Справа № 718/2754/24
Провадження 2/718/703/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" жовтня 2024 р. м.Кіцмань Чернівецька область

Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі: головуючої судді Масюк Л.О., секретаря судових засідань Харабари А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кіцмань цивільну справу №718/2754/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи позовні вимоги тим, що 04.04.2014 року між ним та відповідачкою ОСОБА_2 укладено шлюб у відділі ДРАЦС РС Вижницького районного управління юстиції у Чернівецькій області, про що зроблено актовий запис №10.

Посилається на те, що від шлюбу у них є малолітній син, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зазначає, що одразу, коли вони з дружиною почали проживати разом, все складалося добре, вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, однак згодом їхнє спільне життя стало неможливим, тому що у них різні погляди на сімейне життя та обов`язки, на підставі чого в сімї відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми.

Посилається на те, що подружні відносини між ними припинилися вже досить давно, приблизно з червня 2022 року. Дружина забрала свої речі та переїхала проживати до своїх батьків в АДРЕСА_1 . Пізніше повідомила, що зустріла іншого чоловіка та має намір проживати з ним.

Вказує на те, що з часу припинення подружніх зв`язків, через велику прив`язаність до нього, як до батька, їх син ОСОБА_4 , залишився проживати з ним за адресою АДРЕСА_2 , з того часу мати зв`язок з сином не підтримує, матеріально потреби дитини не забезпечує.

Крім цього, зазначає, що він опікується дитиною, утримує сина, виховує та забезпечує всім необхідним для його комфортної життєдіяльності, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов сімї від 16.08.2024 року №2-94. Він остаточно зрозумів, що вони з відповідачкою відчужилися один від одного, втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюб носить формальний характер, а тому вирішив що його слід розірвати.

Також посилається на те, що враховуючи те, що вони подружні відносини не підтримують протягом тривалого періоду часу, дитина проживає з ним та перебуває на його утриманні та вихованні, вони добровільно вирішили питання щодо виховання та утримання дитини, а тому вважає за необхідне встановити факт проживання разом з ним малолітнього сина.

Вказує на те, що встановлення факту того, що він самостійно виховує дитину, йому необхідно з метою захисту прав сина в державних органах, можливості його лікування як на території України так і за кордоном.

Враховуючи наведене, просить позов задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак скерував на адресу суду заяву про підтримання заявлених вимог та розгляд справи у його відсутність.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, однак скерувала до суду заяву, в якій позовні вимоги ОСОБА_1 визнала повністю. Просить проводити розгляд справи без її участі. Вказала, що син ОСОБА_3 дійсно проживає з батьком та знаходиться на його утриманні.

Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних в суду матеріалів.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч.1. ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що між позивачем ОСОБА_1 та відповідачкою ОСОБА_2 укладено шлюб 04.04.2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вижницького районного управління юстиції у Чернівецькій області, актовий запис №10, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 04.04.2014 року (а.с.18).

Під час зареєстрованого шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 12.01.2016 року (а. с. 7 зворот).

З наданого суду Договору про визначення місця проживання дитини, умов її утримання та участь батьків у її вихованні від 11.09.2024 року, посвідченого приватним нотаріусом Олексюк С.В., вбачається, що сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали договір про те, що малолітній син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , буде перебувати на утриманні батька, виховуватись ним та проживатиме з батьком за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.21).

Згідно Акту обстеження матеріально-побутових умов №2-94 від 16.08.2024 року вбачається, що ОСОБА_1 , 1988 року народження, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , проживає без реєстрації разом з неповнолітнім сином ОСОБА_3 , 2016 року народження, у власному будинку за адресою: АДРЕСА_2 , який здано в експлуатації в 2019 році та придатний для проживання. Мати ОСОБА_2 не проживає разом з дитиною та чоловіком за вказаною адресою, а проживає за місцем реєстрації в АДРЕСА_1 у зв`язку з сімейними обставинами (а.с.8).

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію речового права №138223996 від 18.09.2018 року вбачається, що власником земельної ділянки площею 0,1046 га., кадастровий номер :01:001:0010, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована в с.Виженка Вижницького району Чернівецької області є ОСОБА_1 (а.с.9).

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію речового права №189018246 від 15.11.2019 року вбачається, що власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 є ОСОБА_1 (а.с.10).

Відповідно до інформації №118 від 28.08.2024 року Вижницького опорного ліцею ім. Ю.Федьковича вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є учнем 3-В класу даного закладу, в якому навчається з першого класу по даний період включно. Зарекомендував себе як старанний, відповідальний учень, має зразкову поведінку, навчається на високому та достатньому рівні. Мати ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , зі слів класної керівниці контаку з школою не підтримує, успішністю не цікавиться, не відвідує батьківські збори. За період навчання батько, ОСОБА_1 , постійно цікавиться шкільним життям сина, відвідує батьківські збори і всі інші загальношкільні заходи, приділяє належну увагу вихованню і навчанню сина. Пропусків уроків учень не має (а.с.19).

Згідно Довідки №61 КНП «Центральної медичної допомоги» Вижницької амбулаторії вбачається, що всі звернення стосовно дитини ОСОБА_3 , 2016 року народження, надходять виключно від батька дитини (а.с.20).

Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Аналогічне положення містить ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, в якій також зазначено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.

Частиною 3 статті 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, згідно ч.2 ст. 104 Сімейного кодексу України.

Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного кодексу України.

Згідно ч.1 ст.109 Сімейного кодексу України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

Згідно ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

У відповідності до ч.2 ст. 114, ст. 115 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та постановлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Окрім цього, пунктом 126 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Фернандес Мартінес проти Іспанії» (заява 56030/07) від 12 червня 2014 року встановлено: «Що стосується права на приватне та сімейне життя, Суд наголошує на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя. У зв`язку з цим повторно наголошується, що відповідно до статті 8 також надається охорона прав на самореалізацію як у формі особистого розвитку, так і з точки зору права на встановлення та розвиток відносин з іншими людьми та навколишнім світом, при цьому поняття особистої автономії є важливим принципом, що береться за основу при тлумаченні гарантій, які викладені в такому положенні».

Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

З врахуванням того, що жоден з подружжя не виявив бажання примиритися, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, а тому є неможливим. Беручи до уваги те, що шлюб носить формальний характер, за таких обставин його слід розірвати.

При цьому, судом були з`ясовані фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права.

Оскільки обидві сторони наполягають на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим.

Таким чином, сім`я фактично розпалася і збережена бути не може, стосунки, які існують між сторонами, виключають можливість збереження сім`ї, подальше перебування в шлюбі буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб необхідно розірвати.

Враховуючи вищезазначене, беручи до уваги відсутність перешкод для пред`явлення позову про розірвання шлюбу та встановлені судом обставини, позовна заява про розірвання шлюбу підлягає до задоволення, а шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

На підставі ст. 51 Конституції України, ст.ст. 24,56, 104-105, 109,110, 112, 114-115 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81-82, 200, 206, 211, 247,263-265, 267-268, 273, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВ А Л И В:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб, який зареєстрований 04.04.2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вижницького районного управління юстиції у Чернівецькій області, актовий запис №10, між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Місце проживання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити разом із батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 , встановивши факт самостійного виховання та утримання батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , його малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судове рішення не проголошувалося в силу ч. 4 ст. 268 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду через Кіцманський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а в разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Кіцманського

районного суду Масюк Л.О.