Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/8533/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.01.2024 м. Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючий-суддя Надопта А.А.,

секретар судового засідання Стрижак О.М.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів цивільну справу за заявою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 , заінтересована особа: Управління соціального захисту Берегівської РДА, про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаною заявою.

Вимоги заяви мотивовоно тим, що заявник ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , разом з своїми малолітніми дітьми: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які є малолітніми та повністю перебувають на його утриманні.

З 01 вересня 2023 року заявник перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Берегівської РДА та отримує допомогу відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу при народженні дитини» так, як саме заявник займається вихованням малолітніх сина та дочки.

У малолітніх дітей заявника ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є мати - ОСОБА_2 , яка вже давно не бере участі в вихованні дітей, а після народження дочки ОСОБА_5 взагалі не бере участі у вихованні дітей та всі обов`язки по догляду за новонародженою дочкою залишила на заявника та фактично відсутня у житті дітей.

Враховуючи, що під час військових дій заявник не має права виїзжати закордон для обстеження в лікарів малолітніх дітей і надання їм, а особливо новонародженій донечці відповідної медичної допомоги.

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов від 13 грудня 2023 року, складеного комісією старостинського округу села Підвиноградів Берегівського району, встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрований та фактично проживає ОСОБА_1 разом з сином- ОСОБА_3 та дочкою ОСОБА_4 . Для дітей створені всі необхідні умови для проживання, у зв`язку із вищевикладеним просив заявлені вимоги заяви задоволити.

Заявник ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явився, однак подав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі та про те, що вимоги заяви підтримує в повному обсязі, просить суд такі задоволити.

Зацікавлена особа ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленою про день, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до ч.3 ст. 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою учасників справи, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті, без проведення фіксування судового засідання технічними засобами.

Вивчивши матеріали справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає ухвалити рішення про задоволення заявлених вимог з огляду на наступне.

У відповідності до вимог ст.ст. 315, 319 ЦПК України, суди розглядають справи про встановлення фактів від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, в випадках коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

В судовому засіданні встановлено, що заявник ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , разом з своїми малолітніми дітьми: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які є малолітніми та повністю перебувають на його утриманні.

З 01 вересня 2023 року заявник перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Берегівської РДА та отримує допомогу відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу при народженні дитини» так, як саме заявник займається вихованням малолітніх сина та дочки.

У малолітніх дітей заявника ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є мати - ОСОБА_2 , яка вже давно не бере участі в вихованні дітей, а після народження дочки ОСОБА_5 взагалі не бере участі у вихованні дітей та всі обов`язки по догляду за новонародженою дочкою залишила на заявника та фактично відсутня у житті дітей.

Враховуючи, що під час військових дій заявник не має права виїзжати закордон для обстеження в лікарів малолітніх дітей і надання їм, а особливо новонародженій донечці відповідної медичної допомоги.

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов від 13 грудня 2023 року, складеного комісією старостинського округу села Підвиноградів Берегівського району, встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрований та фактично проживає ОСОБА_1 разом з сином- ОСОБА_3 та дочкою ОСОБА_4 . Для дітей створені всі необхідні умови для проживання.

Враховуючи, що в даний час на території України тривають військові дії, а без підтвердження факту самостійного догляду та виховання малолітніх дітей так, як заявник самостійно їх виховує, він може в будь-який час бути мобілізованим, і фактично його малолітні син та дочка залишаться одні, без батька, без матері, які можуть здійснювати за ними догляд та займатись їх вихованням. Така ситуація є вкрай небезпечною для подальшої долі малолітніх дітей. Згідно з положеннями абзацу 5 частини 1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані жінки та чоловіки, які самостійно виховують дитину (дітей) віком до 18 років. Згідно з положеннями п.п.2-6 постанови КМУ №57 від 27.01.1995 постанови КМУ № 57 від 27.01.1995 р. «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» у разі введення на території України надзвичайного або воєнного стану право на перетин державного кордону, крім осіб, зазначених у пунктах 2-1 та 2-2 цих Правил, також мають інші військовозобов`язані особи, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації. Ця норма не поширюється на осіб, визначених в абзацах другому і третьому частини третьої статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", а також пункті 2-14 цих Правил. Відповідно, у разі підтвердження факту того, що заявник самостійно виховує та здійснює догляд за малолітніми дітьми без будь-якої сторонньої допомоги та участі матері заявник зможе отримати право на відстрочку від призову під час мобілізації та матиме право на виїзд за кордон, внаслідок чого зможе забезпечити безпеку своїх малолітніх дітей, їх належне виховання та навчання за кордоном.

Відповідно до ст.141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно ч.3 ст.151 СК України батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства.

Відповідно до ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконанняобов`язківмаютьґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися в супереч інтересам дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті.

Відповідно до ст. 157 Сімейного Кодексу України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

При цьому, згіднозі ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України встановлено, щокожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 315 ЦПК України наведено перелік підстав, що мають юридичне значення, справи про встановлення яких розглядаються судом.

Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до роз`яснень, що викладені в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Так, Касаційний цивільний суд Верховного Суду у справі № 363/214/17-ц від 22.08.2018, прийшов до висновку, що перелік юридичних фактів, які підлягають встановленню в судовому порядку є невичерпним і у судовому порядку можуть бути встановленні факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

З вищевикладеного випливає, що факт який просить встановити заявник ОСОБА_1 , є юридичним, оскільки від його встановлення залежить виникнення особистих прав та можливість безперешкодної реалізації прав і законних інтересів.

Встановлення факту перебування малолітніх дітей на особистому утриманні і вихованні потрібно заявнику з метою захисту прав та інтересів дітей заявника та його прав як батька.

Чинним законодавством не передбачений інший порядок його встановлення, він не пов`язаний з вирішенням спору про право та встановлення його іншим шляхом неможливе.

Встановлення факту, що має юридичне значення, з ініціативи заявника не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно з ч. 2 ст. 8 Конституції України звернення до суду для захисту конституційних прав та свобод громадян на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Іншого позасудового порядку встановлення даного факту, передбаченого законом, немає.

З огляду на встановлене суд констатує, що заявник правомірно та обґрунтовано ставить вимогу про встановлення факту, що має юридичне значення і такі підстави встановлені в судовому засіданні.

Керуючись вимогами ст.ст. 12, 81, 89, 247,263, 265, 268, 293-294, 315, 319 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Заявлені вимоги -задоволити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець с. Підвинорадів Виноградівського району Закарпатської області, адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , самостійно виховує та здійснює догляд за малолітніми сином- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочкою - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 без участі матері - ОСОБА_6

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий А. А. Надопта