_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-о/947/582/24
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

16.10.2024 м. Одеса

Суддя Київського районного суду м. Одеси Цирфа К.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

24.09.2024 до Київського районного суду м. Одеси надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення.

Вирішуючи питання щодо можливості відкриття провадження у справі, розглянувши матеріали заяви, суддя дійшов до такого висновку.

Згідно з ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч.2 ст.133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України Про судовий збір від 08.07.2011 №3674-VI (зі змінами).

Відповідно до положень ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2024 рік» у 2024 році установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2024 у розмірі 3028 грн.

Згідно з ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до суду заяви у справах окремого провадження фізичною особою справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 605,60 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 6 Закону № 3674 у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Як вбачається у прохальній частині заяви, заявником заявлено три вимоги, отже, останнім повинен бути сплачений судовий збір за подання даної заяви за заявлені три вимоги у розмірі 1 816,80 грн. (605,60х3), проте заявником надано до суду квитанцію від 18.09.2024 про сплату судового збору лише за одну заявлену вимогу в розмірі 605,60 грн.

Таким чином, заявнику слід доплатити судовий збір за інші дві вимоги у розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок, за реквізитами: отримувач: ГУК в Одеській області (Київський р-н), код отримувача 37607526, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 899998, рахунок №UA0015756, Код класифікації доходів бюджету 22030101).

Також, відповідно до ч. 4 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Заінтересовані особи в справах окремого провадження - це учасники цивільного процесу, права та охоронювані законом інтереси яких може зачепити ухвалене у справі рішення суду, що у підсумку може потягнути за собою обов`язок вчинення ними будь-яких дій або ж змінити їх правовий статус.

При визначенні кола заінтересованих осіб у встановленні факту слід враховувати їх юридичний інтерес, а саме:

- тоді, коли факти, що підлягають встановленню, можуть вплинути на їх права та обов`язки;

- якщо це організації та установи, в яких заявник буде реалізовувати рішення про встановлення факту.

У порушення вимог ч. 4 ст. 294 ЦПК України, у заяві про встановлення факту родинних відносин, представником заявника взагалі не вказана заінтересована особа (особи) і її (їх) адреси місцезнаходження.

Також, звертаю увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 177 ЦПК України передбачено, що позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Крім того, відповідно до ст. 318 ЦПК України у заяві про встановлення фактів, що мають юридичне значення повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Згідно роз`яснень, наданих судам у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» випливає, що в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; із заяви про встановлення факту не вбачається спору про право; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Отже, у судовому порядку встановлюються тільки такі факти, які мають юридичні наслідки і від встановлення яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника і в судовому порядку можливе лише тоді, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

При зверненні до суду із заявою про встановлення юридичного факту важливе значення має мета його встановлення, оскільки саме вона дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки.

Разом з тим, з даної заяви не вбачається який передбачений законом факт породжує певні юридичні наслідки (виникнення, зміну або припинення особистих та майнових прав особи).

Заявники не вказують з якою метою їм необхідно встановити факт родинних відносин.

Посилання заявника, про те, що вона бажає впорядкувати особисті документи, для цього їй необхідно отримати Свідоцтво про народження, не може вважатися метою для звернення до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, оскільки не має правових наслідків (юридичне значення).

Отже, в порушення вимог ч. 1 ст. 318 ЦПК України заявником у заяві не зазначено з якою метою вона просить встановити даний факт, що позбавляє суд можливості встановити які правові наслідки має для заявника встановлення заявленого факту та чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки.

Згідно ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, вважаю за необхідне залишити заяву без руху та запропонувати заявнику усунути вказані вище недоліки.

Керуючись ст. 175, 177, 294 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення - залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків заяви десять днів з дня отримання даної ухвали суду.

Роз`яснити, що у разі невиконання ухвали суду у зазначений строк заява буде вважатися неподаною та повернута заявнику.

У разі подання уточненої заяви чи додаткових документів у зв`язку із виконанням ухвали судді, надати їх у кількості сторін визначених у заяві відповідно до вимог ч. 1 ст. 177 ЦПК України.

Копію ухвали направити заявнику для виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Цирфа К. А.