Дата документу 09.10.2024 Справа № 336/3769/23
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 336/3769/23 Пр. № 22-ц/807/1348/24Головуючий у 1-й інстанції: Петренко Л.В. Повний текст складено 16.04.2024 року. Суддя-доповідач: Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2024 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Кочеткової І.В., Полякова О.З.

за участі секретаря Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 квітня 2024 року у справі за заявоюОСОБА_1 , особа, щодо якої розглядається справа: ОСОБА_2 , заінтересована особа: Районна адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району, як орган опіки та піклування, про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуна

ВСТАНОВИВ:

У травні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеною заявою (а.с. 1), в якій просив: - визнати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) недієздатною; - для визнання психічного стану ОСОБА_2 призначити судово-психіатричну експертизу, доручити проведення експертизи спеціалістам КНП «ОКЗ НПД» ЗОР; - призначити опікуном над ОСОБА_2 його (рідного брата) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування своєї заяви заявник зазначав, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є особою з інвалідністю з дитинства 2 групи (психіатричне захворювання шизофренія). ОСОБА_2 знаходиться на обліку в КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР. За станом здоров`я ОСОБА_2 не усвідомлює значення своїх дій та не може керувати ними, що виражається у неадекватній поведінці у громадському місці та вдома, легко піддається впливу шахраїв та крадіїв, які використовують її. Заявник ОСОБА_1 є братом ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвами про народження. Він проживає з ОСОБА_2 в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , де фактично її опікує, але в період загострення психічної хвороби піддається впливу шахраїв, тому вона потребує призначення опікуна. У зв`язку з чим виникла необхідність визнати її недієздатною та встановити опіку.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено суддю суду першої інстанції ОСОБА_3 (а.с. 13), присяжних: Бойко С.В. і ОСОБА_4 (а.с. 14-15). Ухвалою суду першої інстанції (а.с. 16-17)провадження у цій справі відкрито в порядку окремого провадження у складі одного судді та двох присяжних, з викликом учасників судового процесу.

В автоматизованому порядку присяжною ОСОБА_5 замінено присяжну ОСОБА_6 у зв`язку з перебуванням останньої на лікарняному (а.с. 51-53). Ухвалою суду першої інстанції (а.с. 86-89) клопотання заявника ОСОБА_1 про призначення амбулаторної судово-психіатричної експертизи відносно ОСОБА_2 задоволено, призначено амбулаторну судову-психіатричну експертизу відносно ОСОБА_2 , на вирішення лікарів психіатрів поставити наступні запитання: 1.Чи хворіє ОСОБА_2 , на психічну хворобу? Якщо так, то на яку? 2.Чи здатна ОСОБА_2 усвідомлювати, розуміти значення своїх дій та керувати ними? Проведення експертизи доручено експертам Запорізької філії судово-психіатричних експертиз державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України». Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи. Витребувано від Комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради медичну документацію відносно ОСОБА_2 . Заявника ОСОБА_1 , а на час лікування медичну установу зобов`язано доставити ОСОБА_2 для проведення експертизи до Запорізької філії судово-психіатричних експертиз державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України».

Згідно із висновком судово-психіатричної експертизи (а.с. 96-104) ОСОБА_2 , 1974 р.н., виявляє ознаки психічного розладу у формі параноїчної шизофренії, безперервний тип перебігу, змішаний дефект особистості (емоційно-вольовий, параноїчний); таким чином, вона не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Ухвалою суду першої інстанції (а.с. 105) відновлено провадження у даній справі. В автоматизованому порядку присяжним ОСОБА_7 замінено присяжну ОСОБА_5 у зв`язку зі смертю останньої (а.с. 106-108).

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 квітня 2024 року (а.с. 117-123) заяву ОСОБА_1 у цій справі задоволено частково. Визнано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась в м. Запоріжжі Запорізької області, РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , недієздатною. Встановлено опіку над недієздатною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . До встановлення опіки або піклування і призначення опікуна чи піклувальника опіку або піклування над фізичною особою здійснює відповідний орган опіки та піклування. В задоволенні вимог ОСОБА_1 про призначення його опікуном над ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовлено. Строк дії рішення суду про визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатною визначено 2 (два) роки з дня набрання зазначеним рішенням законної сили. Роз`яснено, що відповідно до ч. 7 ст. 300 ЦПК України клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення визначеного судом строку дії даного рішення. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права і порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, заявник ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі (а.с. 126-128) просив визвати як свідка його та ОСОБА_2 рідну мати - ОСОБА_8 , рішення суду першої інстанції скасувати та спрямувати дану справу до суду першої інстанції на новий розгляд іншому судді.

В автоматизованому порядку 15.05.2024 року для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Кочеткову І.В. та Онищенка Е.А. (а.с. 131). Ухвалою апеляційного суду від 16.05.2024 року (а.с. 132-134) витребувано справу у суду першої інстанції, остання надійшла до апеляційного суду 22.05.2024 року (а.с. 135). Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою у цій справі відкрито 23.05.2024 року (а.с. 136), дану справу за апеляційною скаргою призначено до апеляційного розгляду (а.с. 137), з урахуванням відповідного навантаження судді-доповідача і колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, які за рішенням загальних зборів суддів Запорізького апеляційного суду з липня 2021 року також приймають участь у розгляді кримінальних проваджень, та відповідного штат суддів Запорізького апеляційного суду взагалі, а також відпустки судді-доповідача за графіком (з 01 липня 2024 року по 09 серпня 2024 року включно довідка а.с. 146), роз`яснено ОСОБА_1 , що його клопотання про допит свідка ОСОБА_8 буде вирішено апеляційним судом у судовому засіданні з дотриманням вимог ст. 222 ч. 1 ЦПК України, а саме після заслуховування думки інших присутніх у судовому засіданні учасників справи.

Учасники цієї справи не скористались своїм правом на подачу відзиву на вищезазначену апеляційну скаргу позивача у цій справі. Однак, в силу вимог ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом.

В автоматизованому порядку 13.08.2024 року суддею Кухарем С.В. замінено суддю ОСОБА_9 у зв`язку із тривалою відпусткою останнього (а.с.157-158). Розгляд цієї справи, призначений апеляційним судом на 14.08.2024 року, було відкладено (а.с. 159-161), оскільки ОСОБА_2 , як особа, щодо якої розглядається дана справа, подала апеляційному суду заяву (а.с.129) про її відмову від послуг її адвоката за призначенням Запорізького місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_10 (а.с.151), якій приймав участь у цій справі у суді першої інстанції, оскільки останній не підтримав її бажання призначити у цій справі її опікуном - її брата ОСОБА_1 , яку підтримала у судовому засіданні у цій справі в апеляційному суді 14 серпня 2024 року та просила задовольнити, також додатково повідомила, що у неї є інший адвокат без зазначення ПІБ, з яким у неї укладено договір та явку якого вона забезпечить у наступне судове засідання у цій справі, з метою забезпечення реалізації останньою своїх цивільних процесуальних прав у цій справі та роз`яснено, що її заява про відмову від послуг адвоката за призначенням у цій справі буде розглянута апеляційним судом по суті у наступному судовому засіданні, в якому буде присутній її інший адвокат - за договором (а.с. 159-161).

Проте, у наступне судове засідання у цій справі 21.08.2024 року належним чином повідомлена апеляційним судом про дату, час і місце розгляду цієї справи ОСОБА_2 не з`явилась, про причини своєї неявки апеляційний суд не сповістила, однак, з`явився адвокат за договором ОСОБА_11 (а.с. 166-169) та через канцелярію надійшла заява ОСОБА_2 без засвідченого в установленому законом порядку підпису останньої на ній, що вона бажає, щоб її інтереси у цій справі в апеляційному суді представляв саме адвокат за договором ОСОБА_11 (а.с.177- 179); тому, в силу вищевикладених обставин розгляд цієї справи знов був відкладений апеляційним судом через неможливість вирішення питання щодо участі одночасно у цій справі двох адвокатів за призначенням та договором, оскільки участь адвоката за договором виключає участь адвоката за призначенням у цій справі.

В автоматизованому порядку 26.08.2024 року суддями Поляковим О.З. та ОСОБА_12 у цій справі замінено суддів Кочеткову І.В. та Кухаря С.В. у зв`язку із тривалою відпусткою останніх (а.с. 181-182). Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 28.08.2024 року, постановленою у судовому засіданні 28 серпня 2024 року (а.с. 184-187) з виходом до нарадчої кімнати а.с. 183, 189), у судовому засіданні 28.08.2024 року за відсутності особи, щодо якої розглядається справа - ОСОБА_2 , за присутності двох адвокатів останньої ОСОБА_10 (за призначенням а.с. 81-82) та ОСОБА_11 (за договором - а.с. 177-179), заявника ОСОБА_1 у задоволенні усної заяви заявника ОСОБА_1 про відвід судді Запорізького апеляційного суду Полякова О.З. у цій справі відмовлено, розгляд цієї справи відкладений, визнано обов`язковою явку представника третьої особи у цій справі Районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району, як органу опіки та піклування, у наступне судове засідання у цій справі для надання особистих прояснень з приводу вищезазначеного питання (ухвала а.с. 188,190-191).

В автоматизованому порядку 08.10.2024 року суддею Кочетковою І.В. у цій справі замінено суддю Подліянову Г.С. у зв`язку із тривалою відпусткою останньої (а.с. 206-207).

Інших відводів у цій справі не заявлено, самовідводи відсутні.

Ухвалами Запорізького апеляційного суду від 09.10.2024 року, постановленими протокольно (без виходу до нарадчої кімнати):

1. задоволено заяву особи, щодо якої розглядається справа - ОСОБА_2 , а саме: прийнято за її присутності у даному судовому засіданні її відмову від її адвоката за призначенням ОСОБА_10 , допущено в якості її представника у цій справі адвоката за договором ОСОБА_11 ;

2. відмовлено на підставі ст. 367 ч. ч. 3, 6 ЦПК України у задоволенні клопотання заявника апелянта ОСОБА_1 (п. 1 апеляційної скарги заявника а.с. 128) про допит у цій справі у даному судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_8 (його матері), явку якої він забезпечив у дане судове засідання, оскільки дане клопотання не заявлялось заявником ОСОБА_1 саме на його власний розсуд з суб`єктивних причин у суді першої інстанції, та, відповідно, не було предметом розгляду останнього у цій справі, при цьому, заявник ОСОБА_1 не надав апеляційному суду доказів неможливості його заявлення в суді першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Заслухавши у даному судовому доповідь судді-доповідача, пояснення всіх учасників цієї справи, які з`явились, а саме: 1) заявника ОСОБА_1 , 2) особу, щодо якої розглядається справа - ОСОБА_2 , 3) адвоката останньої за договором ОСОБА_11 , 4) представника третьої особи у цій справі Районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району, як органу опіки та піклування, - ОСОБА_13 (а.с. 208), перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга заявника ОСОБА_1 у цій справі підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення. Судовими рішеннями є: … рішення, постанови… (ст. 258 ч. 1 п.2,3 ЦПК України). Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, задовольняючи позов заявника у цій справі при вищевикладених обставинах лише частково, керувався ст.ст. 39, 40 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 19, 76-80, 89, 293, 294, 299, 300, 263-265, 268 ЦПК України та виходив із такого.

Відповідно до ч. 7 ст. 19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. (ч.1 ст.293 ЦПК України)

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи.

Відповідно до ч. 5 ст. 293 ЦПК України у випадках, встановлених пунктом 1 частини другої цієї статті, розгляд справ проводиться судом за обов`язковою участю адвоката особи, стосовно якої розглядається справа. У разі якщо особа не залучила адвоката, суд залучає його через орган (установу), уповноважений законом на надання безоплатної правничої допомоги.

За змістом ч. 1 ст. 30 ЦК України, цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є особою з інвалідністю 2 групи з дитинства, непрацездатна, інвалідність встановлена безстроково, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК серії АД № 096365 від 05.05.1998 року (а.с.11).

ОСОБА_2 , народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Запоріжжі, її батьками записані: батько ОСОБА_14 , мати ОСОБА_8 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 21 березня 1974 року (а.с.6).

Заявник ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Запоріжжі, його батьками записані: батько ОСОБА_14 , мати ОСОБА_8 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 17 квітня 1982 року (а.с.6).

ОСОБА_1 є рідним братом ОСОБА_2 .

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про визнання недієздатною своєї сестри.

Відповідно до ч. 3 ст. 296 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 35 від 18 січня 2024 року, ОСОБА_2 ,. ІНФОРМАЦІЯ_1 виявляє ознаки психічного розладу у формі параноїдної шизофренії, безперервний тип перебігу, змішаний дефект особистості (емоційно-вольови, параноїдний) (а.с.97-103). Члени комісії досліджували медичну документацію ОСОБА_2 , багаторазове (більше 20 разів за період з 1993 року по 2023 роки) стаціонарне лікування у психіатричній лікарні м. Запоріжжя та спостереження лікаря психіатра з приводу параноїдної шизофренії, соціальна дезадаптація, інвалідизація, встановили що перебіг захворювання носить безперервний характер. Таким чином, вона не може усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

Встановлені судом фактичні обставини та досліджені докази підтверджують обґрунтованість заяви про визнання фізичної особи недієздатною, суд першої інстанції вважав заяву ОСОБА_1 в частині визнання фізичної особи недієздатною у цій справі обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Щодо призначення опікуна

Представник заінтересованої особи, Районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району, як орган опіки та піклування, не надав до суду подання щодо призначення заявника опікуном, вказав що опікуном не може бути особа, зокрема поведінка та інтереси якої суперечать інтересам фізичної особи, яка потребує опіки та піклування. У витязі з протоколу (а.с. 111-112) зазначено, що заявник фактично не проживає з сестрою, є працездатною особою, але на теперішній час не працює, довідку про доходи не надав. ОСОБА_1 офіційного доходу не має. Представник надав витяг з протоколу від 03 квітня 2024 року № 11 про відмову в підготовці подання до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя по факту призначення ОСОБА_1 опікуном над рідною сестрою ОСОБА_2 (а.с. 112).

В судовому засіданні ОСОБА_1 не заперечував, що не проживає з сестрою, фактично сестрою опікується мати. Він офіційного доходу немає, є працездатною особою, але на теперішній час не працює.

На підставі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

В силу ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

При призначенні опікуна обов`язково повинна враховуватися можливість особи здійснювати повноваження опікуна, що відповідно перевіряється органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.

Про призначення опікуна може звернутися лише вичерпне коло осіб, а саме: орган опіки та піклування або особа, яка призначена опікуном.

Фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними; фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це (ч. 1 ст. 39, ч. 1 ст. 40 ЦК України).

Над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка; недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину; правочин від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун (ч. ч. 1-3 ст. 41 ЦК України).

Опіка та піклування встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки (ст. 55 ЦК України).

Опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними (ст. 58 ЦК України).

Піклування встановлюється над неповнолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, цивільна дієздатність яких обмежена (ст. 59 ЦК України).

Таким чином, цивільним законодавством диференційовані як суб`єкти так і правові наслідки встановлення над особою опіки або піклування.

Отже, за змістом ст. 55 ЦК України опіка встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Згідно з ч. 1 ст. 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням.

Тлумачення зазначених норм права дає підстави стверджувати, що недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Відповідно до ст. 56 ЦК України органами опіки та піклування є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад.

Права та обов`язки органів, на які покладено здійснення опіки та піклування, щодо забезпечення прав та інтересів фізичних осіб, які потребують опіки та піклування, встановлюються законом та іншими нормативно-правовими актами.

При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються Органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.

Аналогічні положення зазначені у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26 травня 1999 року N 34/166/131/88.

Згідно з пунктом 3.1 Правилами опіки та піклування, які зареєстровані в Міністерстві юстиції України 17 червня 1999 р. за №387/3680, при призначенні опікуна (піклувальника) беруться також до уваги його можливості виконувати опікунські обов`язки.

Ч. 1 ст. 300 ЦПК України передбачено, що суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.

Призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно вимог ЦПК України.

Виходячи з аналізу ч. 1 ст. 60 ЦК України та частини першої статті 300 ЦПК України обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном.

Подібний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі N 736/1508/17, від 23 листопада 2021 року у справі N 751/9572/19.

До встановлення опіки або піклування і призначення опікуна чи піклувальника опіку або піклування над фізичною особою здійснює відповідний орган опіки та піклування (стаття 65 ЦК України).

Відсутність подання органу опіки та піклування про доцільність призначення особи опікуном, унеможливлює вирішення судом вказаного питання, так як саме орган опіки та піклування досліджує обставини щодо можливості особи, виконувати обов`язки піклувальника чи опікуна.

Аналіз вказаних правових норм міститься в постановах Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі N 736/1508/17, 29 березня 2021 року у справі N 184/858/19, від 19 квітня 2021 року у справі N 755/12409/15-ц, від 28 листопада 2021 року у справі N 751/9572/19, в яких викладено висновок, що відсутність подання та/або висновку органу опіки та піклування з приводу призначення фізичної особи опікуном унеможливлює вирішення судом вказаного питання, оскільки саме на орган опіки та піклування покладено обов`язок дослідження обставин щодо можливості особи виконувати обов`язки піклувальника чи опікуна.

Обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном.

Таким чином, вирішуючи питання про призначення опіки суд не діє самостійно, а приймає рішення на підставі подання органу опіки та піклування за його заявою чи заявою особи, призначеної піклувальником або опікуном.

Враховуючи норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, наявність відмови органу опіки та піклування в підготовці подання про призначення заявника опікуном (а.с. 112), та відсутність у матеріалах справи подання та/або висновку органу опіки та піклування щодо доцільності призначення ОСОБА_1 опікуном над ОСОБА_2 , суд першої інстанції дійшов висновку, що відсутність цього подання унеможливлює вирішення судом вказаного питання, так як саме орган опіки та піклування досліджує обставини щодо можливості особи виконувати обов`язки піклувальника чи опікуна, а тому вимоги ОСОБА_1 щодо призначення його опікуном над сестрою не підлягають у цій справі задоволенню.

Апеляційний суд погоджується із такими висновками суду першої інстанції, вважає їх правильними, а рішення суду першої інстанції таким, що ухвалене із додержанням вимог закону, є правильним та законним.

Ст. 263 ЦПК України містить вимоги щодо законності і обґрунтованості судового рішення, а ст. 264 ЦПК України питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду.

Рішення суду першої інстанції вимогам ст. ст. 263-264 ЦПК України у цій справі відповідає.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є такими, що фактично дублюють доводи його заяви як заявника у цій справі у суді першої інстанції (а.с.1), яким останній надав вищезазначену належну оцінку, з якою погоджується апеляційний суд.

Ці доводи є такими, що не спростовують правильно встановлених судом першої інстанції фактичних обставин цієї справи та правильних висновків суду першої інстанції у цій справі, а лише відображають позицію заявника, яку він вважає такою, що є єдино правильною та єдино можливою.

Суд першої інстанції правильно, з додержанням вимог ст. 299 ЦПК України та ЗУ «Про безоплатну правничу допомогу» від 02 червня 2011 року ухвалою від 17 листопада 2023 року ЦПК України доручив Запорізькому міському центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги забезпечити представництво інтересів ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як особи, стосовної якої розглядається дана справа (а.с. 64-65).

Саме за довіреністю від цього Центру для представництва в суді першої інстанції саме інтересів ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у цій справі з`явився адвокат Фоменко С.І. (а.с. 73, 81-82).

Адвокат ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за призначенням вищезазначеного ОСОБА_15 , як представник останньої у цій справі, в силу вимог ст. 43 ЦПК України (Права та обов`язки учасників справи) мав право та зобов`язаний був надавати суду першої інстанції у цій справі відповідні пояснення з приводу вищезазначеної заяви заявника у цій справі (заперечення адвоката Фоменка С.І. на заяву заявника в частині встановлення опіки а.с. 75 -75). В силу вимог ст. 44 ч. 1 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Апеляційним судом встановлено, що адвокат за призначенням ОСОБА_10 добросовісно, з дотриманням вимог чинного законодавства здійснював представництво саме інтересів ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як особи, стосовної якої розглядається дана справа. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як особа, стосовної якої розглядається дана справа, не відмовлялась від цього адвоката за призначенням у суді першої інстанції у встановлений законом спосіб, про наявність у неї будь-якого іншого адвоката за договором, у тому числі адвоката Паскал П.М. (договір з останнім укладено у цій справі лише в апеляційному суді - 17.08.2024 року -а.с. 166-168) у суді першої інстанції не заявляла, документів на підтвердження останнього суду першої інстанції у цій справі не надавала. Належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні та стороною апелянта заявника ОСОБА_1 апеляційному суду не надані.

Хоча, апеляційний суд на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України сприяв повному та всебічному апеляційному перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у цій справі в межах доводів апеляційної скарги заявника. Так, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасник справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ст. 367 ч. 2 ЦПК України). В силу вимог ст. 367 ч. 3 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Проте, докази, передбачені ст. 367 ч. 3 ЦПК України, у цій справі відсутні та зокрема заявником апеляційному суду не надані.

Не можуть бути доказами, передбаченими ст. 367 ч. 3 ЦПК України, які можуть бути прийняті апеляційним судом до уваги на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України, з метою повного та всебічного апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції від 16.04.2024 року в межах доводів вищезазначеної апеляційної скарги заявника документи (а.с.129-130), а саме:

- заява від 18.04.2024 року (без вх. номеру адресата) ОСОБА_2 , як особи, щодо якої розглядається справа, на адресу Запорізького міського центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги про відмову від адвоката Фоменка С.І. за призначенням Запорізького міського центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги на підставі доручення від 23.11.2023 року № 1407 - на виконання ухвали Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17.11.2023 року (а.с. 64-65),

- заява від 23.04.2024 року (вх. № від 25.04.2024 року) ОСОБА_2 , як особи, щодо якої розглядається справа, на адресу голови Районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району,

тобто надані вперше у цій справі лише апеляційному суду у цій справі та датовані датами після ухвалення оскаржуваного рішення судом першої інстанції у цій справі.

В силу вимог ст. 20 ч. 1 ЦК України право на захист особа здійснює у цій справі на свій розсуд. Проте, здійснюючи правосуддя, суд захищає права…фізичних осіб… у спосіб, визначений законом… (ст. 5 ч. 1 ЦПК України).

Згідно із ст. 376 ч. 3 ЦПК України передбачені порушення норм процесуального судом першої інстанції, які є обов`язковою підставою для скасування або зміни рішення. В силу вимог ст. 376 ч. 2 ЦПК України лише порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, можуть бути підставою для скасування або зміни рішення. Встановлено, що у цій справі відсутні порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення, а також відсутні порушення норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення цієї справи по суті.

При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги позивача не ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, ухваленим з додержанням вимог ЦПК України.

Крім того, встановлено, що судом першої інстанції оскаржуваним рішенням правильно, з додержанням вимог ЦПК України було вирішено питання про судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною, а саме: віднесено останні на рахунок держави. За таких обставин, апеляційний суд не вбачає передбачених законом підстав для скасування рішення суду першої інстанції у цій справі або ж його зміни.

Також, в силу вимог ст. 141 ч. 1 ЦПК України в разі відмови заявнику у задоволенні його вищезазначеної апеляційної скарги у цій справі, останній не має права на компенсацію будь-яких судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи апеляційним судом. Крім того, апеляційним судом встановлено, що заявник в силу вимог закону був звільнений від сплати судового збору при подачі вищезазначеної апеляційної скарги у цій справі.

Разом із цим, апеляційний суд вважає за доцільне роз`яснити учасникам цієї справи, що ОСОБА_1 , як рідний брат, або мати вже недієздатної ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - ОСОБА_8 чи інші родичі не позбавлені права у подальшому у судовому порядку (ст. 60 ч. 1 ЦК України) окремо від цієї справи вирішувати питання про призначення його чи їх опікуном (опікунами) вже недієздатної ОСОБА_2 , саме за відповідним поданням відповідного органу опіки та піклування, яке може бути видано у подальшому вже на підставі надання заявниками необхідних органу опіку та піклування для складання останнього документів.

Керуючись ст. ст. 7, 12-13, 81-82, 89, 141, 367-369, 371-372, 374-375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 квітня 2024 року у цій справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови.

Повний текст постанови апеляційним судом складений 11.10.2024 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Кочеткова І.В.Поляков О.З.