Провадження 2-о/522/321/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАІНИ

26 вересня 2024 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси, у складі:

головуючого - судді Науменко А.В.,

за участю секретаря судового засідання Звонецької І.М.,

розглянувши в порядку окремого провадження заяву ОСОБА_1 , за участі заінтересованої особи ОСОБА_2 , про встановлення факту належності правовстановлюючого документу

В С Т А Н О В И В:

До Приморського районного суду міста Одеси 18 квітня 2024 року надійшла заява ОСОБА_1 , за участі заінтересованої особи ОСОБА_2 , про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями була передана судді Суворовій О.В.

Ухвалою судді Суворової О.В. від 27 травня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами окремого провадження.

На підставі розпорядження керівника апарату Приморського районного суду м. Одеси №337/24 від 17.06.2024 року щодо здійснення повторного автоматизованого розподілу справи, у зв`язку із звільненням з посади судді ОСОБА_3 , по справі проведено повторний автоматизований розподіл, в результаті якого справу 17.06.2024 року передано судді Науменку А.В.

Ухвалою суду від 20.06.2024 року справу прийнято до провадження головуючого судді Науменко А.В.

Заявник ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

В обгрунтування заяви вказано, що Приватний нотаріус Марина Єлькіна відкрила спадкову справу на майно ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_5 володіла 1/2 часткою садового будинку АДРЕСА_1 . При оформленні свідоцтва про право власності на цей будинок була допущена помилка в прізвищі (« ОСОБА_6 » замість « ОСОБА_7 »), що заважає прийняти спадщину. В інших документах прізвище вказане правильно. Необхідно встановити юридичний факт належності свідоцтва про право власності ОСОБА_8 .

Заявник в судове засідання не з`явились, заявник надала суду заяву в якій просила суд здійснити розгляд справи за її відсутності.

Заінтересована особа в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення заяви про встановлення факту належності правовстановлюючих документів.

Згідно ч. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Із матеріалів справи судом встановлено, що Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу, ОСОБА_9 , відкрила спадкову справу (витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 75710766 від 6 лютого 2024 року; № спадкової справи 71956110; дата реєстрації спадкової справи: 6 лютого 2024 року; спадкодавець: ОСОБА_10 ).

ОСОБА_10 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_2 ) померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 21 серпня 2023 року; актовий запис № 8172 від 21 серпня 2023 року.

ОСОБА_10 була матір`ю заявника, що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 , видане Відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневої райадміністрації виконкому Одеської міської ради народних депутатів, запис у книзі записів актів громадянського стану про народження № 1721 від 16 липня 1958 року.

Померла ОСОБА_10 була власником 1/2 частки садового будинку під номером АДРЕСА_1 . Будинок складається з одного садового будинку (літера «А») загальною площею 50 кв.м., вбиральні (літера «Б»), огорож (№ 1-6), мостіння (І, II), шахти (III), які відображені на технічному паспорті, виготовленому Одеським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості Виконавчого комітету Одеської міської ради 12 жовтня 2001 року (реєстраційний № 1057-стр.49-кн.17С).

Право власності ОСОБА_10 на 1/2 частку садового будинку під номером АДРЕСА_1 , підтверджується свідоцтвом про право власності на садовий будинок АДРЕСА_2 , виданим Управлінням земельних ресурсів Одеської міської ради 1 листопада 2001 року та зареєстрованим в Одеському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості Виконавчого комітету Одеської міської ради (запис за № 1057-стр.49-кн.17С від 6 листопада 2001 року).

При оформленні свідоцтва про право власності на садовий будинок АДРЕСА_1 , була допущена помилка, яка заважає прийняти спадщину за законом. Помилка виникла через те, що дані про власника були внесені на підставі довідки від садівничого товариства «Зелений мис» від 18 жовтня 2001 року № 22, де прізвище вказано як « ОСОБА_6 ».

Згідно з роз`ясненнями приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Марини Олексіївни Єлькіної від 6 лютого 2024 року № 69/02-14, видача свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться після подання правовстановлюючих документів щодо належності майна спадкодавцеві та перевірки заборони або арешту цього майна. У поданому ОСОБА_1 правовстановлюючому документі - свідоцтві про право власності на садовий будинок АДРЕСА_2 , виданому Управлінням земельних ресурсів Одеської міської ради 1 листопада 2001 року та зареєстрованому в Одеському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості Виконавчого комітету Одеської міської ради (запис за № 1057-стр.49-кн.17С від 6 листопада 2001 року) - прізвище власника вказане помилково як « ОСОБА_6 » замість « ОСОБА_7 ».

В інших документах прізвище матері заявника зазначено правильно, що підтверджується:

паспортом: НОМЕР_3 , виданим 26 червня 2002 року Київським РВ УМВС України в Одеській області на ім`я ОСОБА_11 ;

свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 , виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневої райадміністрації виконкому Одеської міської ради народних депутатів, запис у книзі записів актів громадянського стану про народження № 1721 від 16 липня 1958 року;

свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 21 серпня 2023 року; актовий запис № 8172 від 21 серпня 2023 року.

Встановлення факту належності заявнику свідоцтва та розпорядження мають юридичне значення, оскільки від цього залежить реалізація гарантованого Конституцією України права вільно володіти та розпоряджатися належною заявнику власністю.

У зв`язку з цим виникає необхідність встановити юридичний факт належності померлій матері, ОСОБА_11 , правовстановлюючого документа - свідоцтва про право власності на садовий будинок № НОМЕР_4 , виданого Управлінням земельних ресурсів Одеської міської ради 1 листопада 2001 року на ім`я ОСОБА_11 та зареєстрованого в Одеському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості Виконавчого комітету Одеської міської ради (запис за № 1057-стр.49-кн.17С від 6 листопада 2001 року).

Стаття 41 Конституції України закріплює право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яку ратифіковано 17.07.1997 року відповідно до Закону України від 17.07.1997 року № 3465/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на повагу своєї власності, безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про, зокрема, встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 4 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 передбачено, що, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства».

Відповідно до роз`яснень Верховного суду України у листі від 01.01.2012 «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», «Коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим».

Згідно ч. 1 ст. 316 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Згідно ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Зміст статті 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказами.

Таким чином, виходячи з наведеного, дослідивши усі надані суду докази у їх сукупності, перевіривши відповідність вимогам діючого законодавства України, суд вважає за необхідне встановити факт належності померлій матері ОСОБА_1 - ОСОБА_11 правовстановлюючого документу свідоцтва про право власності на садовий будинок № НОМЕР_4 , виданого Управлінням земельних ресурсів Одеської міської ради 01.11.2001 року на ім`я ОСОБА_11 та зареєстрованого в Одеському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості Виконавчого комітету Одеської міської ради (запис за № 1057-стр.49-кн.17С від 06 листопада 2001 року).

Керуючись ст. ст. 13, 4, 81, 89, 293,294,315, 316 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , за участі заінтересованої особи ОСОБА_2 , про встановлення факту належності правовстановлюючого документу задовольнити.

Встановити юридичний факт належності померлій матері ОСОБА_1 - ОСОБА_11 правовстановлюючого документу свідоцтва про право власності на садовий будинок № НОМЕР_4 , виданого Управлінням земельних ресурсів Одеської міської ради 01.11.2001 року на ім`я ОСОБА_11 та зареєстрованого в Одеському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості Виконавчого комітету Одеської міської ради (запис за № 1057-стр.49-кн.17С від 06 листопада 2001 року)

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1 ст. 354 ЦПК України.

Суддя А.В. Науменко

Повний текст рішення виготовлений 08.10.2024 року.

Суддя А.В. Науменко

26.09.24