Справа № 309/4242/24
Провадження № 2/309/1115/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2024 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого-судді Сідей Я.Я.

секретаря судового засідання: Свистак К.М.

розглянувши в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Хуст цивільну справу за позовом:

ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про зміну розміру стягуваних аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача про зміну розміру стягуваних аліментів на утримання дітей. Посилається на те, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Хустського районного суду від 18.08.2014 року. Від шлюбу в них народилося троє дітей сини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 13.05.2019 року відповідачу присуджено сплачувати аліменти в розмірі по 1150 гривень щомісячно до досягнення дітьми повноліття. З часу ухвалення рішення про стягнення аліментів розмір витрат на утримання дітей значно виріс, діти потребують значно більшого догляду та матеріальних коштів. Зазначає, що відповідач є людиною молодого віку, фізично здоровим та в змозі сплачувати аліменти на утримання дітей у більшому розмірі. У зв`язку з наведеним просить суд змінити розмір стягуваних аліментів згідно рішення Хустського районного суду від 13.05.2019 року та стягувати з відповідача на її користь для утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти у розмірі по 3500 грн. на кожну дитину, щомісячно, до досягнення ними повноліття.

07.10.2024 року в порядку, передбаченому ЦПК України, представником відповідача адвокатом Стець М.І., який діє на підставі ордеру на надання правничої допомоги, подано відзив до суду. Посилається на те, що відповідач ОСОБА_2 заперечує позовні вимоги позивачки ОСОБА_1 , мотивуючи тим, що син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який хоч є повнолітній, але проживає з ним, ніде не працює та не отримує доходів. На даний час відповідач ОСОБА_2 проживає в цивільному шлюбі з ОСОБА_5 , її діти від попереднього шлюбу теж неповнолітні та знаходяться на утриманні відповідача. Матеріальний стан ОСОБА_2 на даний час не покращився, а навпаки матеріальні витрати відповідача збільшилися у зв`язку з перебуванням на його утриманні двох неповнолітніх дітей цивільної дружини ОСОБА_5 та його повнолітнього сина ОСОБА_3 , який ніде не працює та немає доходів, тобто будь-які зміни в матеріальному становищі у відповідача не змінилися, а навпаки погіршилися. Просить суд визначити розмір аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі по 2000 грн. щомісяця, до досягнення ними повноліття.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилася. Адвокат Грицак Я.В. подав до суду заяву в якій просить розглянути справу у його та позивачки відсутності, позовні вимоги підтримують повністю та просять їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився. Адвокат Стець М.І. подав до суду заяву в якій просить розглянути справу у його та відповідача відсутності, позовні вимоги визнають частково.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, виходячи з наступного.

В судовому засіданні належними доказами встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( а.с. 10,11).

Як вбачається з матеріалів справи, згідно рішення Хустського районного суду від 13 травня 2019 року ухвалено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 по 1150 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.6-8).

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч.2 ст.51 Конституції України та є одним з головних конституційних обов`язків. Такий обов`язок послідовно визначений в сімейному законодавстві.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України,батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства", батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей.

Ст.180 СК України,встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України,за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі, як це передбачено ч. 1 ст. 184 СК України.

У відповідності до ч. ч. 1, 2ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Ч.2 ст.182 СК України,встановлено,що розмір аліментів має бути необхідним достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Так, згідно зі ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років становить 3196 гривень.

За змістом ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (яка була ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Також, ч.1 та 2 ст.27 Конвенції визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Як роз`яснено в п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Також, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Та обставина, що з віком потреби дітей зростають, а це в свою чергу тягне постійне зростання витрат, зокрема, з боку матері, з якою проживають діти, на їхнє утримання, забезпечення освіти, гармонійного розвитку, медичного догляду та відпочинку є загальновідомими та не потребують доказуванню. Внаслідок таких змін збільшуються витрати матері на утримання дітей, що в свою чергу свідчить про погіршення її майнового стану.

Також слід визнати, що змінилися потреби в коштах для утримання і розвитку дітей, тому виникли дійсні підстави для вимоги до платника аліментів про зміну їх розміру.

З огляду на те, що з моменту ухвалення рішення суду від 13 травня 2019 року пройшов значний час, то зазначені вище обставини, самі по собі свідчать про погіршення майнового стану позивачки, що в свою чергу є достатньою підставою для збільшення розміру аліментів.

Суд враховує те, що відповідач є здоровою та працездатною людиною, а отже не позбавлений можливості сплачувати аліменти. З урахуванням наведеного, виходячи з того, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей та має бути не меншим 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з огляду на інтереси дітей, з точки зору стабільності врегулювання правовідносин між сторонами, підходячи системно до даної ситуації, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково та збільшити розмір аліментів, які стягуються на підставі рішень Хустського районного суду від 13 травня 2019 року до 2500 гривень, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення ними повноліття, починаючи стягнення з дня набрання цим рішенням законної сили.

Згідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачка звільнена від сплати судового збору. У зв`язку з чим, на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 1211, 20 гривень.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, ч. 2, 5 ст. 150; ст.ст. 180, 181, 182, 192 Сімейного кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, стягуваних з ОСОБА_2 , визначених рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 13.05.2019 року і стягувати з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі по 2500 гривень щомісячно, від дня набрання рішенням законної сили до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 1211,20 гривень судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Хустського

районного суду: Сідей Я.Я.