Справа № 444/2347/24
Провадження № 2/444/978/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повне)

24 вересня 2024 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Олещук М. М.,

секретар судового засідання Мачіха Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Великомостівської міської ради Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Жовківська державна нотаріальна контора Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом.

В позові посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її тітка ОСОБА_2 , що стверджено свідоцтвом про смерть виданим Купичвільською сільською радою. При житті тітка склала заповіт, яким все належне їй майно та все те на що вона на день смерті матиме право, заповіла позивачці.

Після її смерті про спадкування звернулася до Жовківської державної нотаріальної контори, в якій 11.06.2013 року відкрито спадкову справу № 310/2013 за заповітом посвідченим від імені ОСОБА_2 приватним нотаріусом Химицею Г.І. та 04.02.2016 року їй видано свідоцтво про право на спадщину, а саме земельну частку (пай) площею 1,7452 га., право на житловий будинок в АДРЕСА_1 , який належав померлій, вона набула за рішенням суду від 16.12.2013 року.

Крім того, на день смерті ОСОБА_2 мала право на майно, яке належало її матері ОСОБА_3 померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 . Факт смерті підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 виданим Купичвільською сільською радою. Померла ОСОБА_3 станом на 30.06.1990 року проживала в АДРЕСА_2 (тепер Львівський район Львівської області) що стверджено витягом з погосподарської книги по с. Купичволя. Право власності на будинок зареєстровано лише в погосподарській книзі в с.Купичволя Жовківського району Львівської області (тепер Червоноградського району Львівської області).

Відповідно до чинного на той час законодавства, реєстрація в погосподарській книзі вважалася. що майно зазначене в книзі є власністю двору.

Крім того, померлій ОСОБА_3 на день смерті належало і право на земельну частку (пай площею 1,4748 га. на території Купичвільської сільської ради на підставі сертифікату серії ЛВ № 071217 виданого 08.02.1996 року, право на яку фактично успадкувала її дочка ОСОБА_2

Померла ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище якої " ОСОБА_4 "), відповідно до положень ст.549 ЦК України (в ред. 1963 року), фактично прийняла спадщину, вступивши у володіння спадковим майно, яке належало її матері ОСОБА_3 , а саме житловий будинок в АДРЕСА_2 (колишнього Нестеровського району) та земельна частка (пай) площею 1,4748 га., виданого Купичвільською сільською радою.

Позивач зазначає, що про спадкування решти майна, право на яке на день смерті мала дочка померлої ОСОБА_3 , - ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_4 ), вона звернулася до Жовківської державної нотаріальної контори із заявою видачу свідоцтва про право на спадщину та подала документи, які доводять що померла ОСОБА_3 є матір`ю ОСОБА_2 , однак їй було зауважено, що вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину решти спадкового майна, право на яке мала ОСОБА_2 , оскільки в свідоцтві про смерть її матері записано, що померла " ОСОБА_3 ", а в свідоцтві про одруження матері, яке видане 05.09.1949 року в с.Купичволя, записано, що ОСОБА_5 уклала шлюб з ОСОБА_6 та їй присвоєно прізвище " ОСОБА_7 ".

Крім того, позивачці було зауважено, що сертифікат про право на земельну частку (пай) площею 1,4748 га. видано на ім`я померлої ОСОБА_3 , а в свідоцтві про смерть зазначено що померла " ОСОБА_3 " а тому вона звернулася до суду і рішенням Жовківського районного суду від 05.03.2024 року (справа № 4318/23) встановлено, що саме померла ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище " ОСОБА_4 ") одружувалася з ОСОБА_6 , державна реєстрація шлюбу проведена ІНФОРМАЦІЯ_3 , в с.Купичволя В.Мостівського району Львівської області, та що сертифікат про право на земельну частку (пай) площею 1,4748 га на території Купичвільської сільської ради належить саме померлій ОСОБА_3 .

Спадщина позивачем після смерті ОСОБА_2 фактично прийнята, що стверджено отриманим свідоцтвом про право на спадщину земельної частки (паю) яка належала ОСОБА_2 , витягом про відкриття спадкової справи 11.06.2013 року, яким підтверджено подачу заяви про спадкування до шестимісячного терміну з дня смерті, відповідно до вимог ст. 1268,1269,1270 ЦК України про спадкування.

Про те, що померла ОСОБА_2 є дочкою померлої ОСОБА_3 дошлюбне прізвище « ОСОБА_4 » стверджено свідоцтвом про її народження серії НОМЕР_2 виданим В.Мостівським бюро ЗАГС в 1954 році, де зазначено, що до одруження ОСОБА_2 зареєстрована за прізвищем " ОСОБА_4 ", яке надалі змінила на " ОСОБА_8 " в зв`язку з одруженням, що стверджено свідоцтвом про шлюб.

Оскільки відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок в АДРЕСА_2 позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину про що видано постанову №688/01-16 від 23.05.2024 року та роз`яснено про судовий порядок визнання права на спадкове майно.

Крім того, позивачці видано відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину земельної частки (паю) площею 1.4748 га, яка належала матері ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , оскільки було подано сертифікат серії ЛВ № 071217 взірця затвердженого ухвалою Львівської обласної ради народних депутатів №277 від 01.02.1993 року, а необхідно подати сертифікат зразка, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1995 року № 801 та роз`яснено про судовий порядок визнання права на земельну частку.

У зв`язку з наведеним, позивач просить задоволити позов.

Ухвалою суду від 14.06.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання у справі. Крім того, дляз`ясування обставин справи, які мають істотне значення, з метою своєчасного розгляду справи, повноти дослідження обставин справи витребувано від Жовківської державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) належним чином завірену копію спадкової справи, яка заведена після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 . Призначено підготовче судове засідання в справі на 23.07.2024 року.

23.07.2024 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та справу призначено справу до судового розгляду на 24.09.2024 року.

Учасники справи в судове засідання не прибули. Однак, позивач ОСОБА_1 подала на адресу суду письмову заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить розгляд справи проводити у її відсутності.

Представник відповідача - Великомостівської міської ради Львівської області в судове засідання не з`явився, однак на адресу суду надіслано листа про розгляд справи за відсутності їх представника, щодо розгляду справи покладають на думку суду.

Представник третьої особи - Жовківської державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) в судове засідання не прибув, нотаріальна контора просила розгляд справи проводити за відсутності їх представника. Одночасно подано належним чином завірену (прошиті та пронумеровані всі аркуші, скріплені гербовою печаткою) копію спадкової справи №310/2013, яка заведена після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та надано інформаційну довідку із Спадкового реєстру про те, що після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкова справа не заведена.

А тому, судом вирішено розгляд справи проводити за відсутності учасників справи та на підставі поданих до суду доказів.

Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , актовий запис № 05 (арк. спр. 7).

Із копії заповіту від 17.01.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Жовківського нотаріального округу Химицею Г.І. встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на випадок своєї смерті робить таке заповітне розпорядження: усе своє майно, і взагалі все те, що їй буде належати на день її смерті і на що вона за законом матиме право заповідає ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (арк. спр. 47).

Відповідно до ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № витягу: 34232203, Жовківською державною нотаріальною конторою після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , заведено спадкову справу №310/2013 (арк.спр.9).

З копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого 04.02.2016 року Жовківською державною нотаріальною конторою, встановлено, що ОСОБА_1 вже успадкувала після смерті ОСОБА_2 земельну частку (пай) площею 1.7452 га. (арк.спр.19).

Із копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого В.Мостівським райбюро ЗАГС встановлено, що дошлюбне прізвище ОСОБА_2 " ОСОБА_4 " і її батьками є ОСОБА_10 та ОСОБА_5 (арк.спр.12).

Дошлюбне прізвище " ОСОБА_4 " змінено в зв`язку з одруженням, що ствердежно копією свідоцтва про шлюб ОСОБА_11 з ОСОБА_12 серії НОМЕР_4 виданого Боянецькою сільською радою Львівської області (арк.спр.13).

Із копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 , актовий запис №17, встановлено, що позивачка своє дошлюбне прізвище " ОСОБА_8 " змінила на " ОСОБА_13 " у зв`язку із одруженням (арк.спр.20).

З копії свідоцтва про одруження виданого Купичвільською сільською радою В-Мостівського району Львівської області від 05.09.1949 року встановлено, що ОСОБА_5 зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 1923 року народження, і їй присвоєно прізвище " ОСОБА_7 ". Запис проведено російською мовою (арк.спр.14).

Із копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого Купичвільською сільською радою Жовківського району Львівської області встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Купичволя померла ОСОБА_3 (арк.спр.8).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

05.03.2024 року рішенням Жовквівського районного суду Львівської області п ОСОБА_14 задоволено. Встановлено факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_15 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 уклала шлюб з ОСОБА_6 , державна реєстрація якого проведена ІНФОРМАЦІЯ_3 в с.Купичволя В.Мостівського району Львівської області. Встановлено факт, що має юридичне значення, належності документів особі, а саме, що сертифікат на право на земельну частку (пай), серії ЛВ № 071217 від 08.02.1996 року, який виданий на імя ОСОБА_16 головою Купичвільської Ради народних депутатів від 08.02.1996 року, та який зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №236, площею 1,4748 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, належить ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішення суду набрало законної сили 15.04.2024 року (арк.спр.22-24).

Після смерті тітки ОСОБА_2 , позивач звернулася до Жовківської державної нотаріальної контори, в якій на підставі її заяви про прийняття спадщини, було відкрито спадкову справу № 310/2013, що встановлено з копій документів у Спадковій справі.

Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок АДРЕСА_2 після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивачу ОСОБА_1 було відмовлено з причини неподання заявником необхідних правовстановлюючих документів на спадкове майно, яке підлягає реєстрації, що встановлено із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.05.2024 року (арк. спр. 32).

Із копій виписок №313 та №312 виконкому Великомостівської міської ради Львівської області від 13.12.2023 року, встановлено, що з погосподарської книги села Купичволя Великомостівської міської ради Львівської області (колишній Жовківський район Львівської області), село Купичволя вул.Зелена, 23, особовий рахунок 621, тип господарства: колгоспний станом на 30.06.1990 року, та станом на 15.04.1991 року голова двору ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (арк.спр.10-11).

Після смерті ОСОБА_3 її донька ОСОБА_2 спадщину прийняла так як станом на 30.06.1990 року проживала в АДРЕСА_2 , однак спадщини не оформила нотаріально.

Із довідки виданої Купичвільською сільською радою встановлено, що заповіт від імені ОСОБА_3 померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 не посвідчувався (арк.спр.17).

Із довідки виданої Купичвільською сільською радою встановлено, що на житловий будинок який знаходиться за адресою в АДРЕСА_2 і який належав померлій ОСОБА_3 , заборон та арештів немає (арк.спр.18).

Після смерті ОСОБА_2 спадкоємцем за заповітом є позивачка в справі ОСОБА_1 , яка частково спадщину після її смерті прийняла, що стверджується копією свідоцтва на спадщину за заповітом (арк.спр.19).

З копії технічного паспорта виготовленого Червоноградським МБТІ встановлено, що загальна площа будинку АДРЕСА_2 , становить 52,6 кв.м, житлова 23,2 кв.м, допоміжні приміщення 29,4 кв.м. (арк.спр.25-30).

Згідно з вимогами ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається за заповітом або за законом.

Відповідно до частини 3 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року № 1952-ІV, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстрованим в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

За змістом п.62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок.

За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. Дані погосподарських книг були звітом про житлові будинки, що знаходяться на праві власності громадян.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).

Тобто, з вищенаведеного встановлено, що записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до частини 1 статті 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якого є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно з статтею 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Відповідно до частини 1 статті 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Згідно з частиною 1 статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 після смерті тітки - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася до Жовківської державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) із заявою про прийняття спадщини у зв`язку із чим було зареєстровано спадкову справу за № 310/2013.

Із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.05.2024 року Жовківської державної нотаріальної контори Львівської області від 23.05.2024 року встановлено, що нотаріальна контора відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок в АДРЕСА_2 після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 громадянці ОСОБА_1 .

Відповідно до Закону України "Про нотаріат" та п.п.4.15, 4.19 п.4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за №296/5 та Закону України "Про нотаріат" та Глави 7 п.2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, неподання відомостей та документів на вимогу нотаріуса є підставою для відкладення, зупинення вчинення нотаріальної дії або відмови у її вчиненні. Позивачці роз`яснено, що їй необхідно звернутися в судові органи для оформлення права власності на житловий будинок в порядку спадкування (арк.спр.32).

Із листа Жовківської державної нотаріальної контори від 23.05.2024 року №687/01-16 встановлено, що у видача свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , на пай площею 1.4748 га., який розташований на території Купичвільської сільської ради, Червоноградського району Львівської області і належав ОСОБА_3 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 після смерті якої ОСОБА_2 , спадщину фактично прийняла, а юридично не оформила проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Тому, для видачі свідоцтва про право на спадщину, необхідно подати в нотаріальну контору оригінал правовстановлюючого документу нового взірця на вищевказаний земельний пай. Згідно з Законом України «Про нотаріат» та Глави 7 п. 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, неподання відомостей та документів на вимогу нотаріуса є підставою для відкладення, зупинення вчинення нотаріальної дії або відмови у її вчиненні. У випадку відсутності такого документу, необхідно звернутися в судові органи для оформлення права на вищевказаний земельний пай в порядку спадкування (арк. спр. 33).

Із копії сертифіката на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії серії ЛВ № 071217 від 08.02.1996 року, встановлено, що такий виданий на імя ОСОБА_16 головою Купичвільської Ради народних депутатів від 08.02.1996 року, та такий зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №236, площею 1,4748 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості (арк.спр.21).

Відповідно до статті 8 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. N 720 (720/95) "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1995 р. N 801 затверджено відповідну форму сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай). Сертифікати саме такої форми належить подавати до нотаріальної контори.

В позовній заяві зазначено, що позивач в порядку спадкування за заповітом має право на майно померлої ОСОБА_2 , а також і земельну ділянку, площею 1.4748 га. яка належала померлій ОСОБА_3 , після смерті якої спадщину фактично прийняла ОСОБА_2 . Однак, враховуючи те, що право на земельну ділянку не було зареєстровано померлою, позивач не може оформити своє право власності в нотаріальній конторі.

Згідно з ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Так, відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або законність набуття такого права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно із ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, Земельного кодексу України, а також інших законів, що видаються відповідно до них (стаття 78 Земельного кодексу України).

Так, відповідно до пункту 15 розділу Х Перехідних положень Земельного кодексу України право на земельну частку (пай), яке посвідчене сертифікатом, може бути успадковано.

Ураховуючи наведене, суд, належним чином оцінивши зібрані у справі докази та встановивши дійсні обставини справи дійшов висновку, що позов належить задовольнити.

Керуючись ст.ст. 12,13,81,89,ч. 2 ст. 247, ст. 258-259, ст. 264-265, 354 ЦПК України, ст.ст. 16, 328, 392, 1216, 1218, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок АДРЕСА_2 , загальна площа якого становить 52,6 кв.м, житлова 23,2 кв.м, допоміжні приміщення 29,4 кв.м., з такою ж частиною господарських будівель в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка фактично успадкувала, однак не оформила своїх спадкових прав після смерті своєї матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати в порядку спадкування за заповітом право за ОСОБА_1 на земельну частку (пай) розміром 1,4748 га. умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі, земельна ділянка розташована на території Великомостівської міської ради Львівського району Львівської області (колишня Надичівська сільська рада), на підставі сертифікату серії ЛВ №071217 виданого головою Надичівської Ради народних депутатів 08.02.1996 року та зареєстровано в книгу записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за №236, після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка фактично успадкувала, однак не оформила своїх спадкових прав після смерті своєї матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 07 жовтня 2024 року.

Суддя: Олещук М. М.