Справа №758/5375/19
Апеляційне провадження №22-ц/824/1354/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2024 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Писаної Т.О., Приходька К.П.,

за участю секретаря Павлової В.В.,

розглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Подільського районного суду м. Києва від 23 лютого 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2019 року позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до відповідача ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої пожежею.

В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначили, що вони є співвласниками будинку за адресою АДРЕСА_1 . 03.03.2019 року у приватному будинку, який розташований на АДРЕСА_2 та належить на праві власності відповідачу, сталася пожежа, внаслідок чого належне їм житло зазнало пошкоджень, а саме було пошкоджено вікна на всіх поверхах будинку, ливневі стоки, каналізації, кабелі тощо. Згідно з висновком експерта вартість майнової шкоди, завданої позивачам внаслідок пожежі, становить 271 065,00 грн. Позивачі стверджують, що пожежа сталася з вини відповідача, який в силу Закону України «Про пожежну безпеку» відповідає за забезпечення пожежної безпеки у належному йому будинку, в якому сталася пожежа, проте він не бажає добровільно відшкодувати завдану їм матеріальну шкоду. Так, позивачі неодноразово намагалися вирішити це питання в досудовому порядку, шляхом телефонних переговорів із відповідачем та надсилання йому письмової претензії, однак позитивних результатів такі їхні намагання не принесли. Крім того, позивачі стверджують, що у зв`язку з пошкодженням пожежею їхнього майна їм була завдана моральна шкода, яка полягає у сильних душевних стражданнях, яких вони зазнали у зв`язку з цим, було порушено їхній звичний режим життя, а також завдано сильного психологічного стресу як їм, так і їхнім дітям, оскільки подія мала місце у березні, під час досить холодних погодних умов, а внаслідок пожежі їхній будинок залишився повністю без вікон.

У зв`язку з викладеним просили суд:

- стягнути ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_2 матеріальну шкоду у розмірі 271 065, 00 грн.;

- стягнути ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 10 000, 00 грн, по 5 000, 00 грн кожній та витрати щодо сплати судового збору.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 23 лютого 2022 року позовні вимоги ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 матеріальну шкоду в розмірі 271 065,00 грн.; стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі по 5000,00 грн. кожній; стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 2910,66 грн.,; у решті вимог позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, 22.07.2022 року відповідач направив апеляційну скаргу, в якій зазначив, що оскаржуване рішення вважає незаконним та таким, що ухвалене з порушенням норм процесуального права та з неправильним застосуванням норм матеріального права. Вказує на те, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та є помилковими. У зв`язку з цим апелянт просив апеляційний суд оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким в позові відмовити повністю.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 13 лютого 2023 року у зв`язку із смертю апелянта провадження у справі зупинено до залучення до участі у справі правонаступників.

10.03.2023 року Київським апеляційним судом до Міністерства юстиції України було направлено запит до Литовської Республіки з проханням надати виписку з книги запису актів громадянського стану про смерть ОСОБА_4 , який за даними, що містяться у матеріалах справи, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також з проханням повідомити про осіб, які прийняли спадщину після його смерті.

07.08.2023 року до Київського апеляційного суду від Міністерства юстиції України надійшла відповідь.

05.02.2024 року на адресу суду надійшов нотаріально засвідчений переклад на українську мову довідки про спадкову справу ОСОБА_5 та запис про смерть від 13 серпня 2022 року №4379.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 15 лютого 2024 року замінено в порядку процесуального правонаступництва відповідача по справі ОСОБА_5 на ОСОБА_6 .

У судове засідання, призначене на 19.09.2024 року, з`явився представник позивача та заявив про відмову позивачів від позову.

Дослідивши матеріали справи, подану представником позивачів заяву про відмову від позову колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що вказана заява підлягає до задоволення.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно ч. 1 ст. 373 ЦПК України, в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу.

За приписами ч. 2 ст. 373 ЦПК України, якщо заява про відмову від позову відповідає вимогам ст. 206 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Частиною 1 статті 206 ЦПК України визначено, що позивач може відмовитися від позову на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

У судовому засіданні представник позивачів звернувся до суду із заявою про відмову від позову. Вказана заява відповідає вимогам статті 206 ЦПК України. Також позивачі заявили про те, що їм відомі наслідки відмову від позову.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право визнати нечинним судове рішення суду першої інстанції повністю або частково у передбачених цим Кодексом випадках і закрити провадження у справі у відповідній частині.

Ураховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття відмови ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від позову із одночасним визнанням нечинним рішення суду першої інстанції та закриттям провадження у справі.

Згідно положень ч. 9 ст. 158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Зважаючи на вказане, арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :85:473:0011, накладений ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 02 грудня 2019 року, підлягає скасуванню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 206, 256, 268, 373, 374, 383, 384, 389 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Прийняти відмову ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від позову.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 23 лютого 2022 року визнати нечинним, провадження у справі закрити.

Арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :85:473:0011. накладений ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 02 грудня 2019 року, скасувати.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий С.О. Журба

Судді Т.О. Писана

К.П. Приходько