Справа № 357/3693/24
Провадження № 2/357/2371/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 жовтня 2024 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі - головуючий суддя Цуранов А.Ю., при секретарі Козубенко Я.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
У березні 2024 року від представника Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла позовна заява, в якій позивач просив суд стягнути з ОСОБА_2 на свою користь суму боргу в розмірі 25 929,34 грн. за період з 01.04.2021 по 01.02.2024, за період з 01.04.2021 по 01.02.2022 суму збільшення заборгованості внаслідок інфляційних процесів в розмірі 132,14 грн. та 3 % річних в сумі 38,43 грн., а також судовий збір в розмірі 3 028 грн.
В обґрунтування позову вказано, що згідно особового рахунку № НОМЕР_1 наявна заборгованість за централізоване опалення та абонентське обслуговування. Відповідачу надіслано попередження про наявність заборгованості.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю.
12.03.2024 ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи 25.04.2024.
20.03.2024 на адресу суду через систему «Електронний суд» від ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого зазначено, що позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати, тобто до неналежного відповідача, оскільки в зазначений позивачем період в квартирі АДРЕСА_1 , мешкав ОСОБА_1 , який фактично споживав послуги постачання теплової енергії. 01 серпня 2021 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (укладено договір позички квартири, де передбачено, що користувач за власний рахунок сплачує, зокрема послуги теплопостачання, для чого від свого імені та за власний кошт укладає відповідні договори про надання послуг з оформленням на себе особового рахунку. 07 грудня 2023 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено договір дарування квартири. Згідно вказаного договору дарування дарувальником доведено до відома обдаровуваного, а обдаровуваним взято до уваги про наявні борги за житлово-комунальні послуги, послуги газо-, тепло-, електро-, водопостачання та водовідведення за квартиру, які обдаровуваний бере на себе, а також обов`язок їх сплатити, тобто сторони за цим договором домовились про переведення боргу за житлово-комунальні послуги.
01.05.2024 представник позивача ОСОБА_3 звернулась через канцелярію суду із заявою про заміну первісного відповідача належним.
06.06.2024 в судовому засіданні суд на місці ухвалив замінити первісного відповідача належним відповідачем.
10.10.2024 представник позивача ОСОБА_3 звернулась через канцелярію суду із заявою про розгляд справи без участі представника позивача, в якій позов підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась повторно, про розгляд справи повідомлявся належним чином за адресою зареєстрованого проживання та за адресою надання послуг, згідно довідки поштового відділення «адресат відсутній», з відзивом (запереченням) на позов до суду не звертався, тому суд ухвалив провести по справі заочний розгляд відповідно до ст. 280 ЦПК України.
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.
01.08.2021 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено договір позички квартири АДРЕСА_1 .
Пунктом 6 вказаного договору передбачено, що користувач за власний рахунок сплачує, зокрема послуги теплопостачання, для чого від свого імені та за власний кошт укладає відповідні договори про надання послуг з оформленням на себе особового рахунку.
07.12.2023 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено договір дарування вказаної квартири, посвідчений приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Величко О.Л. за реєстрованим № 1291.
Згідно пункту 3 вказаного договору дарування дарувальником доведено до відома обдаровуваного, а обдаровуваним взято до уваги про наявні борги за житлово-комунальні послуги, послуги газо-, тепло-, електро-, водопостачання та водовідведення за квартиру, які обдаровуваний бере на себе, а також обов`язок їх сплатити, тобто сторони за цим договором домовились про переведення боргу за житлово-комунальні послуги, послуги газо-, тепло-, електро-, водопостачання та водовідведення з попереднього власника на нового власника.
На підставі цього договору дарування право власності на квартиру в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), що підтверджується відповідним витягом № 357487418 від 07.12.2023.
Відповідно до наявної у справі відповіді про зареєстроване місце проживання відповідача вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 з 06.03.2009.
Згідно з розрахунковим листом абонента та розрахункової відомості за особовим рахунком № НОМЕР_1 за даною адресою рахується заборгованість:
25 929,34 грн. - борг за централізоване опалення та абонентське обслуговування в період з 01.04.2021 по 01.02.2024;
132,14 грн. - сума на яку збільшилась заборгованість внаслідок інфляційних процесів в період з 01.04.2021 по 01.02.2022;
38,43 грн. - три відсотки річних в період з 01.04.2021 по 01.02.2022.
При вирішенні справи, суд виходить з наступного.
Закон України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII від 09.11.2017 року визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону № 2189-VIII споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Частиною 1 статті 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 6 вказаного Закону учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг.
Виконавцями комунальних послуг є: послуг з постачання теплової енергії - теплопостачальна організація (п. 3 ч. 2 ст. 6 Закону).
Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 7 вказаного Закону індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.
Частиною 2 статті 162 ЖК України також передбачено, що плата за комунальні послуги в будинку /квартирі/, що належить громадянинові, береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.
Відповідно до правил частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) - ст. 610 ЦК України.
За змістом наведених норм вбачається, що цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню до виконання як договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання.
Згідно з наданим позивачем розрахунком вбачається, що в період з 01.04.2021 по 01.02.2024 наявна заборгованість за надані послуги в розмірі 25 929,34 грн.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
На підставі вищевказаної норми позивачем на суму боргу в період з 01.04.2021 по 01.02.2022 нараховано інфляційні втрати в розмірі 132,14 грн. та 3 % річних в розмірі 38,43 грн.
За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Будь-яких відомостей та доказів на спростування встановлених судом обставин матеріали справи не містять.
Таким чином, суд дійшов висновку про порушення споживачем (відповідачем) обов`язку в частині оплати наданих житлово-комунальних послуг за вказаною адресою, внаслідок чого виникла заборгованість, яка заявлена позивачем до стягнення.
Відповідно до правил ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір у розмірі 3 028 грн.
Керуючись ст. 4, 12, 13, 81, 141, 258-259, 263-265, 273, 282, 354 ЦПК України, суд
Позов Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» заборгованість за надані послуги в розмірі 25 929,34 грн., інфляційні втрати в розмірі 132,14 грн., три відсотки річних в розмірі 38,43 грн. та 3 028 грн. судового збору.
Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його підписання.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його підписання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя А. Ю. Цуранов