Справа № 587/3240/24
11 жовтня 2024 року Сумський районний суд Сумської області в складі: головуючого судді Гончаренко Л.М., за участю секретаря судового засідання Макошенець С.І., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Мазурова Катерина Дмитрівна до Нижньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області, третя особа: приватний нотаріус Сумського районного нотаріального округу Хоменко Оксана Володимирівна про визначення часток у праві спільної сумісної власності та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом
ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивачки ОСОБА_3 та після його смерті відкрилася спадщина, в тому числі на квартиру АДРЕСА_1 , яка відповідно до свідоцтва про право власності на житло належить ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності без виділення часток. Встановити факт укладення між співвласниками договору про визначення розміру часток у квартирі немає можливості. Спадкоємицею за законом після смерті ОСОБА_3 є ОСОБА_1 , як дружина померлого, яка прийняла спадщину шляхом сумісного проживання та реєстрації з ним, син ОСОБА_5 відмовився від прийняття спадщини на користь матері, а донька ОСОБА_6 заяв про прийняття спадщини до нотаріуса не надсилала, мешкає з 2007 року в рф. Позивачка звернулася до приватного нотаріуса Сумського РНО Хоменко О.В. з питання видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку у спільній сумісній власності на квартиру, але їй було відмовлено у зв`язку з неможливістю виділу часток за померлим ОСОБА_3 . Таким чином відсутність визначених часток у спільній сумісній власності унеможливлює оформлення права власності на квартиру.
А тому просить суд визначити частки в спільній сумісній власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 за ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 по часток відповідно за кожним та визнати за ОСОБА_1 право власності на частку зазначеної квартири в порядку спадкування за законом після ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, від представника надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять задовольнити.
Від Нижньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області надійшла заява про розгляд справи без участі представника, проти позову не заперечують.
Приватний нотаріус Хоменко О.В. в судове засідання не з`явилася, направила лист про розгляд справи без її участі, покладається на розсуд суду.
У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Згідно положень частини другої статті 247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами.
Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, зважаючи на таке.
Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого 5-ю дистанцією цивільних споруд ст. Суми Південної залізниці 14.04.1997 року, зареєстрованому в Сумському ООБТІ за р.№1266, квартира під АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності без визначення часток (а.с. 12).
Згідно із довідкою, виданої ДР «БТІ Регіональна агенція технічної інвентаризації» КП «Ініціатива» Миколаївської сільської ради 17.06.2024 №340-1-06/24 станом на 29.12.2012 року право власності на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровано за ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 14.04.1997 року (а.с. 13).
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 10) та після його смерті відкрилася спадщина.
25 січня 2024 року приватним нотаріусом Сумського районного нотаріального округу Хоменко О.В. було заведено спадкову справу №35/2024 після померлого ОСОБА_3 (а.с. 30-58).
Як вбачається з копії спадкової справи до майна померлого ОСОБА_3 , спадкоємицею за законом є його дружина ОСОБА_1 , яка прийняла спадщину шляхом сумісного проживання та реєстрації з померлим та отримала свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки. Син ОСОБА_5 відмовився від прийняття спадщини за законом на користь дружини померлого, про що є його заява в спадковій справі. Донька померлого ОСОБА_6 спадщину за законом після смерті батька не прийняла ,заяв про прийняття спадщини до нотаріуса не надсилала, мешкає з 2007 року в рф, є громадянкою рф.
31 липня 2024 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Сумського районного нотаріального округу Хоменко О.В. з питання видачі на її ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після ОСОБА_3 та нотаріусом була винесена постанова, зокрема, і про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири під номером АДРЕСА_1 у зв`язку з невизначенням частки у праві спільної сумісної власності за ОСОБА_3 (а.с. 14-15).
У роз`ясненнях, наданих у п. 23 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.
Відповідно до положень ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно із ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно); майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності; право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом; спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.
Статтею 368 ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.
Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом (ч. 1 , 2 ст. 369 ЦК України).
За змістом статті 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю між ними, законом або рішенням суду.
Відповідно до пункту 12 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними (ч. 2 ст. 370, ч. 2 ст. 372 ЦК України). Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Для
оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про
визначення частки спадкодавця.
Представник позивача зазначає, що відсутня можливість засвідчити справжність підпису на заяві співвласників про визначення розміру частки у праві спільної сумісної власності за померлою особою ОСОБА_3 , так як співвласниця квартири ОСОБА_6 проживає в рф.
Таким чином, за відсутності даних щодо письмових домовленостей співвласників про визначення часток, суд дійшов висновку про рівність часток співвласників у праві спільної сумісної власності на квартиру.
Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до статті 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно із ч.1 ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.
Згідно ст. ст. 1268, 1296,1297 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.
Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.
За таких обставин єдиним способом реалізації позивачем, як спадкоємцем за законом, своїх спадкових прав після смерті чоловіка є визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку.
На підставі викладеного, враховуючи, що виділення частки кожного співвласника позасудовим шляхом неможливо, суд вважає необхідним позовні вимоги про визначення частки в спільній сумісній власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 за ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 по за кожним задовольнити.
Також з урахуванням того, що позивач ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_3 , інші спадкоємці відсутні, суд вважає, що позовні вимоги про визнання за позивачем права власності на частку зазначеної квартири в порядку спадкування за законом після померлого ОСОБА_3 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 328, 355, 369, 370, 392, 1216-1218, 1226, 1261, 1268, 1296,1297 ЦК України, ст. ст. 89, 259, 263-265 ЦПК України суд
Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.
Визначити частки у спільній сумісній власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 за ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 по часток відповідно за кожним.
Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на на частку квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за законом після ОСОБА_3 , який помер13.11.2023 року.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Л.М. Гончаренко