головуючий у суді І інстанції Майбоженко А.М.
УХВАЛА

10 жовтня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді Писаної Т.О.,

суддів Приходька К.П., Журби С.О.

вирішуючи питання про призначення до розгляду справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 24 квітня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 ,третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 24 квітня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 , у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 10.11.2023 і до досягнення ним 23-річного віку 10.11.2028.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три ) гривні 60 копійок.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів - залишено без задоволення.

Не погоджуючись із указаним рішенням ОСОБА_1 24 травня 2024 звернувся до суду із апеляційною скаргою.

Не погоджуючись із вказаним рішенням ОСОБА_2 24 травня 2024 року звернулася до суду із апеляційною скаргою.

Ухвалами Київського апеляційного суду від 19 червня 2024 року та 27 червня 2024 року було відкрито апеляційне провадження.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 27 червня 2024 року справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами.

Відповідно до ч. 3 ст. 369 ЦПК України з урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути апеляційні скарги, зазначені в частинах першій та другій цієї статті, у судовому засідання з повідомленням (викликом) учасників справи.

Враховуючи зазначене та обставини справи, колегія суддів дійшла висновку про необхідність виклику сторін у судове засідання для розгляду справи.

9 липня 2024 року до Київського апеляційного суду надійшло клопотання представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 про витребування доказів, а саме:

- Витребувати з Управління Пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва, яке розташоване за адресою: 04213, м. Київ, проспект Володимира Івасюка, 57 дані з персональної облікової картки гр-на ОСОБА_1 в частині нарахованої суми заробітної плати, з якої сплачено страхові внески за січень-грудень 2023 року та за січень-лютий 2024 року.

- Витребувати із КИЇВ-ОБОЛОНСЬКОЇ ФІЛІЇ ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КИЇВ-ДНІПРОВСЬКЕ МІЖГАЛУЗЕВЕ ПІДПРИЄМСТВО ПРОМИСЛОВОГО ЗАЛІЗНИЧНОГО ТРАНСПОРТУ», яке розташоване за адресою: вулиця Полярна, 12-А, м. Київ, 04201, довідку про середній заробіток гр-на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та працює в КИЇВ-ОБОЛОНСЬКІЙ ФІЛІЇ ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КИЇВ-ДНІПРОВСЬКЕ МІЖГАЛУЗЕВЕ ПІДПРИЄМСТВО ПРОМИСЛОВОГО ЗАЛІЗНИЧНОГО ТРАНСПОРТУ».

В обґрунтування клопотання про витребування доказів, ОСОБА_4 зазначив, що витребувана інформація має істотне значення для правильного вирішення спору. Водночас, він об`єктивно позбавлений можливості самостійно отримати вказаний доказ, так як відомості про пенсійне забезпечення належать до персональних даних та конфіденційної інформації про особу, поширення яких без згоди суб`єкта персональних даних або уповноваженої ним особи дозволяється у випадках, визначених законом, і лише (якщо це необхідно) в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Відповідач за первісним позовом ОСОБА_2 стверджує, що позивач за первісним позовом, ОСОБА_1 на даний час працює, однак свідомо приховує цей факт шляхом не внесення цих обставин справи в зміст позовної заяви.

Аналогічне клопотання було заявлено при розгляді справи в Оболонському районному суді м. Києва, однак у його задоволенні було відмовлено.

Також судом протокольною ухвалою суд зобов`язував позивача надати документи про отримання доходів, однак позивач не виконав вказівку суду, на що останній не звернув увагу.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що клопотання про витребування доказів не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Згідно ч. 3, 6-10 ст. 84 ЦПК України у разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази. Будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом. Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази. У разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.

Відповідне клопотання про витребування доказів було заявлено ще в суді першої інстанції. Як убачається з матеріалів справи, а саме протоколу судового засідання від 3 квітня 2024 року, суд відповідне клопотання долучив до матеріалів справи та зобов`язав ОСОБА_1 надати документи про отримання доходів. В той же час матеріали справи містять інформацію щодо наявності у позивача за первісним позовом доходу як у виді пенсії так і заробітку. Таким чином, питання щодо встановлення доходу у позивача було вирішено.

Щодо клопотання представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 про долучення доказів до матеріалів справи від 11 липня 2024 року, у якому останній просить приєднати до матеріалів справи консультативне заключення з Київської клінічної лікарні на залізничному транспорті №2 від 4 липня 2024 року.

Відповідне клопотання не підлягає задоволенню, оскільки не наведено жодних обставин неможливості отримання консультативного висновку на час звернення із зустрічним позовом чи наданням відзиву на первісний позов.

Зокрема, взагалі не зазначено, коли ОСОБА_2 зверталась до медичного закладу.

Відтак, представником ОСОБА_2 не наведено виключних обставин за яких відповідний доказ може бути залучений на стадії апеляційного розгляду.

У відповідності до ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частинами 1, 5 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Частинами 1, 2, 4, 8 ст. 83 ЦПК України передбачено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї

Відповідно до п.6 ч.1 ст.365 ЦПК України, суддя-доповідач у порядку підготовки справи до апеляційного розгляду, за клопотанням сторін та інших учасників справи вирішує питання про виклик свідків, призначення експертизи, витребування доказів, судових доручень щодо збирання доказів, зупинення провадження, залучення до участі у справі спеціаліста, перекладача.

18 липня 2024 року ОСОБА_1 також подав до суду клопотання про долучення доказів до матеріалів справи. В обгрунтування клопотання представник позивача зазначав, що приватному виконавцю Фесик М.О. вдалося отримати деякі документи з місця роботи відповідача за первісним позовом, які вказують на те, що ОСОБА_2 в даний час і до моменту стягнення з неї аліментів працює інженером з ремонту 2 категорії Виробничого підрозділу вагонного депо станції «Київ-Пасажирський» і отримувала солідну заробітну плату, а тому просить долучити до матеріалів справи копію вимоги Приватного виконавця Фесик М.О., копію виклику Приватного виконавця Фесик М.О., копію адвокатського запиту, копію відповіді на адвокатський запит, копію наказу про підвищення заробітної плати за 2023 рік, копію наказу про підвищення заробітної плати за 2024 рік та копію довідок про доходи.

Перевіривши матеріали справи та доводи клопотання, колегія суддів вважає за необхідне вказане клопотання про долучення доказів залишити без задоволення з огляду на наступне.

Частинами 1 та 3 ст. 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Тлумачення п. 6 ч. 2 ст. 356ЦПК України, ч. 1-3 ст. 367 ЦПК України свідчить, що апеляційний суд може встановлювати нові обставини, якщо їх наявність підтверджується новими доказами, що мають значення для справи (з урахуванням положень про належність і допустимість доказів), які особа не мала можливості подати до суду першої інстанції з поважних причин, доведених нею.

Дослідження нових доказів провадиться, зокрема, у таких випадках: якщо докази існували на час розгляду справи судом першої інстанції, але особа, яка їх подає до апеляційного суду, з поважних причин не знала й не могла знати про їх існування; докази існували на час розгляду справи в суді першої інстанції і учасник процесу знав про них, однак з об`єктивних причин не міг подати їх до суду; додаткові докази, які витребовувалися раніше, з`явилися після ухвалення рішення судом першої інстанції; суд першої інстанції неправомірно виключив із судового розгляду подані учасником процесу докази, що могли мати значення для вирішення справи; суд першої інстанції необґрунтовано відмовив учаснику процесу в дослідженні доказів, що могли мати значення для вирішення справи (необґрунтовано відмовив у призначенні експертизи, витребуванні доказів, якщо їх подання до суду для нього становило певні труднощі тощо); наявні інші поважні причини для їх неподання до суду першої інстанції у випадку відсутності умислу чи недбалості особи, яка їх подає, або вони не досліджені судом унаслідок інших процесуальних порушень.

Разом з тим клопотання не містить обґрунтованих доводів, з яких відповідне клопотання не було заявлено у суді першої інстанції у строки, визначенні ЦПК України. Так, виходячи з положень ЦПК України позивач мав подати всі наявні докази до суду першої інстанції, обсяг яких має бути достатнім для встановлення чи спростування обставин, що мають значення для вирішення справи.

Крім того, додані копії документів, не завірені відповідно до вимог ЦПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 95 ЦПК України учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про долучення доказів на стадії апеляційного розгляду справи.

Одночасно з клопотанням про долучення доказів ОСОБА_1 подано клопотання про витребування доказів, яке обґрунтовується тим, що із заробітної плати ОСОБА_2 до винесення рішення Оболонського районного суду м. Києва по аліментам убачалося, що вона в середньому за місяць отримувала 14-15 тисяч гривень у місяць, а після призначення аліментів стала отримувати значно менше, не зважаючи на те, що на Укрзалізниці у 2023 та 2024 році двічі було підвищення заробітної плати на 10% . Тому для об`єктивного ухвалення рішення по даній справі з Дирекції «Пасажирська компанія» АТ Українська залізниця необхідно витребувати докази того, що ОСОБА_2 свідомо йде на зменшення своєї заробітної плати, щоб меншим виходив розмір аліментів,приховуючи те, що вона постійно йде у відпустку. Просить апеляційний суд подане клопотання задовольнити.

Дослідивши заявлене клопотання та матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що у його задоволенні слід відмовити з огляду на наступне.

За правилом ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною 1 ст. 84 ЦПК України передбачено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

За ч. ч. 2-3 ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

У клопотанні повинно бути зазначено вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу (п. 4 ч. 2 ст. 84 ЦПК України).

Частина 8 ст. 83 ЦПК України визначає, що докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 365 ЦПК України суддя-доповідач у порядку підготовки справи до апеляційного розгляду вирішує питання щодо поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції.

Частинами 1-3 ст. 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Отже, суд апеляційної інстанції наділений відповідними повноваженнями, які дозволяють йому усунути порушення, допущені судом першої інстанції при розгляді справи, зокрема щодо реалізації принципу змагальності у цивільному процесі, доказування сторонами тих обставин, на які вони посилаються в обґрунтування своїх вимог або заперечень.

Дослідження нових доказів провадиться, зокрема, у таких випадках: якщо докази існували на час розгляду справи судом першої інстанції, але особа, яка їх подає до апеляційного суду, з поважних причин не знала й не могла знати про їх існування; докази існували на час розгляду справи в суді першої інстанції і учасник процесу знав про них, однак з об`єктивних причин не міг подати їх до суду; додаткові докази, які витребовувалися раніше, з`явилися після ухвалення рішення судом першої інстанції; суд першої інстанції неправомірно виключив із судового розгляду подані учасником процесу докази, що могли мати значення для вирішення справи; суд першої інстанції необґрунтовано відмовив учаснику процесу в дослідженні доказів, що могли мати значення для вирішення справи (необґрунтовано відмовив у призначенні експертизи, витребуванні доказів, якщо їх подання до суду для нього становило певні труднощі тощо); наявні інші поважні причини для їх неподання до суду першої інстанції у випадку відсутності умислу чи недбалості особи, яка їх подає, або вони не досліджені судом унаслідок інших процесуальних порушень.

З урахуванням зазначеного правового регулювання та того, що шляхом задоволення цього клопотання можуть бути здобуті нові докази, які суд першої інстанції не досліджував, натомість позивач не обґрунтував у зазначеному клопотанні поважності причин неподання такого клопотання в суд першої інстанції у строк визначений ч. 2 ст. 83 ЦПК України, тобто разом із позовною заявою.

Матеріали справи не містять доказів, які б вказували на наявність обставин, які б завадили позивачу це зробити.

Як убачається з матеріалів справи відповідне клопотання в суді першої інстанції не заявлялося.

Відповідне клопотання також не було заявлено у апеляційній скарзі.

За таких обставин підстав для задоволення поданого клопотання немає.

Керуючись ст. ст. 84, 367, 381 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И В:

Вийти з письмового провадження.

Призначити справу до розгляду у відкритому судовому засіданні суду апеляційної інстанції на 12 листопада2024 року о 11 год 45 хв. в приміщенні Київського апеляційного суду.

В судове засідання викликати осіб, які беруть участь у справі.

Клопотання представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 про витребування доказів, клопотання представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 про долучення доказів, клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів, клопотання ОСОБА_1 про долучення доказів - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Т.О. Писана

Судді К.П. Приходько

С.О. Журба