Справа № 645/3778/24
Провадження № 2/645/1849/24
Р І Ш Е Н Н Я
14 жовтня 2024 року м. Харків
Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Сілантьєвої Е.Є.,
за участю секретаря судових засідань Ятлової Ю.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою, -
28.06.2024 року на адресу суду надійшла інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача, отримана в порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України з Єдиного державного демографічного реєстру.
Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 01.07.2024 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання по справі.
Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 01.07.2024 року підготовче провадження у цивільній справі за позовною заявою Моторного (транспортне) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресузакрито.
Представник позивача ОСОБА_3 , належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в підготовче судове засідання не з`явився, через канцелярію суду 16.09.2024 року подав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_1 , який належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду 05.09.2024 року надав заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання позову.
Будь-яких клопотань сторонами не надано.
У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Враховуючи заяви представник позивача та відповідача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін.
Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини:
30.09.2022 року постановою Октябрського районного суду м. Полтави, яка набрала законної сили 11.10.2022 року, відповідач визнаний винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 24 зворот-25).
З вищезазначеної постанови вбачається, що 04 вересня 2022 року близько 13.20 год., в АДРЕСА_1 , водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Nissan Qashqai» н.з. НОМЕР_1 , виїхав на перехрестя бул. Богдана Хмельницького та вул. Маршала Рибалка, в порушення вимог п.п. 8.4. ПДР України, не виконав вимогу дорожнього знаку 2.1 (дати дорогу) та здійснив зіткнення з транспортним засобом «Skoda Octavia» н.з. НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_4 , який рухався по головній дорозі, при цьому також зіткнувся з транспортним засобом «Hyundai Accent», н.з. НОМЕР_5 , під керуванням водія ОСОБА_5 , та транспортним засобом «ІЖ 2126», н.з. НОМЕР_6 , під керуванням водія ОСОБА_2 , за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.
У відповідності до частини 4 статті 82 ЦПК України, яка визначає підстави звільнення від доказування, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Згідно з положеннями частини 6 статті 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (чи бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Таким чином, вина відповідача у вчиненні ДТП встановлена постановою суду, яка набрала законної сили.
На дату вчинення ДТП відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується довідкою централізованої бази даних МТСБУ.
ОСОБА_2 є власником транспортного засобу «ІЖ 2126», номерний знак НОМЕР_6 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_7 .
30.12.2021 року ОСОБА_2 уклав із ПАТ "НАСК "ОРАНТА" страховий договір, що підтверджується Полісом № ЕР/209033360 (дія 18.05.2022 року по 17.05.2023 року).
07.09.2022 року ОСОБА_2 звернувся до МТСБУ із повідомленням про ДТП, яка мала місце 04.09.2022 р. о 13 год. 20 хв. на вул. Маршала Рибалка, 50/3 у м. Харкові за участі транспортних засобів «Skoda Octavia» номерний знак НОМЕР_4 , «Nissan Qashqai» номерний знак НОМЕР_1 , «Hyundai Accent», номерний знак НОМЕР_5 та «ІЖ 2126», номерний знак НОМЕР_6 .
Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Ці правовідносини урегульовано нормами ЦК України та Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Особа звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду якщо доведе, що шкоди було завдано не з її вини (ч. 2 ст. 1166 ЦК України).
Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою(п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України).
Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.
Відповідно до підпункту «а» пункту 41.1. статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ, за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Частиною ч. 1 ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Згідно з підпунктом 38.2.1 пункту 38.2 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у п.13.1 ст.13 цього Закону.
Сплата МТСБУ потерпілій особі страхового відшкодування встановлені судом та підтверджені матеріалами справи.
У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст.ст. 77, 79, 80 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Станом на день розгляду справи, доказів відшкодування відповідачем шкоди в порядку регресу позивачу до суду не надано.
Таким чином, позивач, здійснивши виплату на користь потерпілого, виконав покладений на нього законом обов`язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, а тому суд приходить до висновку, що у позивача виникло право регресної вимоги до відповідача.
Відповідно до пункту 3 Порядку залучення Моторним (транспортним) страховим бюро України аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, для визначення причин настання страхових випадків та розміру збитків, затвердженого розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг від 23 лютого 2006 року № 5417, залучення представника Моторного (транспортного) страхового бюро України для визначення причин настання страхових випадків, розміру збитків здійснюється на підставі договору з Моторним (транспортним) страховим бюро України.
Судом встановлено, що згідно платіжної інструкції № № 296964 від 11.01.2023 року позивачем сплачено 1450,00 грн. за ТОВ СОС Сервіс Україна за збір документів по справі та проведення огляду пошкодженого у ДТП автомобіля потерпілого.
Отже, вищенаведені витрати в загальному розмірі в сумі 1450,00 грн. знаходяться в причинному зв`язку з пошкодженням автомобіля з вини відповідача та повинні бути відшкодовані відповідачем, відповідно до вимог закону.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Враховуючи викладене, а також ту обставину, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд вважає наявними законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову за результатами підготовчого провадження.
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 142 ЦПК України.
Частиною 1 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Відповідач ОСОБА_1 позов визнав.
З матеріалів справи вбачається, що позивачем при звернення з даною позовною заявою сплачений судовий збір у розмірі 3028,00 грн.
Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1514,00 грн., а також підлягає поверненню МТСБУ з Державного бюджету України 1514,00 грн. судового збору, сплаченого при поданні позову.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 76-83, 142, 206, 263-265, 274-279, 354-355 ЦПК України, ст. 1191 ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд, -
Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України суму сплаченого судового збору у розмірі 1514,00 грн.
Повернути Моторному (транспортному) страховому бюро України з Державного бюджету України 1514,00 грн. судового збору, сплаченого при поданні позову.
Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Учасники справи:

Позивач Моторне (транспортне) страхове бюро України, Код , ІВАN НОМЕР_8 в АТ «Укрексімбанк» у м. Києві, юридична адреса: 02154, м. Київ, Русанівський бульвар, 8;

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_9 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 14.10.2024 року.

Суддя Е.Є. Сілантьєва