду усунуто визначені судом недоліки, однак касаційну скаргу повернуто заявнику, посилаючись на ненадання суду нової редакції касаційної скарги з доказами надсилання її копії та копій доданих до неї матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 43 ЦПК України. Вдруге касаційну скаргу направлено через кабінет Електронного суду. Відповідно до програмного забезпечення перед відправкою готового документа до суду програмне забезпечення запитує на відправку скарги сторонами провадження, однак у даному випадку запиту на надіслання копії касаційної скарги з додатками не надійшло і пакет було надіслано до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду. Сторона позивача, зрозумівши, що дану помилку можна виправити лише за ухвалою суду про залишення скарги без руху, направивши сторонам провадження копії касаційної скарги у паперовому вигляді та додавши до скарги докази такої відправки, а не відправляти таких докази відправки навздогін. Недосконалість програмного забезпечення не має шкодити процесуальним правам учасників процесу. Ухвалою Касаційного цивільного суду від 26 вересня 2024 року (надійшла до кабінету електронного суду 01 жовтня 2024 року) касаційну скаргу повернуто заявнику. Зважаючи на вищевикладене представником заявника вжито додаткових заходів направлено копію касаційної скарги з додатками відповідачу у паперовому вигляді на адресу реєстрації. Також, строк між увалами Касаційного цивільного суду, представником позивача не затягується за умов часу отримання ухвал суду та їх виконання.

Відповідно до частин першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Перевіривши доводи заяви про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення та надані ним докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки наведені представником заявника доводи свідчать про наявність поважних причин пропуску строку на оскарження, що є підставою для поновлення строку на касаційне оскарження постанови Полтавського апеляційного суду від 01 липня 2024 року.

Крім того, разом із касаційною скаргою представник заявника подає клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Клопотання обґрунтовує тим, що судовий збір у суді першої інстанції склав 11 350,00 грн, відтак за подачу касаційної скарги підлягав сплаті судовий збір у розмірі 22 700,00 грн. Відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу підтверджується, що дохід ОСОБА_1 за період з 1 кварталу 2023 року до 3 кварталу 2024 року склав 12 343,84 грн. Відтак, просить звільнити заявника від сплати судового збору у зв`язку зі скрутним майновим станом.

Зазначене клопотання задоволенню не підлягає з таких підстав.

У статті 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно із частинами першою та третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з положеннями статті 12 ЦПК України, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Вирішуючи клопотання про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору, Верховний Суд урахував, що зазначені представником заявника обставини та надані на їх підтвердження докази, не є безумовними підставами для звільнення від сплати судового збору, оскільки надані до касаційної скарги докази не в повній мірі характеризують майновий стан заявника, зокрема не додано відомостей про склад сім`ї, наявність рухомого чи нерухомого майна, рахунків у банківських установах, тощо.

ЄСПЛ неодноразово вказував, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції щодо зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах. Особливо це стосується порушення заявником процедури касаційного провадження.

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення ЄСПЛ «Kniat v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункт 44; рішення ЄСПЛ «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

У зв`язку з наведеним, заявникові необхідно або сплатити судовий збір за подання касаційної скарги або звернутись із новим клопотанням, на підтвердження якого надати належні докази.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що розмір судового збору за подання касаційної скарги становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

ОСОБА_1 у своєму позові заявляє одну вимогу немайнового характеру (про визнання майна спільною сумісною власністю) та одну вимоги майнового характеру (про визнання права власності на 1/2 частину домоволодіння та про визнання права власності на 1/2 частину земельної ділянки).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, що діяла на момент звернення з позовом) судовий збір за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру становив 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Судовий збір за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру становив 1 відсоток ціни позову, але не менше 0, 4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з частиною третьою статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» встановлено, що з 01 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб у місячному розмірі складає 2 270,00 грн.

Відповідно до частини третьої статті 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Ураховуючи позовні вимоги, а також вимоги касаційної скарги, судовий збір за подання касаційної скарги на судове рішення в частині оскарження однієї вимоги немайнового характеру (про визнання майна спільною сумісною власністю) становить 1 452, 80 грн (2 270, 00 грн х 0, 4 х 200 % х 0, 8).

Крім того, згідно з пунктом 2 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Касаційна скарга та рішення судів попередніх інстанцій не містять відомостей про ціну позову в частині вимог майнового характеру (вартість спірного нерухомого майна станом на дату подання позову до суду), у зв`язку з чим неможливо встановити розмір судового збору, який підлягає сплаті за подання касаційної скарги в цій частині.

Отже, заявнику необхідно надати суду інформацію про ціну позову в частині вимог майнового характеру, виходячи з вартості спірного нерухомого майна станом на дату звернення з позовом, подати належні докази на підтвердження такої вартості (зокрема, експертний висновок, дані загальнодоступних джерел стосовно ринкової вартості майна), а також з урахуванням наведеного самостійно визначити розмір судового збору за подання касаційної скарги в цій частині (200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви) та надати докази на підтвердження його сплати.

Верховний Суд звертає увагу заявника на те, що відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» розрахунок розміру судового збору за подання касаційної скарги слід здійснювати, виходячи зі ставки, яка підлягала сплаті при поданні позовної заяви, а не з тієї суми, яка фактично була сплачена позивачем.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перерахований або внесений до ГУК у м. Києві/Печерс.р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, ККДБ: 22030102, найменування податку, збору, платежу: судовий збір (Верховний Суд, 055).

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно надати суду документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала. Ураховуючи наведене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням заявнику строку для усунення недоліків.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Полтавського апеляційного суду від 01 липня 2024 року.

У задоволенні клопотання про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору відмовити.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 , на постанову Полтавського апеляційного суду від 01 липня 2024 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених недоліків строк тривалістю в десять днів від моменту отримання копії цієї ухвали суду.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. Ю. Гулейков