Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.09.2024Справа №607/10617/24

19 вересня 2024 року м.Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

- головуючої судді Черніцької І.М.

- за участю секретаря судового засідання Демборинського М.Р.

- сторони в судове засідання не з`явилися

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Тришак Олег Григорович, до Підгороднянської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Тришак О.Г., звернулася до суду із позовом до Підгороднянської сільської ради про визнання права власності на частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після смерті чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та частки вищевказаного житлового будинку в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обгрунтування вимог позивач зазначила, що спірний житловий будинок мав статус колгоспного двору, в якому були зареєстровані ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловік ОСОБА_2 помер. Спадкоємцями після смерті ОСОБА_2 є вона та ОСОБА_3 , які успадкували по частці спірного будинковолодіння.

За життя ОСОБА_3 склала заповіт, яким заповіла все своє майно їй. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла. Вона є спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 , а відтак успадкувала належні їй частки спірного будинковолодіння.

Постановою державного нотаріуса від 23 квітня 2023 року їй відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину на частку в спірному будинковолодінні, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів про належність вказаного нерухомого майна спадкодавцям ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Посилаючись на наведене, просила задовольнити позов.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 травня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 червня 2024 року, яку занесено до протоколу судового засідання, витребувано в Тернопільської районної державної нотаріальної контори належним чином засвідчені копії матеріалів спадкової справи за №489/2022 після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та спадкової справи за №299/23 після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 серпня 2024 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.

В судове засідання позивач не з`явилася, хоча про час та місце була повідомлена у встановленому законом порядку.

Попередньо представник позивача адвокат Тришак О.Г. подав заяву про розгляд справи без його та позивача участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Представник Підгороднянської сільської ради в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце був повідомлений у встановленому законом порядку. Попередньо подав клопотання про розгляд справи без їх участі. При вирішенні позовних вимог сільська рада покладається на думку суду.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_2 , батьками якого зазначено ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 16 червня 1967 року.

24 червня 1995 року ОСОБА_2 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 від 24 червня 1995 року, виданим Почапинською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу « ОСОБА_6 ».

Згідно свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 14 січня 19889 року, виданого Виконавчим комітетом Тернопільської районної Ради народних депутатів Тернопільської області Української РСР та реєстраційного напису на документі про право особистої власності від 14 січня 1989 року, записаного в реєстрову книгу №2 за реєстровим №186, житловий будинок по АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3 .

Як вбачається з довідки Забойківського старостинського округу Підгороднянської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області за №6-265 від 29 листопада 2022 року, будинковолодіння по АДРЕСА_1 рахувалось за ОСОБА_3 . Станом на 15 квітня 1991 року вказане домоволодіння відносилось до суспільної групи господарства двір колгоспників (колгоспний двір), членами якого станом на 15 квітня 1991 року були: ОСОБА_3 голова двору та ОСОБА_2 син.

Як слідує з інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна за №28 від 03 квітня 2023 року, виданої ФОП ОСОБА_7 , станом на 03 квітня 2023 року житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Станом на 01 січня 2013 року право власності на майно було зареєстровано за головою колгоспного двору ОСОБА_3 на підставі свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 14 січня 1989 року за №186. Загальна площа житлового будинку збільшилася на 4,9 кв.м., житлова площа збільшилася на 9,8 кв.м., в результаті проведення реконструкції житлової прибудови в 1990 році та ремонтно-оздоблювальних робіт і перепланувальних робіт, що не суперечить чинному законодавству і не вимагає дозвільних документів.

Як слідує з технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами від 03 квітня 2023 року, виготовленого ФОП ОСОБА_7 , загальна площа житлового будинку по АДРЕСА_1 становить 76,7 кв.м., житлова 49,6 кв.м.

Таким чином, наявними у справі матеріалами підтверджено, що спірне будинковолодіння по АДРЕСА_1 належало до суспільної групи «колгоспний двір», членом якого станом на 15 квітня 1991 року були: ОСОБА_3 голова двору та ОСОБА_2 син.

Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності всіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Відтак, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 належало по частці будинковолодіння по АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 07 грудня 2020 року, виданим Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис №2318.

Після його смерті відкрилася спадщина за законом на належне йому майно, у тому числі належну йому частку будинковолодіння по АДРЕСА_1 .

29 серпня 2023 року державним нотаріусом Тернопільської районної нотаріальної контори заведено спадкову справу за №229/2023 після смерті ОСОБА_2 за заявою ОСОБА_1 про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом.

Як вбачається з довідки за №6-266 від 29 листопада 2022 року, виданої Забойківським старостинським округом Підгороднянської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, ОСОБА_2 постійно проживав та перебував на реєстраційному обліку по АДРЕСА_1 . Разом з ним за вказаною адресою були зареєстровані: ОСОБА_3 матір, ОСОБА_1 дружина, ОСОБА_8 син дружини, ОСОБА_9 дружина пасинка, ОСОБА_10 онук дружини, ОСОБА_11 онук дружини та ОСОБА_11 онука дружини.

Таким чином, з матеріалів спадкової справи за №299/2023 встановлено, що єдиними спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_2 є ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , які у встановленому законом порядку прийняли спадщину після смерті останнього шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Інших спадкоємців за законом та за заповітом судом не встановлено.

За життя ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений 04 лютого 2021 року старостою села Забойки Тернопільського району Тернопільської області, зареєстрований в реєстрі за №6-01, яким заповіла все належне їй майно ОСОБА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 від 22 серпня 2022 року, виданим Підгороднянською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, актовий запис №72.

Після її смерті відкрилася спадщина за заповітом на належне йому майно, у тому числі на належну їй частку будинковолодіння по АДРЕСА_1 .

25 листопада 2022 року державним нотаріусом Тернопільської районної нотаріальної контори заведено спадкову справу за №489/2022 після смерті ОСОБА_3 за заявою ОСОБА_1 про прийняття спадщину за заповітом.

Як вбачається з довідки за №6-239 від 21 жовтня 2012 року, виданої Забойківським старостинським округом Підгороднянської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, ОСОБА_3 постійно проживала та перебувала на реєстраційному обліку по АДРЕСА_1 . Разом з нею за вказаною адресою були зареєстровані: ОСОБА_1 невістка, ОСОБА_8 онук, ОСОБА_9 дружина онука, ОСОБА_10 правнук, ОСОБА_11 правнук та ОСОБА_11 правнучка.

Таким чином, з матеріалів спадкової справи за №489/2022 встановлено, що єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3 є ОСОБА_1 , яка у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті останньої шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини.

23 квітня 2024 року ОСОБА_1 подала в нотконтору заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 .

ОСОБА_1 частково оформила спадкові права після смерті ОСОБА_3 , отримавши 23 квітня 2024 року свідоцтва про право на спадину за заповітом на земельні ділянки.

Постановою державного нотаріуса Тернопільської районної нотаріальної контори Темнікової Л.Г. від 23 квітня 2023 року за №847/02-31, позивачу відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 та за заповітом після смерті ОСОБА_3 на відповідні частки будинковолодіння по АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на належність майна спадкодавцям.

Суд, розглянувши справу, дослідивши та оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного.

Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що будинковолодіння по АДРЕСА_1 значиться як колгоспний двір, членами якого станом на 15 квітня 1991 року були: ОСОБА_3 голова двору та ОСОБА_2 син.

Відповідно до роз`яснень викладених у п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Таким чином, кожному члену колгоспного двору ОСОБА_3 та ОСОБА_2 належало по частині будинковолодіння по АДРЕСА_1 .

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

В силу вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина за законом, у тому числі на належну йому частку будинковолодіння по АДРЕСА_1 , належну йому як члену колишнього колгоспного двору.

Спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняли позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , як спадкоємеці за законом першої черги, шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується матеріалами справи.

Інші спадкоємці за законом чи за заповітом відсутні.

Таким чином, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_2 успадкували належну померлому частку будинковолодіння по АДРЕСА_1 по частці кожна.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина за заповітом, а саме на частку належну їй як члену колишнього колгоспного двору та частку успадковану після смерті ОСОБА_2 .

Спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняла ОСОБА_1 , як спадкоємець за заповітом, шляхом подання нотаріусу у встановлений законом строк заяви про прийняття спадщини та постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується матеріалами справи.

Інші спадкоємці за законом чи за заповітом відсутні.

Таким чином, ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_3 успадкувала належні їй частки будинковолодіння по АДРЕСА_1 .

Однак, отримати свідоцтва про право на спадщину за законом та за заповітом на спірне будинковолодіння у нотаріуса позивач не може, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів.

За змістом вимог ст. 12 ЗУ «Про власність» (який діяв на час виникнення спірних правовідносин), основою створення власності є праця громадян та громадянин набуває право власності на майно з підстав, не заборонених законом, або отримує в результаті спадщини або здійснення інших угод.

Згідно з вимогами ст. 49 ЗУ «Про власність», володіння майном вважається правомірним, якщо інше не було встановлено судом, арбітражним судом, третейським судом.

Відповідно до вимог ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Відповідно до інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про практику розгляду цивільних справ про спадкування», державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення, шляхом визнання за позивачем права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після смерті чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Керуючись ст. ст. 3, 4, 12, 81, 259, 263, 265, 268, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст. 392, 1218, 1233, 1236, 1268-1270 Цивільного кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Тришак Олег Григорович, до Підгороднянської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після смерті чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Відповідач: Підгороднянська сільська рада, вул. Бережанська, 70, с. Підгородне Тернопільського району Тернопільської області, .

Повне рішення складено 24 вересня 2024 року.

Головуюча суддя І.М. Черніцька