Провадження № 2/205/3772/24
03 жовтня 2024 рік м. Дніпро
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Бізяєвої Н.О.
за участю секретаря судового засідання Бородавка А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі, в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО», треті особи: Приватний виконавець Лисенко Юрій Олександрович, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Київської області Гончаренко Тетяна Миколаївна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,
Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 серпня 2024 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та витребувано докази.
29 серпня 2024 року від приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Ю.О. на адресу суду надійшли докази витребувані ухвалою суду від 05 серпня 2024 року.
Позивач в судове засідання не з`явився, у вимогах позову просить проводити розгляд справи у його відсутності.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, з клопотанням про відкладення слухання справи до суду не звертався. Відзив на позовну заяву до суду не надходив.
Третя особа: приватний виконавець Лисенко Ю.О. в судове засідання не з`явився, надіславши до суду клопотання, зареєстроване в канцелярії 28 серпня 2024 року, в якому просить проводити розгляд справи без його присутності.
Третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Київської області Гончаренко Т.М., в судове засідання не з`явилась, будь-яких заяв або клопотань, письмових пояснень до суду не подала.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 432 ЦПК України неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.
З урахуванням положень ст.ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних в справі доказів, постановивши ухвалу про заочний розгляд справи.
У зв`язку з неявкою всіх учасників справи, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, які не містять відзиву, що позбавляє суд можливості перевірити зазначені позивачем підстави для позову, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Відповідно ч. 1 ст. 15 ЦК України принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно до ст. 3 ЦПК України, правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені.
Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України).
Приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Ю.О. 24.01.2022 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 69298513.
Звертаючись у суд з даним позовом ОСОБА_1 зазначає, що оспорюваний виконавчий напис був вчинений з порушенням вимог Закону України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, Постанови Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року із змінами.
Положеннями статей 15, 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.
При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.
Вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше.
Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.
Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.
У пункті 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, визначено, що нотаріально посвідчені угоди, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язань.
Постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року до зазначеного Переліку внесено зміни, відповідно до яких, серед іншого, Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та п.2 такого змісту: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».
Отже, на момент вчинення приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гончаренко Т.М. оспорюваного виконавчого напису норма чинного законодавства про можливість вчинення виконавчих написів в безспірному порядку на підставі кредитних договорів, що не посвідчені нотаріально, була скасована.
Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.
У нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором).
Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів:
- перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса;
- другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису).
Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання.
Слід звернути увагу на те, що не отримання позивачем вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавило його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або спростувати вимоги банку.
Позивач не мав можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення спірного виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між ним та відповідачем щодо суми заборгованості, що об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису.
Порушення порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог заставодержателя. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису.
Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості, як такого.
З огляду на викладене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.
Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (стаття 50 Закону України «Про нотаріат»).
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідач АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО», не подавши відзив на позов, не довів свого права стягувати заборгованість з позивача за укладеним з фінансовою установою кредитним договором, та саму суму заборгованості.
Крім того, відповідачем не доведено дотримання встановленого законом порядку при зверненні за вчиненням виконавчого напису, і твердження позивача в цій частині ним не спростовані.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про обґрунтованість доводів позивача щодо порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, недоведеності безспірності вимог стягувача, відтак позов про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, знайшов своє підтвердження під час розгляду та підлягає задоволенню.
Щодо вжитих заходів забезпечення позову.
Відповідно до ч. 7 ст. 158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.
Відповідно до положень п. 6 ч. 1 ст. 264, п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, при ухваленні рішення, суд вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, про що зазначає у резолютивній частині рішення.
Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно п. 3 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат пов`язаних з розглядом справи належать витрати пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно квитанції № 97564578 від 01.08.2024, позивачем було сплачено судовий збір за звернення до суду з даним позовом в сумі 1211,20 грн.
Отже враховуючи висновок суду про задоволення позову, положення ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1211,20 грн.
Згідно квитанції № 96764477 від 15.08.2024 позивачем було сплачено через відділення АТ «А-Банку» (МФО банку: 307770) судовий збір за подання заяви про забезпечення позову в сумі 1211,20 грн., який згідно Виписки про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України 15.08.2024 року був зарахований на казначейський рахунок, ідентифікатор документу в Казначействі: 696573868.
Згідно положень п.п. 4 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду, у тому числі, заяви про забезпечення доказів або позову фізичною особою сплачується судовий збір в розмір 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно положень ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня становить 3028 гривні.
Таким чином, судовий збір за звернення з заявою про забезпечення позову, який повинен був сплатити позивач становить 605,60 грн., однак як встановлено вище, позивач сплатив судовий збір у більшому розмірі ніж визначено Законом на суму 605,60 грн.
Згідно положень п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», с плачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду, у тому числі, в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.
Враховуючи, що матеріали справи не містять клопотання позивача про повернення судового збору сплаченого у більшому розмірі за звернення до суду з заявою про забезпечення позову, яку судом було задоволено, ч. 1 ст. 141 ЦПК України, вважаю необхідним стягнути з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору за звернення з заявою про забезпечення позову в сумі визначеній Законом, тобто 605,60 грн.
При цьому, суд роз`яснює, що позивач не позбавлений права звернутися до суду з відповідним клопотанням в порядку визначеному законодавством України про повернення йому суми судового зору сплаченого у більшому у розмірі ніж визначено законом.
Керуючись ст. ст. 259, 263-265, 280, 282, 353-355 ЦПК України суд
Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО», треті особи: Приватний виконавець Лисенко Юрій Олександрович, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Київської області Гончаренко Тетяна Миколаївна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.
Визнати таким що не підлягаю виконанню: виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за № 1984 вчинений 23 листопада 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Київської області Гончаренко Тетяною Миколаївною про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» заборгованості у розмірі 30 257 (тридцять тисяч двісті п`ятдесят сім) гривень 43 копійки.
Стягнути з Акціонерного товариства «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» на користь ОСОБА_1 судовий збір в загальній сумі 1816 (одна тисяча вісімсот шістнадцять) гривень 80 копійок, з яких: 1211 грн. 20 коп. судовий збір за подання позовної заяви та 605 грн. 60 коп. судовий збір за подання заяви про забезпечення позову.
Заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою суду від 16 серпня 2024 року, продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текс заочного рішення складено 11 жовтня 2024 року.
Сторони по справі:
Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1
Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору:
- Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Київської області Гончаренко Тетяна Миколаївна, юридична адреса: 0241, м. Київ, пр-т П. Гончаренка, 39-Б, офіс 33 (103).
Суддя: Н.О. Бізяєва