Справа № 212/8023/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2024 року м. Кривий Ріг

Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

суддя - Ведяшкіна Ю.В.

секретар судового засідання - Івашко А.А.

у цивільній справі № 212/8023/24 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоров`я,

у с т а н о в и в :

14.08.2024 року адвокат Гузєв І.Г., який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив суд стягнути з АТ «КЗК» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я на виробництві грошові кошти у розмірі 302 800,00 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що в період часу з 04.01.1999 року по 08.02.2023 року ОСОБА_1 перебував в трудових відносинах з ВАТ «Криворізький залізорудний комбінат», ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат», правонаступником яких є Акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат». 08.02.2023 року Позивача звільнено у зв`язку з виявленням невідповідності працівника виконуваній роботі внаслідок стану здоров`я. У зв`язку з шкідливими умовами праці Позивач з вини Відповідача отримав хронічне професійне захворювання, а з 15.07.2024 року йому первинно встановлена ІІІ група інвалідності безстроково з причини професійного захворювання із втратою працездатності 65%, визначено потребу у санітарно-курортному лікуванні, медикаментозному лікуванні, забезпечення виробами медичного призначення; протипоказана важка фізична праця, тривала хода, вимушена поза, переохолодження в умовах виробничого пилу. Наведені обставини призвели до зміни образу і якості життя. Професійні захворювання призводять до постійного перенесення Позивачем больових відчуттів, до необхідності проходження медикаментозного лікування, придбання ліків. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди Позивач оцінив в 302 800 грн., тобто 100 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого на одну працездатну особу ( 100 х 3028,00 грн.).

16.08.2024 року ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

11.09.2024 року представник відповідача надала відзив, в якому просила в задоволенні позову відмовити в повному обсязі, посилаючись на відсутність вини Відповідача, відсутність протиправної поведінки Відповідача, зазначивши, що Позивач був забезпечений колективними та індивідуальними засобами захисту, все гірниче обладнання, яке в процесі роботи утворює пил, обладнується пиловловлюючими пристроями, та умови праці, в яких працював Позивач, є наслідком недосконалості технології розробки корисних копалин підземним способом, в результаті чого на робочому місці параметри шкідливих факторів перевищували гранично-допустимий рівень, про що позивач був повідомлений та погоджувався на такі умови праці, у зв`язку з чим отримував пільги. Крім того, вважає розмір моральної шкоди, заявлений Позивачем значно завищеним та вважає, що сума грошового відшкодування моральної шкоди підлягає оподаткуванню у відповідності до вимог чинного законодавства.

19.09.2024 року від представника позивача надійшла заява про те, що позивач та представник отримали відзив, не бажають скористатися правом надати відповідь на відзив, позовні вимоги просили задовольнити.

Згідно ст. 279 ЦПК України суд проводить розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Так, судом встановлено, що з 04.01.1999 року по 08.02.2023 року ОСОБА_1 працював машиністом бурової установки з повним робочим днем в підземних умовах на підприємстві відповідача. 08.02.2023 року звільнено відповідно п.2 ч.1 ст. 40 КЗпП України (а.с.44-52).

Відповідно до довідки МСЕК серії 12 ААА №130163 від 13.08.2024 року позивачу ОСОБА_1 первинно встановлено 65% втрати професійної працездатності з 15.07.2024 року безстроково. Визначено потребу у санітарно-курортному лікуванні, медикаментозному лікуванні, забезпечення виробами медичного призначення (а.с.8-9).

Відповідно до довідки МСЕК 12 ААГ №573809 від 13.08.2024 року позивачу ОСОБА_1 з 15.07.2024 року первинно встановлено третю групу інвалідності безстроково, визначено необхідність у спостереженні сімейного лікаря, невролога, протипоказана важка фізична праця, тривала хода, вимушена поза, переохолодження в умовах виробничого пилу. (а.с. 10-11).

10.05.2024 року складено Акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) ОСОБА_1 :

Хронічне обструктивне захворювання легень першої-другої стадії (пиловий бронхіт першої-другої стадії, емфізема легень першої-другої стадії), група В. Легенева недостатність другого ступеня;

Радикулопатія попереково-крижова L5, S1 та шийна С6, С7, С8 з вираженими статико-динамічними порушеннями, стійким больовим і м`язово-тонічним синдромами, вираженим периферичним нейросудинним синдромом верхніх кінцівок, нейродистрофією у вигляді двобічного плечолопаткового періартрозу (ПФ другого ступеня), остеоартрозу у поєднанні з періартрозом ліктьових та колінних суглобів (ПФ другого ступеня).

Зазначений Акт був складений на підставі інформаційної довідки про умови праці від 20.02.2023 №ПС/3.1/4575-23, підготовленої Південно-Східним міжрегіональним управлінням Державної служби з питань праці та згідно з Державними санітарними нормами та правилами «Гігієнічна класифікація праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу», затвердженими наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.04.2014 №248.

Обставиною виникнення профзахворювань ОСОБА_1 стало: працюючи підземним машиністом бурової установки на дільниці N?24 шахти «Козацька» («Гвардійська») ПАТ «КРИВБАСЗАЛІЗРУДКОМ» у період з 04.01.1999 по 08.02.2023, ОСОБА_1 в підземних умовах шахти керував буровими верстатами при бурінні та розширенні глибоких свердловин, виконував бурові роботи та роботи з попередження і ліквідації кривизни, аварій та ускладнення у свердловинах, нарощував штанги та вилучав їх зі свердловин, чистив та промивав свердловини.

Внаслідок недосконалості технології підземного видобутку руди, порушень в роботі систем вентиляції, пилоподавлення та режимів експлуатації гірничошахтного устаткування, підпадав під вплив аерозолів фіброгенної дії, концентрації яких перевищували нормативні показники.

В підземних умовах шахти не завжди була можливість використовувати засоби малої механізації для переміщення вантажів з причин технологічного обмеження робочого простору, що перешкоджає їх застосуванню, внаслідок чого умови праці характеризувалися фізичним перевантаженням.

Причиною виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) стало:

Пил переважно фіброгенної дії: концентрація пилу переважно фіброгенної дії з вмістом вільного діоксиду кремнію від 10 до 70% в повітрі робочої зони перевищувала гранично-допустиму в середньому у 1,84 разів (3,9-3,46 мг/м3 при ГДК 2,0 мг/м3) згідно наказу МОЗ України від 14.07.2020 №1596 «Про затвердження гігієнічних регламентів допустимого вмісту хімічних і біологічних речовин у повітрі робочої зони».

Важкість праці: маса вантажу, що постійно підіймається та переміщується вручну, перевищувала на 20 кг і складала 50 кг при нормі до 30 кг; періодичне перебування у незручній робочій позі 40,7% зміни при нормі до 25%, згідно з вимогами Державних санітарних норм та правил «Гігієнічна класифікація праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу», затвердженого наказом МОЗ України №248 від 08.04.2014 р.

Частиною 4 ст. 43 Конституції України передбачають, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

У ст. 16 Конвенції Міжнародної організації праці від 22 червня 1981 року № 155 передбачено, що від роботодавців повинно вимагатися настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, забезпечення безпечності робочих місць, механізмів, обладнання та процесів, які перебувають під їхнім контролем, і відсутності загрози здоров`ю з їхнього боку. Від роботодавців повинно вимагатися настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, забезпечення відсутності загрози здоров`ю з боку хімічних, фізичних та біологічних речовин й агентів, які перебувають під їхнім контролем, тоді, коли вжито відповідних захисних заходів. Від роботодавців повинно вимагатися надавати у випадках, коли це є необхідним, відповідні захисні одяг і засоби для недопущення настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, загрози виникнення нещасних випадків або шкідливих наслідків для здоров`я.

Відповідно до статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Статтею 173 КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків.

Ст. 4 Закону України «Про охорону праці» визначено, що державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці; соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань.

Статтею 237-1 КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зав`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.2, ч.3-5 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Конституційний Суд України у пункті 4.1 Рішення від 27 січня 2004 року у справі № 1-9/2004 за конституційним зверненням Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Кіровоградській області про офіційне тлумачення положення частини третьої статті 34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» зазначив, що ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричинюють йому моральні і фізичні страждання. Втрата працездатності, яка встановлена висновком медико-соціальною експертною комісією, вже сама по собі свідчить про спричинення моральної шкоди, оскільки стан здоров`я потерпілого погіршено.

Отже, аналізуючи наведені норми чинного законодавства та встановлені по справі обставини, суд вважає доведеним факт порушення відповідачем, як роботодавцем, на якого покладається обов`язок забезпечувати безпечні і нешкідливі умови праці, права позивача на належні, безпечні і здорові умови праці, що полягало у виконанні робіт у небезпечних для здоров`я умовах, яке призвело до заподіяння позивачеві моральних та фізичних страждань, порушення нормальних життєвих зав`язків, з причини отримання внаслідок наведених факторів професійного захворювання, що призвело до втрати працездатності на 65% та встановлення ІІІ групи інвалідності безстроково, що вимагає постійного лікування, тобто суд вважає доведеним наявність моральної (немайнової) шкоди; доведеним обов`язок саме відповідача, як заподіювача такої шкоди по її відшкодуванню; доведеним наявність причинного зв`язку між шкодою і діями (бездіяльністю) відповідача та права позивача на відшкодування такої шкоди.

При цьому посилання представника відповідача на наявність Окремої думки до Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) (а.с. 17-18), суд до уваги не приймає, оскільки вважає доводи, наведені в Окремій думці такими, що не відповідають встановленим по справі обставинам.

Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд враховує заявлений позивачем розмір грошового відшкодування завданої моральної шкоди, яку він оцінив в 302 800 грн., враховуючи період роботи позивача на підприємства відповідача в шкідливих умовах, який становить 24 років та 01 місяців, характер отриманих позивачем професійних захворювань, відсоток втрати працездатності, який позивачу первинно встановлений у 65% безстроково, встановлення позивачу у зв`язку з наявністю наведеного професійного захворювання ІІІ групи інвалідності безстроково; тяжкість вимушених змін в його життєвих і виробничих стосунках, глибину фізичних та душевних страждань позивача за наведених обставин, а також враховуючи вимоги розумності і справедливості, суд погоджується з наведеним позивачем розрахунком грошового відшкодування завданої моральної шкоди та задовольняє позов в повному обсязі.

Оподаткування сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих позивачу внаслідок отриманого професійного захворювання чинним законодавством не передбачено (постанова Верховного Суду від 21 червня 2022 року по справі № 599/645/21), тому зазначена сума відшкодування підлягає стягненню з відповідача без утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави

судовий збір в сумі 3028,00 гривень.

З огляду на вищевикладене, керуючись ст. ст.4,5,6 - 13, 76-81, 89, 137-141, 258-259, 263-265, 279, 354 ЦПК України суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоров`я - задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 302 800,00 (триста дві тисяч вісімсот) гривень без урахування податку з доходів фізичних осіб.

Стягнути з Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на користь держави судовій збір в розмірі 3028,00 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат» , адреса: Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Симбірцева, буд. 1-А.

Повний текст рішення складено 10.10.2024 року.

Суддя: Ю. В. Ведяшкіна