ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

10 жовтня 2024 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 739/169/23

Головуючий у першій інстанції Іващенко А. І.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1051/24

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Шитченко Н.В.,

суддів Мамонової О.Є., Онищенко О.І.,

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейска агенція з повернення боргів»,

відповідач: ОСОБА_1

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 20 травня 2024 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейска агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

У С Т А Н О В И В:

У січні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейска агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з відповідача на користь товариства заборгованість за кредитним договором № від 09 червня 2020 року у розмірі 87 539,38 грн, з яких: 50 800 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 8 957,84 грн заборгованість за річними відсотками, 27 781,54 грн заборгованість за щомісячними відсотками.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 09 червня 2020 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (далі ТОВ «ФК» ЦФР») укладено кредитний договір № , який разом із паспортом кредиту та умовами отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК» ЦФР» складають єдиний кредитний договір. 29 грудня 2021 року ТОВ «ФК» ЦФР» відступило право грошової вимоги до ТОВ «ФК «ЄАПБ», у тому числі і за кредитним договором № від 09 червня 2020 року в сумі 87 539,38 грн, з яких: 50 800 грн заборгованість за основною сумою боргу, 8 957,84 грн сума заборгованості за річними відсотками, 27 781,54 грн сума заборгованості за щорічними відсотками. Позивач зазначав, що з моменту отримання права вимоги до відповідача, зокрема з 29 грудня 2021 року нарахування штрафних санкцій не здійснювалося. Таким чином, загальна сума непогашеної ОСОБА_1 заборгованості перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № від 09 червня 2020 року становить 87 539,38 грн.

Рішенням Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 20 травня 2024 року позов задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» суму заборгованості за кредитним договором № від 09 червня 2020 року в розмірі 87 539,38 грн та 2 684 грн судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права, просить рішення суду першої інстанції змінити, позов задовольнити частково на суму 37 000 грн, в іншій частині заявлених позивачем вимог відмовити.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що відповідач не отримував кошти за кредитним договором № від 09 червня 2020 року у розмірі 50 800 грн. ОСОБА_1 визнає отримання кредиту в сумі 37 500 грн, з яких повернув (сплатив) 500 грн. Указує на те, що відсутні докази виконання ТОВ «ФК «ЄАПБ» кредитних зобов`язань в частині перерахування коштів на користь ПАТ «СК «ТАС», ТОВ «Май Сейфеті», ТОВ «САППОРТ.УА», а отже позовні вимоги в частині стягнення заборгованості в сумі 13 300 грн є недоведеними і не підлягають задоволенню.

Наголошує на тому, що умови кредитного договору не містять домовленості про розмір відсоткової ставки. Вважає, що суд безпідставно погодився з розміром процентів, обумовленим сторонами у Паспорті кредиту, оскільки останній є лише способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця щодо інформування споживача про умови кредитування, що відображено Верховним Судом у постанові від 23 травня 2022 року у справі № 393/126/20.

У наданому відзиві ТОВ «ФК «ЄАПБ», посилаючись на правильність встановлення судом фактичних обставин справи, вірне застосування норм матеріального та процесуального права, вважаючи доводи апеляційної скарги необґрунтованими, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін. Обґрунтовуючи доводи відзиву, представник позивача зазначає, що ОСОБА_1 ознайомився з умовами отримання коштів від ТОВ «ФК» ЦФР», наведеними в кредитному договорі № від 09 червня 2020 року та в Паспорті кредиту № 4743756, особисто підписавши їх. Відповідач сплачував у рахунок погашення зобов`язань 20 серпня 2020 року 500 грн, що свідчить про згоду з умовами кредитного договору та отримання кредитних коштів.

Указує, що первісним кредитором нарахування заборгованості здійснювалось виключно згідно з умовами договору. Інших додаткових нарахувань ТОВ «ФК «ЄАПБ» не здійснювало, штрафні санкції до ОСОБА_1 не застосовувались.

Наголошує на тому, що первісний кредитор виконав зобов`язання відповідно до умов кредитного договору, а ОСОБА_1 отримавши кошти, не повернув тіло кредиту відсотки за користування ним.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 належить залишити без задоволення, а рішення суду без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ», суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 отримав грошові кошти в сумі, вказаній у договорі, проте зобов`язання щодо їх повернення та сплати відсотків в обумовлений строк за умовами договору належним чином не виконав, у зв`язку з чим утворилася заборгованість за кредитним договором від 09 червня 2020 року в сумі 87539,38 грн, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Суд апеляційної інстанції погоджується з наведеним висновком, оскільки він ґрунтується на матеріалах справи та відповідає вимогам чинного законодавства.

У справі встановлено, що 08 червня 2020 року ОСОБА_1 власноручно підписав заяву-анкету на отримання кредиту та інших послуг в ТОВ «ФК «ЦФР» (а.с. 6).

09 червня 2020 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № , за умовами якого відповідачеві надано кредит в сумі 50 800 грн строком на 48 місяці (а.с. 4).

Згідно з п. 1.4 указаного договору, підписавши цей договір позичальник доручає кредитодавцю виплатити/сплатити за рахунок отриманого кредиту, такі суми грошових коштів за наступними реквізитами:

- отримувач ОСОБА_1 код ЄДРПОУ НОМЕР_1 рахунок НОМЕР_2 у АТ «ТАСКОМБАНК» переказ на поточний рахунок ОСОБА_1 за рахунок кредиту зг. КД від 09 червня 2020 року у розмірі 37500 грн;

- отримувач ПАТ «Страхова компанія «ТАС» код НОМЕР_3 рахунок НОМЕР_4 у АТ «ТАСКОМБАНК» страховий платіж у розмірі 2000 грн;

- отримувач ПАТ «Страхова компанія «ТАС» рахунок НОМЕР_4 у АТ «ТАСКОМБАНК» оплата страхового платежу за договором страхування у розмірі 9000 грн;

- отримувач «ТОВ «Май Сейфеті» рахунок НОМЕР_5 у АТ «УКРСИББАНК» оплата за пакет послуги «Охоронець КредитМаркет24» за рахунок кредиту у розмірі 500 грн;

- отримувач ПАТ «Страхова компанія «ТАС» рахунок НОМЕР_4 у АТ «ТАСКОМБАНК» оплата страхового платежу за договором страхування у розмірі 1200 грн;

- отримувач «ТОВ «САППОРТ.УА» код НОМЕР_6 рахунок НОМЕР_5 у АТ «УКРСИББАНК» оплата за пакет послуги «Охоронець КредитМаркет24» за рахунок кредиту у розмірі 600 грн;

Згідно з п. 2.1. договору, всі інші умови кредитного договору викладені в Паспорті кредиту та в Умовах отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» редакція від 04 травня 2020 року, які розміщені на сайті ТОВ «ФК «ЦФР» www.kreditmarket.ua, та з якими Позичальник ознайомився до укладення цього Договору, та до яких Позичальник приєднується, підписавши цей Договір.

Пунктом 2.2. кредитного договору передбачено, що цей Договір, Паспорт кредиту № 4743756 та Умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» редакція від 04 травня 2020 року складають єдиний кредитний договір. Позичальник, підписавши цей Договір, підтверджує, що свій примірник цього Договору він отримав.

Кредитний договір № від 09 червня 2020 року підписано ОСОБА_1 власноруч.

Того ж дня, 09 червня 2020 року ОСОБА_1 власноручно підписано Паспорт кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» № 4743756, умовами якого визначено плату за користування кредитом у вигляді щомісячних процентів у розмірі 2,99% від суми кредиту, загальні проценти у розмірі 11,99% від суми боргу за кредитом (а.с. 5).

Пунктом 6 цього Паспорту кредиту погоджено сторонами порядок повернення кредиту: кількість та розмір платежів, періодичність внесення (графік платежів) за період з 09 червня 2020 року по 20 червня 2024 року.

20 серпня 2020 року ОСОБА_1 сплачено 500 грн, якими погашено прострочені річні проценти за кредитом, про що свідчить довідка ТОВ «ФК «ЦФР» від 04 січня 2022 року (а.с. 10).

29 грудня 2021 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір відступлення права вимоги № 20211229, відповідно до якого ТОВ «ФК «ЦФР» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржниками (портфель заборгованості) (а.с. 12-13).

Витягом з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги № 20211229 від 29 грудня 2021 року підтверджено, що за ОСОБА_1 рахується заборгованість по кредитному договору № від 09 червня 2020 року у сумі 87 539,38 грн, з яких: 50 800 грн заборгованість за основною сумою боргу, 8 957,84 грн заборгованість за річними відсотками, 27 781,54 грн заборгованість за щомісячними відсотками (а.с. 14).

Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого ТОВ «ФК «ЄАПБ», сума боргу за кредитним договором № від 09 червня 2020 року становить 87 539,38 грн, з яких: 50 800 грн борг за кредитом, 8 957,84 грн за відсотками, 27 781,54 грн за щомісячними відсотками (а.с. 11).

Звернувшись з цим позовом, ТОВ «ФК «ЄАПБ» посилалося на невиконання позичальником умов кредитного договору № від 09 червня 2020 року щодо повернення у встановлений строк грошових коштів, зазначившчи, що позивач набув право вимоги до відповідача за грошовими зобов`язаннями.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист цивільного інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ч. 2 ст. 16 ЦК України.

За приписами ст. 3, 4 ЦПК України захисту підлягають порушене, невизнане або оспорюване право особи чи інтерес, а також державний чи суспільний інтерес.

Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України).

За правилами ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За змістом ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Приписами ст. 525, 526 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. За положеннями ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Приписами ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Проаналізувавши наведені норми та обставини справи, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «ФК «ЄАПБ» про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Відповідач ОСОБА_1 не заперечує факт підписання (укладення) кредитного договору, але стверджує про отримання коштів в сумі 37 500 грн, з яких ним повернуто (сплачено) 500 грн.

Апеляційний суд твердження про отримання ОСОБА_1 кредиту в сумі 37 500 грн відхиляє, оскільки в укладеному правочині сторони обумовили, що відповідач доручає ТОВ «ФК «ЦФР» сплатити за рахунок кредитних коштів певні платежі, визначені пунктом 1.4. кредитного договору.

Зокрема, за змістом цього пункту позичальник доручає кредитодавцю виплатити/сплатити за рахунок отриманого кредиту суми грошових коштів на чітко визначені рахунки, які зазначені у договорі:

- отримувач ОСОБА_1 код ЄДРПОУ НОМЕР_1 рахунок НОМЕР_2 у АТ «ТАСКОМБАНК» переказ на поточний рахунок ОСОБА_1 за рахунок кредиту зг.КД від 09 червня 2020 року у розмірі 37 500 грн;

- отримувач ПАТ «Страхова компанія «ТАС» рахунок НОМЕР_4 у АТ «ТАСКОМБАНК» страховий платіж у розмірі 2 000 грн;

- отримувач ПАТ «Страхова компанія «ТАС» рахунок НОМЕР_4 у АТ «ТАСКОМБАНК» оплата страхового платежу за договором страхування у розмірі 9000 грн;

- отримувач «ТОВ «Май Сейфеті» рахунок НОМЕР_5 у АТ «УКРСИББАНК» оплата за пакет послуги «Охоронець КредитМаркет24» за рахунок кредиту у розмірі 500 грн;

- отримувач ПАТ «Страхова компанія «ТАС» рахунок НОМЕР_4 у АТ «ТАСКОМБАНК» оплата страхового платежу за договором страхування у розмірі 1 200 грн;

- отримувач «ТОВ «САППОРТ.УА» рахунок НОМЕР_5 у АТ «УКРСИББАНК» оплата за пакет послуги «Охоронець КредитМаркет24» за рахунок кредиту у розмірі 600 грн.

Твердження відповідача про відсутність доказів на підтвердження перерахування ТОВ «ФК «ЄАПБ» коштів на користь ПАТ «СК «ТАС», ТОВ «Май Сейфеті», ТОВ «САППОРТ.УА» не є підставою для скасування рішення суду першої інстанції, оскільки доказів на підтвердження цих доводів відповідачем суду не надано. ОСОБА_1 , будучи стороною укладеного правочину, мав можливість, звернувшись до відповідних юридичних осіб, отримати інформацію щодо перерахування або неперерахування ТОВ «ФК «ЦФР» коштів на визначені у правочині рахунки, проте наведеного не здійснив.

Судом встановлено наявність кредитних зобов`язань між ОСОБА_1 і ТОВ «ФК» ЦФР». У разі заперечень проти позову, обов`язок доведення їх відповідними доказами покладено саме на відповідача відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України.

Відомості, викладені у довідці № 8290328-SG від 04 січня 2022 року, складеній ТОВ «ФК «ЦФР», та розрахунку заборгованості за кредитним договором № від 09 червня 2020 року, складеному ТОВ «ФК «ЄАПБ» за період з 09 червня 2020 року до 29 грудня 2021 року щодо сплати грошових коштів, відповідачем в належний спосіб не спростовано.

Не знаходять підтвердження також доводи відповідача про те, що кредитний договір не містить домовленості сторін щодо розміру відсоткової ставки за кредитом. Апеляційний суд виходить з того, що 09 червня 2020 року ОСОБА_1 власноручно підписано і погоджено умови кредитного договору № . Підпунктом 2.2 пункту 2 договору визначено, що цей Договір, Паспорт кредиту № 4743756 та Умови отримання фінансових послуг кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» редакція від 04 травня 2020 року складають єдиний кредитний договір. Позичальник підписавши цей договір підтверджує, що свій примірник цього Договору він отримав.

Відповідачем того ж дня підписано Паспорт кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» № 4743756, у якому наведено плату за користування кредитом у вигляді щомісячних процентів у розмірі 2,99% від суми кредиту, загальні проценти у розмірі 11,99% від суми боргу за кредитом.

Отже, ОСОБА_1 був ознайомлений з усіма запропонованими умовами договору, зокрема з умовами нарахування відсотків за користування кредитом. Колегією суддів відхиляються доводи відповідача про неможливість застосування при вирішенні цього спору умов щодо розміру відсоткової ставки, наведених у Паспорті кредиту через те, що він є лише способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця щодо інформування споживача про умови кредитування. Суд виходить з того, що сторони в укладеному кредитному договорі самостійно обумовили те, що цей Договір та Паспорт кредиту № 4743756 складають єдиний кредитний договір.

Посилання відповідача на висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 23 травня 2022 року у справі № 393/126/20, не заслуговують на увагу, оскільки судами встановлені різні обставини.

У справі № 393/126/20 банком ініційовано спір про стягнення заборгованості за кредитним договором, який оформлено у вигляді анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. На підтвердження заявлених вимог банком надано копію анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, роздруківку з інформацією про деякі умови кредитування, які розцінено як паспорт споживчого кредиту до умов та правил надання банківських послуг, та розрахунок заборгованості. При цьому, у анкеті-заяві про приєднання до умов та правил надання банківських послуг процентна станка не була зазначена. Верховний Суд вважав, що відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витяг з умов та правил надання банківських послуг в АТ КБ «ПриватБанк» через їх мінливий характер не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із фізичною особою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Верховний Суд висловив такий висновок про застосування норми права: під формою правочину розуміється спосіб вираження волі сторін та/або його фіксація. Правочин оформлюється шляхом фіксації волі сторони (сторін) та його змісту. Така фіксація здійснюється різними способами. Першим і найпоширенішим з них є складання одного або кількох документів, які текстуально відтворюють волю сторін. Зазвичай правочин фіксується в одному документі. Це стосується як односторонніх правочинів (наприклад, складення заповіту), так і договорів (дво- і багатосторонніх правочинів). Домовленість сторін дво- або багатостороннього правочину, якої вони досягли, фіксується в його тексті, який має бути ідентичним у всіх сторін правочину. Потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.

Натомість у цій справі товариством ініційовано спір про стягнення заборгованості за кредитним договором, який особисто підписано відповідачем, і у пункті 1.3 якого передбачено, що позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати його повернення на умовах, передбачених в Паспорті кредиту № 4743756, який є невід`ємною частиною цього договору. Тобто розмір процентів погоджено сторонами у Паспорті кредиту № 4743756, який разом із кредитним договором № складає єдиний кредитний договір, а отже є його частиною, а не є способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця.

Установивши, що ОСОБА_1 отримав грошові кошти в сумі, зазначеній у договорі, однак зобов`язання щодо їх повернення та сплати відсотків в обумовлений строк за умовами договору належним чином не виконав, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в сумі 87 539,38 грн, яка складається із: 50 800 грн борг за тілом кредиту, 8 957,84 грн борг за річними відсотками, 27 781,54 грн борг за щомісячними відсотками.

Ураховуючи наведене, апеляційний суд приходить висновку, що суд першої інстанції правильно визначив наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «ФК «ЄАПБ». Доводи апеляційної скарги цих висновків суду не спростовують і не дають підстав для скасування правильного по суті судового рішення, яке постановлено з дотриманням вимог закону.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 20 травня 2024 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуюча: Н.В. Шитченко

Судді: О.Є. Мамонова

О.І. Онищенко