Справа № 544/1200/24
пров. № 2/544/443/2024
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2024 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Нагорної Н. В.,

за участі секретаря Киричевської В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду по вул. Соборній, 41, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Пирятинської міської ради Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що євласником житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташовані у АДРЕСА_1 . Викладена обставина підтверджується випискою з погосподарського обліку Великокручанського старостинського обліку виконавчого комітету Пирятинської міської ради Полтавської області №478 від 01.12.2023. З метою реєстрації свого права власності на належне їй нерухоме майно, ОСОБА_1 звернулась до Державного реєстратора, проте отримала відмову у вчиненні необхідних реєстраційних дій, оскільки відповідно до ст. 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» заявником не надано документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку. Проте, такий документ у позивачки відносно земельної ділянки, на якій розташовані належні їй житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами у АДРЕСА_1 , відсутній. З огляду на зазначене позивачка просить визнати за нею право власності в цілому на житловий будинок «А-1» загальною площею 54,5 кв.м, житловою площею 24,8 кв.м, сарай-гараж «Б», саж «В», що розташовані у АДРЕСА_1 .

Позивачка в судове засідання не з`явилася, її представник адвокат Ковтун М.В. подав заяву про розгляд справи без його та позивачки участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити.

Представник відповідача Пирятинської міської ради у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, у якій вказав, що при розгляді справи покладається на розсуд суду, просить розглянути справу без його участі.

Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши надані по справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що відповідно до виписки з по господарського обліку №478 від 01.12.2023, виданої старостою Великокручанського старостинського округу, власником житлового будинку та господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 з 1991 року до теперішнього часу є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6).

Відповідно до довідки КП «Лубенське МБТІ» №2091 від 15.12.2023 станом на 29.12.2012 року житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , не зареєстровано в КП «Лубенське МБТІ» (а.с. 7-8).

Згідно листа головного спеціаліста Архівного відділу Лубенської районної військової адміністрації Полтавської області № 07-02-П/Ш-03 від 26.01.2024, у протоколах сесій та протоколах засідань виконавчого комітету Великокручанської сільської ради Пирятинського району Полтавської області за 1992-1996 роки рішення про приватизацію земельної ділянки ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 , відсутнє. У протоколі десятої позачергової сесії двадцять першого скликання Великокручанської сільської ради від 28.10.1992 значиться у списках контрольних обмірів громадян с. Мала Круча, які користуються земельними ділянками ОСОБА_1 0,42га (а.с.9).

На замовлення ОСОБА_1 КП «Лубенське МБТІ» 19.12.2023 виготовлено технічний паспорт на житловий будинок садибного типу «А-1» за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 54,5 кв.м, житловою площею 24,8 кв.м, сарай-гараж «Б», саж «В»; рік спорудження/реконструкції житлового будинку «А-1» та сараю-гаража «Б» - 1975 рік, саж «В» - 1950 рік (а.с. 11-15).

Як встановлено судом ОСОБА_1 відмовлено у здійсненні державної реєстрації права власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю документа, що посвідчує речове право на земельну ділянку під вказаним об`єктом нерухомого майна, що передбачено ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (а.с.10).

Після встановлення вказаних фактів суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ч. 2 ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч.1 ст.31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року (зі змінами та доповненнями), для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, і щодо зазначених об`єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються: 1) виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою; 2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав. Для здійснення державної реєстрації прав власності на зазначені об`єкти документом, що посвідчує речові права на земельну ділянку під таким об`єктом, може також вважатися рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність.

Крім цього, відповідно до п.80 Постанови КМУ №1127 від 25 грудня 2015 року «Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, може проводитись на підставі документів, передбачених статтею 31 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно до підпункту 5 розділу Х Перехідних положень Земельного кодексу України під час дії воєнного стану земельні відносини регулюються з урахуванням таких особливостей, зокрема безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється. Положення цього підпункту не поширюються на безоплатну передачу земельних ділянок у приватну власність власникам розташованих на таких земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), а також на безоплатну передачу у приватну власність громадянам України земельних ділянок, переданих у користування до набрання чинності цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Отже, враховуючи наведені вище норми права, оцінюючи наявні у матеріалах справи докази, суд уважає, що відсутність у позивачки документу, що посвідчує речове право на земельну ділянку під житловим будинком з господарськими будівлями, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , не позбавляє її права набути право власності на вказаний будинок з господарськими будівлями та спорудами, втім в позасудовому порядку позивачка позбавлена можливості оформити належним чином це право, тому це право підлягає захисту судом шляхом його визнання.

За таких обставин позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню як такі, що грунтуются на законі та підтверджені належними та допустимими доказами.

Керуючись ст.6-13,76-81,259,263-265,352 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Пирятинської міської ради Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 право власності в цілому на житловий будинок «А-1», загальною площею 54,5 кв. м, житловою площею 24,8 кв. м, сарай-гараж «Б», саж «В», що розташовані у АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Пирятинський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.В.Нагорна