Справа № 646/7741/23
№ провадження 2/646/284/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.10.24 м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Янцовської Т.М.,

за участю секретаря Величка О.А.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідачки ОСОБА_2 ,

представниці відповідачки ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу № 646/7741/23 за позовною заявою акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в:

Представник АТ КБ «ПриватБанк» - Гребенюк О.С. звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідачки заборгованості у розмірі 60 277, 99 грн. Позовні вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що відповідно до підписаної заяви № б/н від 26.10.2010 року відповідачка отримала у АТ КБ «ПриватБанк» кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, у подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 50 000 грн. 14.06.2018 року відбулась державна реєстрація та змінено повне та скорочене найменування позивача з ПАТ КБ «ПриватБанк» на АТ КБ «ПриватБанк». Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банку», складає між нею та банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідачка станом на 18.07.2023 року має заборгованість у розмірі 60 277, 99 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 47 679, 91 грн. та заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 12 598, 08 грн. Також представник позивача просив стягнути з відповідачки судовий збір у розмірі 2 684 грн.

Ухвалою судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 10.11.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, провадження по вищевказаній цивільній справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 29.01.2024 року суд перейшов до розгляду вказаної цивільної справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Від сторін не надійшли заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідачка 24.01.2024 року подала відзив на позовну заяву, в якому вказала, що з позовними вимогами не згодна, оскільки разом з зарплатною карткою їй видали також й кредитну картку з кредитним лімітом 500 грн., який кожного року збільшувався без її відома, а в 2022 році становив 50 000 грн. Позивачка 09.02.2022 року звернулася з заявою до кіберполіції щодо несанкціонованого входу до додатку «Приват24» та зняття коштів з її карток, внаслідок чого було відкрито кримінальне провадження. Позивачка зазначає, що банк самостійно змінював істотні умови договору, збільшував кредитний ліміт, строки надання кредиту.

У відповіді на відзив представник позивача ОСОБА_4 зазначає, що оскільки відповідачкою було підписано заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, то вона приєдналася до Умов та правил надання банківських послуг, зобов`язалася виконувати умови, викладені банком, немає заперечень щодо тарифів та обслуговування в цілому. Також представник позивача зазначає, що банк забезпечив позивачці можливість доступу до карткового рахунку різними можливими шляхами, зокрема, за допомогою карти та фінансового номеру телефону на який приходить динамічний (змінюваний) пароль. З копії анкети-заяви від 26.10.2010 року вбачається, що відповідачка висловила свою згоду на укладення договору та виявила бажання оформити кредитну картку «Універсальна», про що свідчить підпис у заяві. Що стосується заволодіння кредитними коштами відповідачки представник позивача зазначає, що клієнт сам зобов`язаний застосовувати заходи до запобігання втрати картки, персонального ідентифікаційного номера, інших відомостей, які можуть наражати на небезпеку клієнта.

В судовому засіданні представник позивача просив задовольнити позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені у позові.

Відповідачка та її представник у судовому засіданні просили відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Встановлено, що 26.10.2010 року відповідачкою підписано заяву № б/н про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в «ПриватБанку», відповідно до якої відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банку», складає між нею та банком Договір, що підтверджується підписом у заяві

До заяви № б/н від 26.10.2010 року позивачем надано анкету-опитувальник, заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 07.02.2022 року, паспорт споживчого кредиту від 07.02.2022 року, витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна»: «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRACT», «Універсальна GOLD» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг.

Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість відповідачки за вказаним кредитним договором станом на 18.07.2023 року становить 60 277, 99 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 47 679, 91 грн. та заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 12 598, 08 грн.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ "ПриватБанк").

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Положеннями статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

На підтвердження доводів позовної заяви банк надав підписану сторонами заяву № б/н від 26.10.2010 року, анкету-опитувальник, заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 07.02.2022 року, паспорт споживчого кредиту від 07.02.2022 року, витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна»: «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRACT», «Універсальна GOLD» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку банку не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд дійшов висновку, що банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту стягнути заборгованість за простроченими відсотками.

Разом з тим, у заяві від 26.10.2010 року, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді стягнення прострочених відсотків за користування кредитними коштами.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 26.10.2010 року посилався на Умови та Правила надання банківських послуг та Тарифи банку, які викладені на банківському сайті: www.privatbank.ua як невід`ємні частини спірного договору.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей витяг з Умов та Правил надання банківських послуг розуміла відповідачка та ознайомилася й погодилася з ними, підписуючи Заяву - анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачкою кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати прострочених відсотків та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в Умови та Правила споживчого кредитування. До такого висновку дійшов і Верховний Суд України у постанові від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15).

Суд вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим ПАТ КБ «Приват Банк» у період - з часу виникнення спірних правовідносин (26.10.2010 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (07.11.2023 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви витяг з Умов і Правил надання банківських послуг у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та Правила банківських послуг, відсутність у заяві позичальника домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, наданий банком витяг з Умов та Правил надання банківських послуг не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджує вказаних обставин.

Згідно зі частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Надані позивачем Умови та Правила надання банківських послуг, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових Умов та Правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Враховуючи, що витяг з Умов та Правил надання банківських послуг та Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», які містяться в матеріалах даної справи не містять підпису відповідачки, суд дійшов висновку про те, що їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 26.10.2010 року, шляхом підписання однієї заяви, а тому відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати прострочених відсотків.

Таким чином, у задоволенні позовних вимог банку про стягнення заборгованості за простроченими відсотками необхідно відмовити.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення в примусовому порядку з відповідачки суми непогашеного тіла кредиту в розмірі 47 679, 91 грн. Разом з тим, вимоги банку про стягнення заборгованості за простроченими відсотками є безпідставним.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволених позовних вимог на 79, 1% в розмірі 2 123, 04 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 207, 509, 526, 549, 551, 625, 626, 628, 633, 634, 638, 1048, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 76,81, 141, 259, 263-265, 268, 279 ЦПК України,

в и р і ш и в:

Позовні вимоги акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 26.10.2010 року станом на 18.07.2023 року в розмірі 47 679 (сорок сім тисяч шістсот сімдесят дев`ять) грн. 91 (дев`яносто одна) коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір у розмірі 2 123 (дві тисячі сто двадцять три) грн. 04 (чотири) коп.

В іншій частині позовних вимог у задоволенні відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду шляхом подання апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 10.10.2024 року.

Суддя: Т.М. Янцовська

Відомості щодо учасників справи:

позивач - акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», місце знаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, адреса для листування: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, ;

відповідачка - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .