УХВАЛА

07 жовтня 2024 року

м. Київ

справа № 456/1476/20

провадження № 61-13054ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Тітова М. Ю.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 17 листопада 2023 року та постанову Львівського апеляційного суду від 25 червня 2024 року у справі за скаргою ОСОБА_2 на дії головного державного виконавця Стрийського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Семенюк Ольги Богданівни,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду із скаргою, в якій просила визнати неправомірними дії головного державного виконавця Стрийського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Семенюк О. Б. щодо повернення стягувачу виконавчого документа без прийняття до виконання та зобов`язати головного державного виконавця Стрийського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Семенюк О. Б. вирішити питання про відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом - ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 13 травня 2021 року про затвердження мирової угоди у справі № 456/1476/20.

17 листопада 2023 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області постановив ухвалу, залишену без змін постановою Львівського апеляційного суду від 25 червня 2024 року, якою визнав неправомірними дії головного державного виконавця Стрийського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Семенюк О. Б. щодо повернення стягувачу виконавчого документу без прийняття до виконання.

Зобов`язав головного державного виконавця Стрийського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Семенюк О. Б. вирішити питання про відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом - ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 13 травня 2021 про затвердження мирової угоди у справі № 456/1476/20.

26 серпня 2024 року боржник ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 17 листопада 2023 року та постанову Львівського апеляційного суду від 25 червня 2024 року, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 13 травня 2021 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області своєю ухвалою визнав та затвердив мирову угоду, укладену між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 у справі № 456/1476/20 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, на наступних умовах: сторони за взаємною згодою та для уникнення будь-яких подальших суперечностей щодо розподілу між сторонами спільного майна подружжя: будівлі та споруди за адресою: АДРЕСА_1 , квартири за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 114,4 кв. м в м. Стрий, Львівської області, гарантують одна одній право на: припинення права власності за ОСОБА_3 на будівлю та споруду за адресою: АДРЕСА_1 ; залишення за ОСОБА_1 права власності на будівлю та споруду за адресою: АДРЕСА_1 ; припинення права власності за ОСОБА_1 на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 114,4 кв. м в м. Стрий, Львівської області; залишення за ОСОБА_3 права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно з п 1.1. мирової угоди ОСОБА_1 виплачує ОСОБА_3 грошову компенсацію частини вартості будівлі та споруди за адресою: АДРЕСА_1 в сумі 25 000,00 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ 694 500,00 грн.

Виплати, передбачені п.1.1. проводяться ОСОБА_1 рівними частинами щомісячно, починаючи з 01 січня 2022 року протягом одного року на банківський (картковий) рахунок позивача ОСОБА_3 Кінцевий термін сплати - 01 січня 2023 року.

Відповідно до п. 1 мирової угоди право власності переходить до сторін у день повного виконання мирової угоди, але не пізніше 01 лютого 2023 року. Всі витрати з переходу права власності сторони несуть за взаємною домовленістю.

Сторони зазначили, що жодних вимог (претензій) матеріального (майнового) чи будь-якого іншого характеру одна стосовно іншої у спорі щодо розподілу між сторонами спільного майна подружжя, після повного виконання мирової угоди не будуть мати у майбутньому.

Указаною ухвалою суд закрив провадження у цій справі.

Зазначена ухвала набрала законної сили 31 травня 2021 року.

ОСОБА_1 не виконав умови мирової угоди, а саме: не виплатив ОСОБА_3 грошову компенсацію в сумі 25 000,00 доларів США.

ОСОБА_2 для примусового виконання умов мирової угоди подала до Стрийського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції заяву разом з ухвалою суду про затвердження мирової угоди від 13 травня 2021 року.

27 червня 2023 року рекомендованим листом вона отримала від державного виконавця Стрийського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Семенюк О. Б. повідомлення від 20 червня 2023 року про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання у зв`язку з тим, що виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень, а також ухвала не відповідає вимогам, передбаченим статтею 4 Закону України «Про виконавче провадження (відсутні: дата народження боржника - фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта боржника, резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень, строк пред`явлення рішення до виконання) та згідно пунктів 6, 7 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ підлягає поверненню без прийняття до виконання.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до частин першої-четвертої статті 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

До ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії.

Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Згідно зі статтею 208 ЦПК України виконання мирової угоди здійснюється особами, які її уклали, в порядку і в строки, передбачені цією угодою. Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження».

У разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.

У випадках невиконання зобов`язаною стороною умов мирової угоди, укладеної в процесі виконання судового рішення і затвердженої судом, заінтересована сторона може звернутися до державного виконавця із заявою про примусове виконання ухвали, якою затверджено цю угоду.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх у добровільному порядку, встановлено Законом України «Про виконавче провадження».

Виконавче провадження є процесуальною формою, що гарантує примусову реалізацію рішення суду, яким підтверджені права та обов`язки суб`єктів матеріальних правовідносин цивільної справи.

Згідно з правилами частини першої, пункту 1 частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а також здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до вимог частини першої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються: назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); строк пред`явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Пунктом 6 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, зокрема, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею.

Згідно із пунктом 3 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавцю під час здійснення виконавчого провадження надано право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Разом з тим, відсутність у виконавчому документі відомостей про дату народження боржника та ідентифікаційний номер не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчого документу без прийняття до виконання.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 26 грудня 2018 року у справі № 749/1181/16-ц (провадження № 61-1115св18), від 08 травня 2019 року у справі № 813/2125/16 (провадження № К/9901/21841/18), від 19 вересня 2019 року у справі № 469/1357/16-ц (провадження № 61-35493св18), від 29 квітня 2021 року у справі № 686/3941/19 (провадження № 613029ск20), від 14 грудня 2022 року у справі № 504/3238/16-ц (провадження № 61-9909св22).

Сама лише відсутність у виконавчому документі окремих відомостей про особу боржника не є підставою для повернення виконавчих документів без прийняття до виконання, оскільки виконавець під час здійснення виконавчого провадження наділений повноваженнями самостійно отримати вказану інформацію з метою ідентифікації особи боржника та захисту інтересів стягувача.

Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 24 грудня 2020 року у справі № 639/2561/18-ц (провадження № 61-578св19).

Отже, задовольняючи скаргу ОСОБА_2 , суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, обґрунтовано виходив, зокрема із того, що відсутність у виконавчих листах реєстраційного номеру облікової картки платника податків боржника і його дати народження не є безумовною підставою для повернення виконавчих документів та дійшов правильного висновку, що дії головного державного виконавця Стрийського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Семенюк О. Б. щодо повернення стягувачу виконавчого документу без прийняття до виконання, у зв`язку із відсутністю у ньому вищевказаних реквізитів, порушують права стягувача та є такими, що не відповідають вимогам закону.

Крім цього, не є обґрунтованим висновки виконавця, що виконання судового рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень, оскільки резолютивна частина ухвали Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 13 травня 2021 року містить зобов`язання ОСОБА_1 виплатити ОСОБА_3 грошову компенсацію частини вартості будівлі та споруди за адресою: АДРЕСА_1 в сумі 25 000,00 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ 694 500,00 грн. Указано строки виконання цього зобов`язання.

При цьому слід приймати до уваги, якщо державному чи приватному виконавцю не зрозуміло рішення, порядок його виконання, то виконавець не позбавлені можливості звернутись до суду з заявою про роз`яснення рішення суду, про встановлення порядку виконання рішення (пункт 10 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Також не є законним посилання виконавця на відсутність у судовому рішенні строку пред`явлення його до виконання, оскільки строки пред`явлення виконавчих документів до виконання передбачені статтею 12 Закону України «Про виконавче провадження».

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про задоволення скаргиОСОБА_2 .

Згідно із частиною четвертою статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Частиною шостою статті 394 ЦПК України визначено, що ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

З огляду на зміст оскаржуваних судових рішень, колегія суддів Верховного Суду вважає, що касаційна скарга ОСОБА_1 є необґрунтованою, правильне застосовування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судових рішень, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів щодо їх оцінки, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

У зв`язку з відмовою у відкритті касаційного провадження не потребують окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.

Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження у справі за скаргою ОСОБА_2 на дії головного державного виконавця Стрийського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Семенюк Ольги Богданівни, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 17 листопада 2023 року та постанову Львівського апеляційного суду від 25 червня 2024 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Коротенко

А. Ю. Зайцев

М. Ю. Тітов