Постанова

Іменем України

02 жовтня 2024 року

м. Київ

справа № 686/20096/21

провадження № 61-13260св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Тітова М. Ю.,

заявник (боржник) - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб в інтересах Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Надра»,

суб`єкт оскарження- державний виконавець Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мороз Леся Євгенівна,

особа, яка подала касаційну скаргу, участі у справі не брала, - ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , на постанову Хмельницького апеляційного суду від 04 травня 2022 року у складі колегії суддів: П'єнти І. В., Корніюк А. П., Талалай О. І.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2021 року Фонд гарантування вкладів фізичних осіб в інтересах Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Надра» (далі - Фонд, ПАТ КБ «Надра») звернувся до суду зі скаргою на протиправну бездіяльність державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - Шевченківський РВ ДВС у м. Києві) Мороз Л. Є. та зобов`язання до вчинення дій.

На обґрунтування скарги зазначав, що на примусовому виконанні у Шевченківському РВ ДВС у м. Києві перебуває виконавче провадження № НОМЕР_3, боржником у якому зазначено ПАТ КБ «Надра» в особі Фонду Білої І. В.

06 серпня 2021 року Фонд на адресу Шевченківського РВ ДВС у м. Києві направив заяву про закінчення виконавчого провадження № НОМЕР_3 на підставі пункту 4 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з прийняттям Національним банком України рішення про відкликання ліцензії та ліквідацію банку-боржника.

Проте державний виконавець проігнорував звернення Фонду, питання щодо закінчення вказаного виконавчого провадження не вирішено.

Посилаючись на вказані обставини, заявник просив суд: визнати протиправною бездіяльність Шевченківського РВ ДВС у м. Києві щодо нерозгляду заяви про закінчення виконавчого провадження від 04 серпня 2021 року № НОМЕР_3; визнати протиправною бездіяльність Шевченківського РВ ДВС у м. Києві щодо невчинення дій, передбачених статтею 39 Закону України «Про виконавче провадження», та зобов`язати Шевченківський РВ ДВС у м. Києві розглянути заяву про закінчення виконавчого провадження від 04 серпня 2021 року № НОМЕР_3 І невідкладно винести постанову про закінчення виконавчого провадження № НОМЕР_3 на підставі пункту 4 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» та вжити всіх заходів, передбачених частиною першою статті 40 Закону України «Про виконавче провадження», внести до автоматизованої системи виконавчих проваджень відомості про закінчення виконавчого провадження № НОМЕР_3.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 жовтня 2021 року в задоволенні скарги Фонду в інтересах ПАТ КБ «Надра» відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що боржником у виконавчому провадженні є уповноважена особа Фонду на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра», а не юридична особа ПАТ КБ «Надра», а тому положення пункту 4 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» не поширюються на особу, яка здійснює функції з управління ліквідацією банку, і підстав для закінчення виконавчого провадження № НОМЕР_3 немає.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 04 травня 2022 року апеляційну скаргу Фонду задоволено частково.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 жовтня 2021 року скасовано та ухвалено нове судове рішення. Скаргу Фонду задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність головного державного виконавця Шевченківського РВ ДВС у м. Києві Мороз Л. Є. щодо невчинення у виконавчому провадженні № НОМЕР_3 дій, передбачених статтею 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Зобов`язано головного державного виконавця Шевченківського РВ ДВС у м. Києві Мороз Л. Є. в межах виконавчого провадження № НОМЕР_3 прийняти рішення відповідно до пункту 4 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження».

В іншій частині заявлених вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд виходив з того, що боржником у виконавчому провадженні № НОМЕР_3, у розумінні Закону України «Про виконавче провадження», є ПАТ «КБ «Надра», щодо якого постановою правління НБУ від 04 червня 2015 року № 356 прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. За встановлених обставин суд вважав, що бездіяльність головного державного виконавця щодо закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» є неправомірною, а вимоги скарги в цій частині є обґрунтованими. У зв`язку із встановленням обгрунтованості вимог в частині визнання бездіяльності неправомірною апеляційний суд вважав, що підлягають задоволенню вимоги щодо зобов`язання головного державного виконавця Шевченківського РВ ДВС усунути порушення та поновити порушене право заявника.

У задоволенні іншої частини скарги відмовлено за безпідставністю.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Підставою касаційного оскарження вказаного судового рішення представник заявника зазначає неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме: суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 27 жовтня

2021 року у справі № 713/1971/20, від 27 січня 2021 року у справі

№ 569/13154/20, від 03 червня 2020 року у справі № 826/17170/16 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Крім того, підставою касаційного оскарження вказаного судового рішення зазначено порушення судом норм процесуального права, оскільки суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

У листопаді 2023 року Фонд подав до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, у якому зазначив, що рішення суду є законним та обґрунтованим, підстав для його скасування немає.

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 400 ЦПК України встановлено, що, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суд встановив, що на виконанні у Шевченківському РВ ДВС у м. Києві перебуває виконавче провадження № НОМЕР_3 з примусового виконання виконавчого листа № 686/25549/2019, виданого Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області 16 червня 2021 року, про зобов`язання ПАТ КБ «Надра» в особі уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ КБ «Надра» подати реєстратору Державного реєстру обтяжень рухомого майна - ДП «Національні інформаційні системи» заяву про припинення і виключення з реєстру приватного обтяження, зареєстрованого 03 березня 2012 року за № 12240666 Хмельницькою філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, в частині об`єкта обтяження - вантажного автомобіля марки «MERCEDES-BENZ 817», 1999 року випуску, синього кольору, номер кузова НОМЕР_1 , номер державної реєстрації НОМЕР_2 (підстава обтяження: договір застави, серія та номер 726, виданий 06 березня 2007 року, видавник - приватний нотаріус Хмельницького міського нотаріального округу Нагорна Т. В., зареєстрований в реєстрі за № 726).

21 липня 2021 року головний державний виконавець Шевченківського РВ ДВС у м. Києві Мороз Л. Є. винесла постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_3.

04 серпня 2021 року Фонд на адресу Шевченківського РВ ДВС у м. Києві направив заяву про закінчення виконавчого провадження № НОМЕР_3 на підставі пункту 4 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» та вжиття всіх заходів, передбачених частиною першої статті 40 Закону України «Про виконавче провадження».

На вказану заяву 13 серпня 2021року Шевченківський РВ ДВС у м. Києві надав відповідь про відсутність підстав для закінчення виконавчого провадження № НОМЕР_3, оскільки боржником у виконавчому провадженні є уповноважена особа Фонду на ліквідацію ПАТ КБ «Надра», а не юридична особа ПАТ КБ «Надра», і положення пункту 4 частини першої статті 49 Закону не поширюється на особу, яка здійснює функції з управління ліквідацією банку.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 04 червня 2015 року № 356 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства ПАТ «Комерційний Банк «Надра» виконавча дирекція Фонду прийняла рішення від 05 червня 2015 року № 113 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Комерційний Банк «Надра» та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку».

Відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду від 28 вересня 2020 року № 1764 «Про деякі питання ліквідації ПАТ КБ «Надра» відкликано повноваження ліквідатора ПАТ КБ «Надра», делеговані Білій І. В. рішенням виконавчої дирекції Фонду від 22 червня 2020 року № 1179. Визначені законом повноваження під час здійснення ліквідації ПАТ КБ «Надра» до моменту внесення запису про державну реєстрацію припинення банку вирішено здійснювати Фондом безпосередньо, змінено відомості про керівника ПАТ КБ «Надра», які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, шляхом унесення даних директора-розпорядника Фонду.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам оскаржувана постанова апеляційного суду, а також ухвала місцевого суду відповідають не повною мірою.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з частинами першою, другою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь, чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Відповідно до частини першої статті 450 ЦПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК України з особливостями, встановленими статтею 450 ЦПК України, за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дії або бездіяльність якої оскаржуються. До участі у справі як заінтересована особа залучається інша сторона виконавчого провадження, оскільки судовим рішенням може бути вирішено питання про її права чи інтереси.

Близьких за змістом висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 09 лютого 2022 року у справі № 569/18319/20 (провадження № 61-13694св21) та від 20 липня 2022 року у справі № 213/3685/20 (провадження № 61-2074св22).

Розглядаючи скаргу на бездіяльність державного виконавця Шевченківського РВ ВДВС м. Києва, місцевий суд не залучив до участі в її розгляді стягувача - ОСОБА_1 , не повідомивши його про розгляд скарги.

Скасовуючи ухвалу місцевого суду та постановляючи нову про часткове задоволення скарги, апеляційний суд також не звернув уваги на зазначені обставини і не врахував, що предметом вимог скарги є питання, вирішення яких безпосередньо впливає на права, обов`язки та інтереси стягувача.

Таким чином, суди попередніх інстанцій, всупереч вимогам процесуального закону, розглянули скаргу за неналежного складу її учасників.

Згідно з частиною четвертою статті 411 ЦПК України справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

Враховуючи наведене, Верховний Суд дійшов висновку про скасування оскаржуваної постанови, а також ухвали місцевого суду та про передання справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 жовтня 2021 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 04 травня 2022 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді: А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко

В. М. Коротун

М. Ю. Тітов