Провадження 2-з/557/9/2024
Справа 557/1641/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е И У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2024 року с-ще Гоща

Гощанський районний суд Рівненської області в особі суддіОленич Ю.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина із зазначенням суті питання, що вирішується ухвалою

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське товариство «Імені Воловікова» (далі ТОВ СГП «Імені Воловікова»), у якому просить:

-визнати недійсною додаткову угоду від 09 вересня 2021 року до договору оренди земельної ділянки площею 1,0109 га з кадастровим номером :01:012:0105 від 11 липня 2014 року про внесення змін до нього шляхом викладення у новій редакції;

-скасувати запис про інше речове право/право оренди земельної ділянки №43524755 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо дати завершення дії договору 31 грудня 2031 року;

-визнати недійсною додаткову угоду від 09 вересня 2021 року до договору оренди земельної ділянки площею 0,4305 га з кадастровим номером :01:009:0092 від 11 липня 2014 року про внесення змін до нього шляхом викладення у новій редакції;

-скасувати запис про інше речове право/право оренди земельної ділянки №29948951 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо дати завершення дії договору 31 грудня 2031 року.

Ухвалою судді Гощанського районного суду Рівненської області від 09 жовтня 2024 року відкрито провадження у справі.

Разом з позовною заявою представник ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на земельну ділянку площею 1,0109 га, кадастровий номер :01:012:0105, та земельну ділянку площею 0,4305 га, кадастровий номер :01:009:0092, які на праві особистої приватної власності належать ОСОБА_2 та знаходяться в оренді ТОВ СГП «Імені Воловікова», шляхом заборони орендарю проводити на них будь-які сільськогосподарські роботи: обробляти, засівати, а також передавати в суборенду. Мотивуючи необхідність забезпечення позову, представник вказує на можливість відповідача, з врахуванням осінньо-польових робіт, засіяти або передати в суборенду належні позивачу земельні ділянки, що ускладнить виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом заяви за відсутності учасників справи.

Закон, яким керувався суд, постановляючи ухвалу

За приписами ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, що визначено ч. 2 ст. 149 ЦПК України.

Згідно положень ч. 1, ч. 3 ст. 150 ЦПК України позов серед іншого забезпечується накладенням арешту на майно, а також забороною вчиняти певні дії. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Таким чином, у вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Висновок суду за результатами вирішення заяви про забезпечення позову

Як убачається зі змісту позовної заяви та заяви про забезпечення позову, ОСОБА_2 успадкував земельні ділянки батька з кадастровими номерами - :01:012:0105 та :01:009:0092, які знаходились в оренді ТОВ СГП «Імені Воловікова» згідно договорів оренди земельних ділянок від 11 липня 2014 року та, як новий власник, 09 вересня 2021 року переоформив договори оренди на своє ім`я шляхом укладення додаткових угод до договорів оренди, у п. 3.1 яких було обумовлено строк дії договорів до 11 липня 2024 року. Позивач вважає, що відповідач підмінив першу сторінку підписаних ним додаткових угод, надрукувавши її тим же шрифтом, де змінив терміни дії договорів оренди. Укладення двох угод в один і той же день з різним викладенням положень п. 3.1 угоди, у якому визначено строк дії договорів, позивач відкидає, тим більше у нього на руках залишилися оригінали угод з терміном дії до 11 липня 2024 року, а оригіналів угод з терміном дії до 31 грудня 2031 року у нього немає, за його твердженням таких угод він не підписував і на термін їх дії до 31 грудня 2031 року погодитись не міг, а тому додаткові угоди від 09 вересня 2021 року з терміном дії до 31 грудня 2031 року вважає підробленими, а їх реєстрацію в такому вигляді незаконною.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову представник ОСОБА_2 вказує на можливість відповідача, з врахуванням осінньо-польових робіт, засіяти або передати в суборенду належні позивачу земельні ділянки, що ускладнить виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Враховуючи те, що між сторонами дійсно виник спір, беручи до уваги обставини справи, викладені в позовній заяві та в заяві про забезпечення позову, докази, надані на підтвердження таких обставин, необхідність забезпечення співмірності виду забезпечення позову із заявленими представником позивача вимогами, а також те, що невжиття таких заходів може утруднити чи унеможливити виконання можливого рішення суду про задоволення позову, суд прийшов висновку, що ефективним та співмірним заходом забезпечення позову буде заборона вчинення реєстраційних дій що стосуються реєстрації права суборенди належних ОСОБА_2 земельних ділянок, які перебувають в оренді ТОВ СГП «Імені Воловікова».

На переконання суду, відсутність заборони вчинення саме таких реєстраційних дій, з огляду на зміст додаткових угод, дійсність яких оспорюється позивачем, та згідно яких орендар наділений правом без письмової згоди орендодавця передавати земельні ділянки в суборенду (п. 9.3 угод), може істотно ускладнити отримання ефективного захисту своїх прав позивачем, задля якого він і звернувся до суду з позовом, у разі задоволення або часткового його задоволення.

Застосовуючи вказаний захід забезпечення позову, судом враховується те, що законодавством збалансовані права як особи, яка ініціює питання про забезпечення позову, так і особи, щодо якої такий захід застосований (ст. 159 ЦПК України) та те, що забезпечення позову шляхом заборони вчинення реєстраційних дій зводиться лише до тимчасового обмеження прав орендаря в цій частині і не перешкоджатиме його господарській діяльності, окрім того згідно ч. 1 ст. 158 ЦПК України такий захід забезпечення позову може бути скасований судом з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Щодо заявленого представником ОСОБА_2 заходу забезпечення позову шляхом заборони ТОВ СГП «Імені Воловікова» проводити будь-які сільськогосподарські роботи на земельних ділянках, то суд вважає такий захід необґрунтованим в даному випадку з урахуванням того, що на час подання такої заяви додаткові угоди є чинними і презумпція їх правомірності у встановленому законом порядку не спростована, а отже заборона використання ТОВ СГП «Імені Воловікова» земельних ділянок на весь час вирішення спору лише призведе до вчинення перешкод у здійсненні господарської діяльності юридичною особою за чинними угодами оренди, що не може вважатись співмірним до негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів.

Разом з тим, заявником не надано жодного доказу того, які можливі втрати може понести ТОВ СГП «Імені Воловікова» у разі відмови у задоволенні позову, якщо йому заборонити проводити сільськогосподарські роботи на орендованих ним земельних ділянках (упущена вигода). Відсутність таких доказів, в тому числі, унеможливлює визначити співмірність між встановленими заходами забезпечення позову та розміром можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені таким забезпеченням позову.

Тому, в даному випадку, суд виходить з того, що обмеження можливості господарюючого суб`єкта, який, в тому числі, є виробником сільськогосподарської продукції, господарювати на землі, отримувати продукцію та доходи від такої діяльності може призвести до незворотних наслідків.

Також, суд звертає увагу на те, що заявником не зазначено, яким чином проведення будь-яких сільськогосподарських робіт на орендованих відповідачем земельних ділянках може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду про визнання додаткових угод до договорів оренди недійсними та скасування запису в Державному реєстрі речових прав.

З огляду на означене, твердження заявника про істотне ускладнення або неможливість в майбутньому виконати судове рішення у разі невжиття заходів забезпечення позову у спосіб заборони відповідачу проводити сільськогосподарські роботи, зводяться лише до припущень заявника.

Зважаючи на викладене та враховуючи характер спірних правовідносини, які виникли між сторонами, заяву про забезпечення позову слід задовольнити частково.

Підстав для застосування заходів зустрічного забезпечення, передбачених ст. 154 ЦПК України, судом не встановлено.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 152-154, 260 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , про забезпечення позову - задовольнити частково.

Заборонити вчинення реєстраційних дій органами та суб`єктами, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав щодо державної реєстрації права суборенди земельних ділянок, що належать на праві власності ОСОБА_2 :

-площею 1,0109 га, кадастровий номером :01:012:0105, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства;

-площею 0,4305 га, кадастровий номер :01:009:0092, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства.

В іншій частині заяви відмовити.

Ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження та відкриття виконавчого провадження.

Стягувач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «Імені Воловікова», місцезнаходження: 35433, Рівненська область, Рівненський район, с. Горбаків, вул. Шкільна, буд. 15-Б, .

Копію ухвали направити в Центр надання адміністративних послуг Гощанської селищної ради (35400, с-ще Гоща, вул. Східна, 6) до виконання та сторонам по справі до відома.

Роз`яснити положення ч. 4 ст. 157 ЦПК України, згідно якої особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана до Рівненського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ю.В.Оленич