ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/2343/20
Провадження № 2/210/626/24
У Х В А Л А

іменем України

04 жовтня 2024 року

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Чайкіної О.В.,

за участі секретаря судового засідання - Кучевасової А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг в порядку загального позовного провадження позовну заяву Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послугу з постачання теплової енергії, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» про стягнення матеріальної та моральної шкоди,-

сторони та учасники судового розгляду, які приймають участь у судовому засіданні: відповідач за первісним позовом, позивач за зустрічним позовом - ОСОБА_1 , представники ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває цивільна справа за первісним позовом Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послугу з постачання теплової енергії.

Розгляд справи здійснюється за правилами загального позовного провадження.

Історія провадження

24 квітня 2020 року КПТМ «Криворіжтепломережа» звернулось до Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії за період з 01 жовтня 2016 року по 01 березня 2020 року в сумі 23282,23 грн та понесених витрат по сплаті судового збору в сумі 2102 грн.

28 вересня 2020 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду з зустрічним позовом до КПТМ «Криворіжтепломережа» про захист прав споживача послуг, відшкодування матеріальної шкоди за інформаційно-правові послуги та правову допомогу в сумі 10000 грн та моральної шкоди в сумі 25000 грн, судових витрат, пов`язаних з явкою до суду у вигляді компенсації за відрив від звичайних занять за всі дні, коли він з`являвся до суду, по 226,48 грн за кожне судове засідання. 28 вересня 2020 року також відповідачка ОСОБА_2 звернулась до суду з зустрічним позовом до КПТМ «Криворіжтепломережа» про захист прав споживача послуг, відшкодування матеріальної шкоди за інформаційно-правові послуги та правову допомогу в сумі 10000 грн та моральної шкоди в сумі 25000 грн, судових витрат, пов`язаних з явкою до суду у вигляді компенсації за відрив від звичайних занять за всі дні, коли вона з`являлася до суду, по 226,48 грн за кожне судове засідання.

Ухвалою Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 листопада 2022 року позов КПТМ «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії, залишено без розгляду, зустрічний позов ОСОБА_1 до КПТМ «Криворіжтепломережа» про захист прав споживача послуг, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, повернуто позивачу, зустрічний позов ОСОБА_2 до КПТМ «Криворіжтепломережа» про захист прав споживача послуг, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, повернуто позивачці.

Первісний позов залишено без розгляду згідно з пунктом 2 частини 1 статті 257 ЦПК України, оскільки суд вважав що позовну заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи.

Зустрічний позов на підставі статті 185 ЦПК України повернуто позивачу (за зустрічним позовом) , роз`яснено право на повторне звернення з таким позовом згідно частини 7 статті 185 ЦПК України.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 12 квітня 2023 року ухвалу Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 листопада 2022 року про залишення позову Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії без розгляду скасовано, направлено справудля продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 листопада 2022 року в частині повернення зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» про захист прав споживача послуг, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди; в частині повернення зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 до Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» про захист прав споживача послуг, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - відповідачами за первісним позовом, позивачами за зустрічним не оскаржувалася та набула законної сили.

Ухвалами Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду від 22 червня 2023 року, 24 серпня 2023 року, 10 жовтня 2023 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на постанову Дніпровського апеляційного суду від 12 квітня 2023 року у справі за позовом комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії та за зустрічними позовомами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» про захист прав споживача послуг, відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

27 вересня 2023 року до суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_1 до Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, подана в межах первісного позову Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послугу з постачання теплової енергії (справа № 210/5250/23, пр. № 2/210/1606/23)

Ухвалою судді Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Вікторович Н.Ю. справа № 210/5250/23, пр. № 2/210/1606/23 передана в провадження судді Чайкіної О.В. для вирішення питання про прийняття та об"єднання зі справою № 210/2343/20, пр. № 2/210/952/23.

06 листопада 2023 року ухвалою суду поновлено ОСОБА_1 строки на подання зустрічного позову. Цією ж ухвалою прийнято до розгляду зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до КПТМ «Криворіжтепломережа» про стягнення матеріальної та моральної шкоди та об`єднано в одне провадження з первісним позовом КПТМ «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послугу з постачання теплової енергії (справа №210/2343/20).

Вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» про стягнення матеріальної та моральної шкоди (справа №210/5250/23) об`єднано в одне провадження з первісним позовом Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послугу з постачання теплової енергії (справа №210/2343/20).

Постановлено розглядати цивільну справу за позовною заявою Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послугу з постачання теплової енергії, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, у загальному позовному провадженні зі стадії підготовчого судового засідання.

Розгляд справи відкладався за клопотаннями сторони відповідача за первісним позовом, позивача за зустрічним позовом.

22 травня 2024 року судом постановлена ухвала, якою суд закрив підготовче провадження у справі за позовом Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послугу з постачання теплової енергії, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» про стягнення матеріальної та моральної шкоди та призначив справу до судового рогляду.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 11 липня 2024 року апеляційну скаргу відповідача за первісним позовом, позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 , на ухвалу Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 травня 2024 року у цивільній справі за позовом Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послугу з постачання теплової енергії, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» про стягнення матеріальної та моральної шкоди повернуто особі, яка її подала.

Справу повернуто до суду першої інстанції.

Станом на 04 жовтня 2024 року триває судовий розгляд.

Щодо заяви-заперечення, у разі незадоволення якої сторона первісного відповідача, позивача за зустрічним позовом, вимагає визнати таку заяву відводом

У судове засідання, призначене на 04 жовтня 2024 року прибула сторона первісного відповідача, позивача за зустрічним позовом - ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Представник позивача за первісним позовом, відповідача за зустрічним позовом КПТМ "Криворіжтепломережа" в судове засідання не з"явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача за зустрічним позовом скористався правом подання відзиву на позовну заяву.

ОСОБА_2 - відповідач до суду не з"явилась, причини неявки суду не повідомила, з матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 також є представниками ОСОБА_2 (Т.2, а.с. 16, 26-28), заяв про скасування представництва не надходило.

Головуючим роз"яснено, що підстави для самовідводу не встановлено. Також судом роз"яснено, що порушено строки подання заяв про відвід, про що окремо зазначалось в ухвалі суду від 22.05.2024року.

Крім того, враховуючи, що однією з підстав оскарження ухвали суду про закриття підготовчого провадження від 22 травня 2024 сторона первісного відповідача, позивача за зустрічним позовом - ОСОБА_1 зазначав, що розгляд справи здійснюється неповажним судом, головуючим поставлено на обговорення вирішення питання про відвід головуючого.

Представники первісного відповідача, зустрічного позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , вважають, що оскільки їх заява-заперечення не задоволена, тому ця заява є відводом, але відвід має заявити собі суд, а вони саме це і вимагають. Також зазначили, що суддя підлягає відводу, оскільки за їх критеріями є недоброчесною, упередженою і необ"єктивною, оскільки розглядає справу, яка прийнята до провадження безпідставно, адже представник КПТМ не має право подавати та підписувати позови.

Також на зауваження головуючого, що питання повноважень особи, яка підписала позовну заяву вирішено Дніпровським апеляційним судом, який скасував ухвалу про закриття провадження, представники ОСОБА_1 зазначили, що судді апеляційного суду, як і головуюча у справі суддя нехтують нормами процесуального права, неправомірно та безпідставно прийняли справу до провадження, а апеляційний судвзагалі незаконно скасував законну ухвалу попереднього складу суду.

У подальшому, усі доводи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 зводились до цитувань різних фраз та висловів, які не стосуються суті справи (із відкритих співбесід ВККС, висновків ГРД, книг тощо).

Усі дії головуючого на з"ясування мотивів відводу, викладених із застереженням "у разі незадоволення заперечень вважати заяву відводом", ОСОБА_3 та ОСОБА_4 поводили зухвало, цинічно, демонстрували явну неповагу до судової системи в цілому, не надавали можливість керувати судовим засіданням, викрикуючи про порушення, які мають місце на їх думку.

З усіх реплік ОСОБА_3 та ОСОБА_4 можна виснувати наступні аргументи, якими оперують представники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 для відводу судді:

- апеляційний суд неправомірно скасував ухвалу про закриття провадження, а новий склад безпідставно розглядає справу - на їх вимогу провадження підлягає закриттю, а якщо ні - відвід;

- головуючий проводить судовий розгляд за відсутності представника первісного позивача, зустрічного відповідача, від якого надійшли щонайменше 3 (три) заяви про розгляд справи за їх відсутності, відзив на зустрічну позовну заяву, в той час як сторона первісного відповідача бажає бачити представника КПТМ в суді і поспілкуватись з ним (хоча в усіх заявах та висловах ОСОБА_3 , ОСОБА_4 вважають їх неповноважними представниками), тому головуючий зобов"язаний це влаштувати для них;

- головуючий зобов"язаний задовольнити їх заперечення , а якщо ні - відвід, скарга на ВРП та інші органи про притягнення до відповідальності.

ОСОБА_1 позицію своїх представників підтримав.

У відповідності до статті 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; з`являтись в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою.

Відповідно до статті 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

У судовому засіданні 08 травня 2024 року стороні первісного відповідача запропоновано викласти аргументи відводу без умов, як це здійснено в заяві-запереченні, однак така репліка проігнорована, оскільки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 вважають, що якщо суддя не задовольняє їх вимог, то він підлягає відводу, і має бути скерована скарга на такого суддю.

Суд розцінює таку поведінку як зловживання процесуальними правами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та намагання маніпулювати правами шляхом прихованих погроз.

Стаття 36 ЦПК України визначає підстави для відводу (самовідводу) судді

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з частиною 3 статті 40 ЦПК України якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Оскільки заява про відвід в класичному її вигляді, як це передбачено положеннями статті 36 ЦПК України не надходила, а вимоги заявити судді собі самовідвід, чи вважати заяву- заперечення у разі її не задоволення на користь учасника відводом є абстрактною, враховуючи що в судовому засіданні 04.10.2024 року головуючий намагався з"ясувати у первісного відповідача та його представників, що саме є підставою для відводу в розумінні статті 36 ЦПК України, відвід розглядається складом суду, в провадженні якого перебуває справа.

Стаття 36 ЦПК України визначає підстави для відводу (самовідводу) судді, а саме: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Стаття 36 ЦПК України містить в собі вичерпний перелік підстав для відводу (самовідводу) судді.

Крім того, відповідно до вимог частини 4 статті 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання, не може бути підставою для відводу.

Згідно з частиною 7 статті 56 "Закону України Про судоустрій і статус суддів" суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року 2Про незалежність судової влади» визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Так, метою запровадження інституту відводу судді (суддів) від розгляду справи є гарантування безсторонності суду, зокрема, з ціллю запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) існування безсторонності суду для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Практика цього суду свідчить, що при об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Коли це стосується органу, який засідає як суд присяжних, то визначається окремо від персональної поведінки його членів, чи існують явні факти, що ставлять під сумнів неупередженість органу в цілому. При вирішенні питання щодо існування легітимних причин, сумнівів у неупередженості конкретного судді ( п. 45-50 рішення ЄСПЛ у справі "Морель проти Франції"; п. 23 рішення ЄСПЛ у справі "Пескадор Валеро проти Іспанії") або органу, що засідає у вигляді суду присяжних ( п. 40 рішення ЄСПЛ у справі "Лука проти Румунії"), позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованості сумніву в неупередженості суду (п. 44 рішення ЄСПЛ у справі "Ветштайн проти Швейцарії"; п. 30 рішення ЄСПЛ у справі "Пабла Кю проти Фінляндії"; п. 96 рішення ЄСПЛ у справі "Мікалефф проти Мальти").

ЄСПЛ в пункті 49 рішення у справі "Білуха проти України" вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно об`єктивного критерію цей суд указує на те, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Твердження представників первісного відповідача про те, що суд не має права розглядати справу та зобов"язаний припинити провадження у справі , оскільки позовна заява подана особою, яка не має процесуальної дієздатності та підписана особою, яка не має права її підписувати і подавати, а якщо ні - має бути відведений є безпідставними, з огляду на наступне.

Ухвалою Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 листопада 2022 року позов КПТМ «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії, залишено без розгляду, оскільки позовну заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи (п.2 ч.1 ст.257 ЦПК України), а зустрічний позов ОСОБА_1 до КПТМ «Криворіжтепломережа» про захист прав споживача послуг, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, повернуто позивачу, зустрічний позов ОСОБА_2 до КПТМ «Криворіжтепломережа» про захист прав споживача послуг, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, повернуто позивачці.

Дніпровський апеляційний суд Постановою від 12 квітня 2023 року скасував ухвалу Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 листопада 2022 року. Скасовуючи ухвалу суду про залишення позовної заяви без розгляду, оскільки позовну заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи (п.2 ч.1 ст.257 ЦПК України) апеляційний суд навів мотиви та аргументи на користь підприємства - позивача, - КПТМ «Криворіжтепломережа», яке з метою реалізації своїх прав звернулося до Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом, який підписано представником ОСОБА_5 .

Згідно із частиною 2 статті 175 ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

За правилом частини 7 статті 177 ЦПК України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Частиною 1 статті 58 ЦПК України визначено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Представником у суді може бути адвокат або законний представник (частина 1 статті 60 ЦПК України).

З довіреності від 02 січня 2020 року №7 вбачається, що директором КПТМ «Криворіжтепломережа» Мітіним С.М. уповноважено юрисконсульта ІІ категорії ОСОБА_5 представляти інтереси КПТМ «Криворіжтепломережа», зокрема, в місцевих загальних судах та надано право підписувати від імені підприємства позовні заяви.

Верховний Суд у постанові від 15 лютого 2021 року у справі № 914/283/20 зазначив про те, що для визнання юридичної особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, статуті, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи (суб`єкта владних повноважень без права юридичної особи) без додаткового уповноваження (довіреності).

Крім того, за правилами частини 2 статті 60 ЦПК України під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Відповідно до частини 6 статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є, зокрема, справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2020 року становив 2270 грн, тобто сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2270 грн. х 100 =227000 грн).

Як вбачається зі змісту позовної заяви, предметом позову є стягнення заборгованості за комунальні послуги у розмірі 23282,23 грн, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тобто, справа є малозначною в силу вимог закону. Вимог щодо обов`язкової наявності статусу адвоката у представників в такій категорії справ чинний цивільно-процесуальний закон не містить.

Апеляційний суд зазначив, що суд першої інстанції вказаних обставин не врахував та дійшов помилкового висновку про відсутність у ОСОБА_5 повноважень на підписання позовної заяви від імені КПТМ «Криворіжтепломережа» у вказаній справі. Тобто, суд дійшов помилкового висновку, що додані до позову документи не можуть свідчити про наявність достатнього обсягу повноважень у ОСОБА_5 (особи, яка підписала позов) на підписання позову, оскільки його зміст не підтверджує право ОСОБА_5 діяти від імені КПТМ «Криворіжтепломережа» в порядку самопредставництва в розумінні приписів частини 3 статті 58 ЦПК України.

Проте, представники ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вважають, що рішення суду апеляційної інстанції є незаконним, постановленим з порушенням норм процесуального права, незвадаючи на те, що воно набуло остаточного, і знову при новому розгляді справи посилаються на те, що головуючий у справі незаконно розглядає справу, прийняв позов, який підписано неналежною особою, тому головуючий є упередженим.

Суд повторює, що 29 грудня 2019 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення можливостей самопредставництва в суді органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, інших юридичних осіб незалежно від порядку їх створення» від 18 грудня 2019 року № 390-ІХ (далі - Закон № 390-IX), згідно з яким, зокрема, частини третю і четверту статті 58 ЦПК України виклали у новій редакції:

Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника. Держава, Автономна Республіка Крим, територіальна громада беруть участь у справі через відповідний орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник, інша уповноважена особа відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування), або через представника (частини третя та четверта статті 58 ЦПК України у редакції, чинній з 29 грудня 2019 року).

Отже, з 29 грудня 2019 року самопредставництво юридичної особи, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування (в адміністративному судочинстві - також суб`єкта владних повноважень, який не є юридичною особою) у цивільному, господарському й адміністративному судочинствах можуть здійснювати будь-які фізичні особи, уповноважені на це саме відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту). У разі, якщо такого договору (контракту) у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника (наприклад, є посилання на посадову інструкцію), то поряд із підтвердженням наявності трудових відносин, такий працівник подає відповідний документ юридичної особи (зокрема, посадову інструкцію), у якому визначений його обов`язок представляти інтереси цієї особи в суді (діяти за правилами її самопредставництва), а за наявності - також обмеження відповідних повноважень. Наявність або відсутність у ЄДР даних про такого працівника, який поряд із керівником має право вчиняти дії від імені юридичної особи, не впливає на обов`язок останньої підтвердити повноваження цього працівника діяти у судовому процесі на підставі закону, статуту, положення, трудового договору (контракту), зокрема обсяг цих повноважень.

За змістом частини 1 статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Отже, представництво інтересів позивача у цій справі може здійснювати адвокат як представник або керівник, інша уповноважена особа відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) в порядку самопредставництва.

Зазначене узгоджується з усталеною судовою практикою Верховного Суду: постанови Верховного Суду від 26 січня 2021 року у справі № 922/1264/20, від 01 липня 2021 року у справі № 920/764/20, від 07 липня 2021 року у справі № 903/890/19.

Таким чином, питання про повноважність представника позивача, який підписав первісний позов вже вирішувалося, і доводи сторони первісного позивача про упередженість нового складу суду вбачаються безпідставними, і розцінюються як намагання затягнути судовий розгляд, зловживання процесуальними правами, та неповагу до рішення суду, яке набуло статус остаточного, що суперечить вимогам статті 6 ЄКПЛ,

Також слід зазначити, що за змістом статті 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження (частина 3).

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Таких заяв від сторони первісного відповідача не надходило з моменту прийняття справи після відводу судді Сільченко В.Є., і до квітня 2024 року.

Також і безпідставні доводи сторони первісного відповідача щодо підстав відводу незадоволення судом заяви-заперечення на дії головуючого ("у разі незадоволення на користь заявник це підстава відводу та скарги - мовою заяви-заперечення"), яка стосувалася прийняття документів канцелярією суду від сторони первісного позивача через підсистему електронний суд та долучення їх до матеріалів справи.

В ухвалі суду про закриття підготовчого провадження , суд роз"яснив що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами» від 29 червня 2023 року № 3200-IX (надалі - Закон) для учасників судового процесу визначена обов`язкова реєстрація та використання електронних кабінетів у ЄСІТС.

Відповідно до цього закону, з 19 жовтня 2023 року реєстрація та використання електронних кабінетів у ЄСІТС є обов`язковими для визначеного кола учасників судового процесу у господарських справах, а саме для адвокатів, нотаріусів, державних та приватних виконавців, арбітражних керуючих, судових експертів, органів державної влади, органів місцевого самоврядування та інших юридичних осіб (зокрема і юридичних осіб приватного права, зареєстрованих за законодавством України), які беруть участь у судових процесах у господарських справах.

Інші особи (це, зокрема, фізичні особи, включно й фізичні особи-підприємці) реєструють свої електронні кабінети в добровільному порядку.

З 21 лютого 2024 року наявність електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі стала обов`язковою для всіх юридичних осіб приватної форми власності, які беруть участь в цивільних та адміністративних справах.

Отже, згідно із цим законом, обов`язок щодо реєстрації електронних кабінетів в ЄСІТС виникає поетапно. З 21 лютого 2024 року його впроваджено в цивільному та адміністративному судочинстві для юридичних осіб приватної форми власності, до якої відповідно і відноситься позивач у даній справі - КПТМ «Криворіжтепломережа» і саме тому твердження представників ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є хибними щодо порушення норм чинного законодавства з боку первісного позивача та головуючого у справі.

Крім того, щодо аргументів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 щодо порушення головуючим порядку залучення документів від сторони первісного позивача, що розцінюється представниками первісного відповідача як упередженість, та є на їх думку підставою для відводу, варто зауважати на хибність таких припущень і маніпулювання термінами на власний розсуд, виходячи з наступного.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21 затверджено Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (далі ЄСІТС).

Відповідно до пункту 2 параграфа 2 розділу 4 Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» підсистеми (модулі) ЄСІТС починають функціонувати через 30 днів з дня опублікування Вищою радою правосуддя відповідного оголошення.

У газеті «Голос України» від 04.09.2021 № 168 (7668) Вищою радою правосуддя опубліковано оголошення про початок функціонування трьох підсистем (модулів) ЄСІТС - «Електронний кабінет», «Електронний суд», підсистеми відеконференцзв`язку.

Таким чином, підсистеми (модуліі) ЄСІТС - «Електронний кабінет», «Електронний суд», підсистеми відеконференцзв`язку почали функціонувати з 05 жовтня 2021 року.

З 05 жовтня 2021 року - з початку функціонування підсистем (модулів) ЄСІТС обмін електронними документами між судом, органами системи правосуддя, фізичними особами й учасниками судового процесу забезпечується засобами підсистеми «Електронний суд».

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами» від 29 червня 2023 року № 3200 - ІХ з 21 лютого 2024 року введено в дію обов`язкова реєстрація юридичними особами (приватної форми власності) електронних кабінетів в ЄСІТС або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами.

При надходженні до суду електронних документів засобами підсистеми «Електронний суд», суд на виконання вимог чинного законодавства, а саме вимог: ст. ст. 14, 32 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 35 Кримінального процесуального кодексу України, ст. 18 Кодексу адміністративного судочинства; розділу ІІІ Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженої Рішенням Вищої ради правосуддя від 07.08.2021 № 1845/15-21 із змінами з урахуванням розділу 14 Інструкції користувача підсистеми «Електронний суд» Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженої Наказом ДП «Центр судових сервісів» Державної судової адміністрації України від 11.01.2022 року № 2-од; розділу ІІ Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.08.2019 року № 814 із змінами; пункту 2.2 розділу ІІ Положення автоматизованої системи документообігу суду, затвердженого Рішенням Ради суддів України від 02.04.2015 року № 25 із змінами, Положення про порядок використання ресурсів локальної обчислювальної мережі в Державній судовій адміністрації України, територіальних управліннях Державної судової адміністрації України, місцевих та апеляційних судах загальної юрисдикції затвердженого наказом ДСА України від 04.12.2013 № 164 - приймає та реєструє такі документи.

Відповідальною особою суду, усі електронні документи, які надійшли у справі через підсистему "Електронний суд" у визначені законодавством строки, були перевірені та зареєстровані в автоматизованій системі документообігу суду відповідно до пунктів 39, 40, 41 розділу ІІІ Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженої Рішенням Вищої ради правосуддя від 07.08.2021 № 1845/15-21 із змінами, пункту 2.2 розділу ІІ Положення автоматизованої системи документообігу суду, затвердженого Рішенням Ради суддів України від 02.04.2015 року № 25 із змінами, розділу ІІ Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.08.2019 року № 814 із змінами.

Пункти 39, 40, 41 розділу ІІІ Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженої Рішенням Вищої ради правосуддя від 07.08.2021 № 1845/15-21 із змінами:

«39. Документи, що надійшли через Електронний суд, реєструються судами, іншими органами та установами в системі правосуддя в день їх надходження упродовж робочого дня або не пізніше наступного робочого дня, якщо документ надійшов у неробочий час, за загальними правилами реєстрації вхідної кореспонденції, визначеними Положенням про автоматизовану систему документообігу суду та відповідними інструкціями з діловодства в судах чи в інших органах та установах у системі правосуддя.

40. Відповідальний працівник суду або інших органу чи установи в системі правосуддя перед реєстрацією документів, що надійшли в електронній формі, повинен переконатися в тому, що такий документ доступний для перегляду.

У разі неможливості відкрити (переглянути) документ він не реєструється, про що складається відповідний акт, примірник якого разом з відповідним повідомленням надсилається особі.

41. У разі реєстрації отриманого документа до Електронного кабінету користувача автоматично надсилається відповідне повідомлення. В іншому випадку надсилається повідомлення із зазначенням причини відмови в реєстрації документа.»

Відповідальною особою суду, на виконання підпункту 14.2.7 пункту 14.2 розділу 14 Інструкції користувача підсистеми «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженої Наказом ДП «Центр судових сервісів» Державної судової адміністрації України від 11.01.2022 року № 2-од перед реєстрацією проведена перевірка електронного підпису відправника електронного документа та на виконання пункту 11 розділу ІІ Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.08.2019 року № 814 із змінами - підкріплено документи в автоматизованій системі документообігу суду до реєстраційної картки, а саме:

Підпункт 14.2.7 пункту 14.2 розділу 14 Інструкції користувача підсистеми «Електронний суд» Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженої Наказом ДП «Центр судових сервісів» Державної судової адміністрації України від 11.01.2022 року № 2-од

«14.2.7. Перед реєстрацією Заяви ЕС, необхідно виконати наступні дії: Перевірити підпис відправника Заяви ЕС за допомогою функціоналу «Хто підписав» контекстного меню «Підпис» фрейму «Прикріплені файли» реєстру «Незареєстровані документи електронного суду», Перевірити коректність відкриття файлів Заяви ЕС (документ має бути читабельним).

У випадку, якщо файли Заяви з ЕС не читабельні, суд має можливість відмовити в реєстрації такої Заяви ЕС.»

Пункт 11 розділу ІІ Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.08.2019 року № 814 із змінами

« 11. Судові справи, а також інші документи і матеріали, що стосуються розгляду судових справ у суді, приймає та реєструє в АСДС канцелярія відповідно до Положення про АСДС.

При надходженні до суду електронного документа, засвідченого кваліфікованим електронним підписом, оригінал такого електронного документа вноситься до АСДС разом з відповідним кваліфікованим електронним підписом та звітом про результати перевірки дійсності цього підпису».

Відповідно до пунктів 122, 123, 123.1), 123.2) розділу VI Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженої Рішенням Вищої ради правосуддя від 07.08.2021 № 1845/15-21 із змінами відповідальною особою суду, після перевірки, роздруковано вхідні електронні документи, які надійшли до суду через підсистему «Електронний суд» та проставлені вхідні реєстраційні данні відповідно до пункту 9 розділу ІІ Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.08.2019 року № 814 із змінами та підпунктів 2.2.2, 2.2.3 пункту 2.2 розділу ІІ Положення автоматизованої системи документообігу суду, затвердженого Рішенням Ради суддів України від 02.04.2015 року № 25 із змінами, а саме: Пункти 122, 123, 123.1), 123.2) розділу VI Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженої Рішенням Вищої ради правосуддя від 07.08.2021 № 1845/15-21 із змінами

«122. До початку функціонування всіх підсистем (модулів) ЄСІТС справи можуть розглядатися (формуватися та зберігатися) в паперовій, електронній чи змішаній формі залежно від наявних у суді можливостей.

Електронні документи та електронні копії паперових документів вносяться до АСДС та зберігаються в централізованому файловому сховищі.

Документи, що надійшли до суду в електронній формі, за потреби можуть роздруковуватися та приєднуватися до матеріалів справи у паперовій формі.

Пункт в редакції Рішення Вищої ради правосуддя № 977/0/15-23 від 12.10.2023\

123. До матеріалів судової справи в електронному вигляді в АСДС належать:

123.1) у разі подання до суду процесуальних та інших документів, що стосуються розгляду судових справ, в електронній формі за допомогою підсистеми "Електронний суд":

реєстраційні картки;

відомості про отримання або надсилання електронних документів;

позовні та інші заяви, скарги та інші передбачені законом процесуальні документи в електронній формі, що подані до суду з використанням підсистеми "Електронний суд";

процесуальні та інші документи в електронній формі, виготовлені судом та надіслані на офіційні електронні адреси учасників судового процесу за допомогою ЄСІТС;

інші електронні документи, створені в АСДС в автоматичному режимі (протоколи автоматизованого розподілу справи, протоколи фіксування судових засідань, технічні записи судових засідань тощо);

123.2) у разі подання до суду процесуальних та інших документів, що стосуються розгляду судових справ, у паперовій формі:

реєстраційні картки;

відомості про отримання або надсилання електронних документів;

процесуальні та інші документи в електронній формі, виготовлені судом;

інші електронні документи, створені в АСДС в автоматичному режимі (протоколи автоматизованого розподілу справи, протоколи фіксування судових засідань, технічні записи судових засідань тощо).»

Пункт 9 розділу ІІ Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.08.2019 року № 814 із змінами

«9. На першому аркуші вхідного документа в паперовій формі (у тому числі, у разі роздрукування паперової копії вхідного електронного документа) у правому нижньому куті або вільному від тексту місці проставляється реєстраційна позначка (штамп), в якому зазначаються дата реєстрації, реєстраційний номер (та за необхідності - найменування суду) і підпис особи, яка здійснила реєстрацію документа, а в разі необхідності - і час подання документа.»

Підпункти 2.2.2, 2.2.3 пункту 2.2 розділу ІІ Положення автоматизованої системи документообігу суду, затвердженого Рішенням Ради суддів України від 02.04.2015 року № 25 із змінами «2.2.2. На кожний вхідний, у тому числі процесуальний, документ в автоматизованій системі створюється реєстраційна картка, яка містить інформацію щодо реквізитів та руху документа. Особливості заповнення реєстраційної картки визначаються відповідними інструкціями з діловодства.

До реєстраційної картки може додаватися копія оригіналу паперового документу у вигляді вкладеного цифрового файла.

2.2.3. Дата реєстрації та вхідний номер документа, що складається з номера за порядком у відповідному році та року реєстрації, формуються автоматизованою системою автоматично.»

Електронні документи у підсистемі «Електронний суд» створюються із застосуванням вбудованого текстового редактору шляхом заповнення форм документів, передбачених Інструкцією користувача підсистеми «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженої Наказом ДП «Центр судових сервісів» Державної судової адміністрації України від 11.01.2022 року № 2-од та підписуються кваліфікованим електронним підписом автора (авторів) та надсилаються засобами ЄСІТС.

У зв`язку з чим, при роздрукуванні електронного документа з кваліфікованим електронним підписом автора (авторів), який надійшов через підсистему «Електронний суд», на його паперовій копії буде відсутній підпис. У разі надходження на офіційну електронну пошту суду процесуальних документів, засвідчених кваліфікованим електронним підписом автора (авторів), відповідальною особою суду здійснюється перевірка дійсності кваліфікованого електронного підпису та після цього завантажуються файли таких документів разом з кваліфікованим електронним підписом до автоматизованої системи документообігу суду.

Таким чином, відповідальними особами суду при реєстрації заяв, які надходили як від первісного позивача, так і від сторони первісного відповідача - ОСОБА_4 та ОСОБА_3 через підсистему "Електронний суд" дотримані вимоги Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.08.2019 року № 814 із змінами та вимоги Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженої Рішенням Вищої ради правосуддя від 07.08.2021 № 1845/15-21 із змінами при прийомі та реєстрації електронних документів, які надійшли до суду через підсистему «Електронний суд», і підстав для їх незалучення головуючим у справі не вбачається.

Крім того, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 надавалася грунтовна відповідь на звернення щодо відсутності звітів про результати перевірки дійсності підпису осіб, що подали документи та відсутні підписи осіб на поданих документах в паперовому вигляді, зокрема від представника первісного позивача, відповідача за зустрічним позовом у цій справі .

Таким чином, доводи представників первісного відповідача про порушення вимог інструкції та прийняття документів від сторні через підсистему "Електронний суд" грунтуються виключно на припущеннях та неузгоджуються з нормами чинного законодавства.

Щодо доводів, що головуюча зобов"язана забезпечити присутність представника первісного позивача, і у разі протилежного має бути відведена, то такі доводи я нічим іншим як суперечливою позицією сторони первісного відповідача, адже у попередніх заявах, адресованих суду, а так само і в усних поясненнях, утому числі й щодо відводу, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 висловлюються про те, що усі представники КПТМ "Криворіжтепломережа" є неповноважними особами. Окрім того, під час перебування в судовому засіданні представника первісного позивача на початку судового провадження в новому складі, представники ОСОБА_1 намагалися образливо ставитися до представників підприємства відповідача, висловлюючи доводи про те, що вони не мають право подавати позови та бути представником, навіть попри те, що апеляційний суд це питання вже своєю ухвалою вирішив.

Аргументи, на які посилається сторона первісного відповідача в своїх усних поясненнях щодо відводу головуючого судді, а так само і в умовній заяві-заперечення (якщо суд не задоволить заперечення суддя має бути відведена), не є підставами для висновку, що головуючий суддя прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи та є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді, оскільки вказані твердження заявників є їх особистими висновками та не підтверджені належними доказами.

На підставі викладеного, керуючись ст. 36-40 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відвід головуючого у справі - судді Чайкіної Ольги Володимирівни - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 09 жовтня 2024 року.

Суддя: О. В. Чайкіна