Справа № 385/1260/24
Провадження № 2/385/533/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.10.2024 року м. Гайворон

Гайворонський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Венгрина М.В.,

секретар судового засідання Шевченко Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 26.11.2021, що укладений відповідачкою з ТОВ «Фінансова компанія «Центр Фінансових рішень» станом на 08.08.2024 в розмірі 102463,88 грн та судові витрати по справі.

Позивач вказав, що 26 листопада 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень»» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № , право вимоги за яким відповідно до укладеного договору факторингу між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень»» та АТ «Таскомбанк» від 01 вересня 2021 року № 01/09/21 перейшло до АТ «Таскомбанк».

Відповідачка умови вищевказаного кредитного договору не виконувала, у зв`язку з чим станом на 08.08.2024 утворилась заборгованість у розмірі 102463,88 грн, що складається з: 60657,68 грн заборгованості по тілу кредиту; 10101,86 грн заборгованість по річних процентах; 31794,34 грн заборгованість по щомісячних процентах, яку позивач просив стягнути з відповідачки.

Представник позивача у позові просив розглядати справу за його відсутності.

Ухвалою суду від 02.09.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Роз`яснено відповідачці право подати відзив на позов, а позивачу відповідь на відзив.

Відповідачка про розгляд справи повідомлена належним чином, шляхом особистого отримання судової повістки, скерованої на її адресу рекомендованим поштовим відправленням (а.с. 105). Про причини неявки суд не повідомила, будь-яких заяв суду не надала.

Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи.

Як встановлено частиною 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідачка відзив на позов до суду не надіслала, з будь-якими клопотаннями до суду не зверталась, в зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Також судом при зазначенні дати ухвалення судового рішення застосовано висновок ОП ВС викладений у постанові від 05 вересня 2022 року у справі № 1519/2-5034/11 в якому вказано, що у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати у резолютивній частині дату складення повного судового рішення.

Відповідно до ч. 1-3 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Судом досліджуються представлені письмові докази на підтвердження та спростування тих обставин, на які посилався позивач, інших суду не представлено та про їх витребування перед судом не порушувалося клопотань.

Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Виходячи із положень ст. 525, ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом частини 1 та 2 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України)

Судом встановлено, що 26.11.2021 між ТОВ «ФК «ЦФР» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № , згідно якого позичальниці надано кредит у сумі 63294,83 грн строком на 36 місяців, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 11,99 % річних та 2,99% щомісячних (а.с. 33-34). Відповідно до п. 1.4 Договору позичальнику доручає кредитодавцю виплатити/сплатити, за рахунок отриманого кредиту, такі суми за такими реквізитами: 44420,13 грн на рахунок ТОВ «ФК «ЦФР»; 10000,00 грн на рахунок ОСОБА_1 НОМЕР_1 в АТ «Таксомбанк»; 1200,00 грн на рахунок ПАТ «СК «ТАС»; 5765,70 грн на рахунок ПАТ «СК «ТАС»; 600,00 грн на рахунок ПАТ «СК «ТАС»; 650,00 грн на рахунок ПАТ «СГ«ТАС»; 200,00 грн на рахунок ТОВ «ЦФР» за електронний ключ доступу до додатку Support UA; 459,00 грн на рахунок ТОВ «ЦФР» за електронний ключ доступу до додатку Radar/Screen.

В цей же день, 26.11.2021 ОСОБА_1 підписала Паспорт кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» № 5749383 (а.с. 41-42).

З бухгалтерської довідки виданої ТОВ «ФК «ЦФР» (а.с. 7-8) вбачається, що ОСОБА_1 було перераховано 44420,13 грн.

З платіжної інструкції № ТС-256222 від 26.11.2021 (а.с. 10) вбачається, що 26.11.2021 ТОВ «ФК «ЦФР» перераховано на рахунок ОСОБА_1 в АТ «Таскомбанк» НОМЕР_1 10000,00 грн за рахунок кредиту № від 26.11.2021.

З Витягу з реєстру оплачених страховок ЗАТ СК «ТАС» (а.с. 11-13) вбачається сплата 26.11.2021 600,00 грн, 5765,70 грн та 1200,00 грн.

З Витягу з реєстру оплачених страховок ПАТ «СГ «ТАС» (а.с. 14-16) вбачається сплата 26.11.2021 600,00 грн, 5765,70 грн та 1200,00 грн.

З Витягу з реєстру оплачених страховок ТОВ «Саппорт УА» (а.с. 17-19) вбачається сплата 26.11.2021 200,00 грн за електронний ключ доступу до додатку Support UA.

З Витягу з реєстру оплачених страховок ТОВ «РАДАРМІ» (а.с. 20-22) вбачається сплата 26.11.2021 459,00 грн на рахунок ТОВ «ЦФР» за електронний ключ доступу до додатку Radar.Screen.

З наведеного вбачається про те, що позикодавець повністю виконав зобов`язання про надання позичальниці (відповідачці по справі) кредиту відповідно до умов, визначених кредитним договором від 26.11.2021.

01 вересня 2021 року між ПАТ «Таскомбанк» та ТОВ «ФК «ЦФР» укладений договір про відступлення права вимоги № 01/09/21 з додатками (а.с. 24-27, 28-30), згідно п.2.1. якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення до них та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти в сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені цим договором.

У п. 2.2 Договору сторони погодили, що первісний кредитор має право щоденно передавати (відступати) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор зобов`язаний набувати такі права вимоги, шляхом підписання відповідних реєстрів прав вимог із зазначенням ціни договору та розміру заборгованостей позичальників. Підписані сторонами відповідні реєстри прав вимог є невід`ємною частиною цього договору

Відповідно до Реєстру прав вимоги за 29.11.2021 до Договору про відступлення права вимоги № 01/09/21 від 01.09.2021 право вимоги за кредитним договором № від 28.07.2022, що укладений між ним та ТОВ «ФК «ЦФР», відступлене АТ «Таскомбанк» (а.с. 23).

Відповідно до розрахунку заборгованості по кредитному договору № від 26.11.2021, станом на 08.08.2024 заборгованість відповідачки перед позивачем за невиконання умов кредитного договору становить 102463,88 грн, що складається з: 60657,68 грн заборгованості по тілу кредиту; 10101,86 грн заборгованість по річних процентах; 31794,34 грн заборгованість по щомісячних процентах (а.с. 61).

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

За частиною 1 статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, правова природа договору відступлення права вимоги полягає у тому, що у конкретному договірному зобов`язанні первісний кредитор замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання.

Згідно з частиною першою статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні (стаття 517 ЦК України).

Відповідно до статті 519 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постановах Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 752/8842/14-ц та від 16 жовтня 2018 року у справі №914/2567/17, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. У справах про визнання недійсним договорів про відступлення права вимоги судам необхідно з`ясовувати обсяг та зміст прав, які переходять до нового кредитора, та чи існують ці права на момент переходу.

У постанові Верховного Суду від 04 грудня 2018 року у справі № 31/160 (29/170(6/77-5/100) викладено правову позицію, згідно з якою, оцінюючи обсяг переданих прав, суд враховує загальновизнаний принцип приватного права «nemo plus iuris ad alium transferre potest, quam ipse haberet», який означає, що ніхто не може передати більше прав, ніж має сам.

Верховний Суд у постанові від 14 червня 2023 року у справі № 755/15965/17 зазначив, що дійсність вимоги (суб`єктивного права) означає належність первісному кредитору того чи іншого суб`єктивного права та відсутності законодавчих або договірних заборон (обмежень) на його відступлення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2022 року у справі № 910/12525/20 зроблено висновок, що відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом зазначених норм, права кредитора у зобов`язанні переходять до іншої особи (набувача, нового кредитора), якщо договір відступлення права вимоги з такою особою укладений саме кредитором. Отже, якщо такий договір був укладений особою, яка не володіє правом вимоги з будь-яких причин (наприклад, якщо право вимоги було раніше відступлене третій особі або якщо права вимоги не існує взагалі, зокрема у зв`язку з припиненням зобов`язання виконанням), тобто якщо ця особа не є кредитором, то права кредитора в зобов`язанні не переходять до набувача. Разом з тим положення ч. 1 ст. 203 ЦК України прямо встановлюють, що застосовуються саме до змісту правочину (сукупності його умов), а не до його суб`єктного складу. В тому випадку, коли особа відступає право вимоги, яке їй не належить, у правовідносинах відсутній управнений на таке відступлення суб`єкт. За загальним правилом п. 1 ч. 1 ст. 512, ст. 514ЦК України у цьому разі заміна кредитора у зобов`язанні не відбувається.

З наведених норм, які підтверджуються наведеними висновками ВС, вбачається, що права вимоги (майнові права) можуть бути відступлені (продані) лише за існуючим зобов`язанням; первісний кредитор може відступити (продати) тільки ті права вимоги (майнові права), які дійсно існують та йому належать; відступлення (продаж) прав вимоги (майнових прав) здійснюється виключно в межах того обсягу прав, який має в такому зобов`язанні кредитор.

Враховуючи викладене, відступлення права вимоги може здійснюватися лише відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав.

Як вбачається із матеріалів справи, кредитний договір № з ОСОБА_1 від 26.11.2021 станом на момент укладення 01 вересня 2021 року договору про відступлення права вимоги № 01/09/21 не був укладений, у зв`язку з чим відступлення неіснуючих станом на 01 вересня 2021 року прав вимоги та майнових прав ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» за кредитним договором № від 28.07.2022 на користь АТ «Таскомбанк» суперечить ст. 514 ЦК України, оскільки права кредитора за кредитним договором від 28.07.2022 не перейшли до АТ «Таскомбанк», у зв`язку з чим позивач АТ «Таскомбанк» не набуло прав кредитора по відношенню до ОСОБА_1 .

Так як кредитний договір від 26.11.2021 між відповідачкою та ТОВ «ФК «ЦФР» укладено вже після укладення 01.09.2021 Договору про відступлення права вимоги між ТОВ «ФК «ЦФР» та АТ «Таскомбанк», то до позивача (АТ «Таскомбанк») не перейшло право вимоги до боржниці ОСОБА_1 за кредитним договором № .

Отже, виходячи з вищенаведених положень законодавства та встановлених обставин справи, зокрема те, що кредитним договором № укладеним між ТОВ «ФК «ЦФР» та ОСОБА_1 26.11.2021 не порушуються права і законні інтереси АТ «Таскомбанк», суд прийшов до висновку, що АТ «Таскомбанк» не має права вимагати від ОСОБА_1 сплати заборгованості за вказаним вище кредитним договором та є неналежним позивачем.

Відсутність (недоведеність) порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин (постанова Верховного Суду від 29 червня 2021 року у справі № 916/2040/20).

Разом з тим, суд зазначає, що чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог, але це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності, тоді як передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином (постанова Верховного Суду від 24 квітня 2018 року у справі №914/868/17).

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, встановивши правовий характер спірних правовідносин, шляхом дослідження всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини по справі, які складають правову підставу позову, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову АТ «Таскомбанк».

Оскільки суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, то відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати слід залишити за позивачем.

Керуючись статтями 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України,

Ухвалив:

відмовити Акціонерному товариству «ТАСКОМБАНК» в задоволенні позову до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № від 26.11.2021.

Судові витрати залишити за позивачем.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його підписання.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст судового рішення складено 14.10.2024.

Суддя: / М. В. ВЕНГРИН

Дата документу 11.10.2024