Провадження №2/369/7032/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.08.2024 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Пінкевич Н.С., вивчивши матеріали заяви позивача про забезпечення позову в цивільній справі за позовом Гатненської сільської ради Фастівського району Київської області до ОСОБА_1 про знесення самочинно збутового нерухомого майна, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2024 року на адресу суду надійшла вищевказана справа. Разом з позовною заявою на адресу суду надійшла заява про забезпечення позову. Просили суд накласти арешт на земельні ділянки з кадастровими номерами: :01:012:5460, :01:012:5459, :01:012:5458, :01:012:5457, :01:012:5456, :01:012:5455, :01:012:5454, :01:012:5453, :01:012:5452, :01:012:5450, :01:012:5449, :01:012:5451, :01:012:5618, :01:012:5617, :01:012:5616, :01:012:5615, :01:012:5614, :01:012:5613, :01:012:5612, :01:012:5448 та розташовані на них об`єкти нерухомого майна, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , власником яких є ОСОБА_1 . Заборонити ОСОБА_1 вчиняти будь-які дії щодо проведення земельних та будівельних робіт на вказаних земельних ділянок. Свою заяву мотивував тим, що предметом позову є знесення самочинно збудованого нерухомого майна, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . Будівництво на вказаних земельних ділянках здійснюється з грубим порушенням будівельних вимог, правил добросусідства та санітарних норм щодо каналізування, що призводить до критичного забруднення ґрунтових вод, у зв`язку з чим мешканці с. Гатне вимушені звертатися зі скаргами на незаконні дії відповідача. На даний час у позивача є підстави, що дані будівельні можуть бути відчужені на користь третіх осіб

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, додані до неї матеріали та матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Під час вирішення питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позову, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

У рішенні від 19 березня 1997 року заява № 18357/91 у справі «Горнсбі проти Греції» (Case of Hornsby v. Greece) Європейський суд з прав людини, практика якого відповідно до частини четвертої статті 10 ЦПК України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується судом як джерело права, зазначив, що «право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін».

Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання.

Конкретний захід забезпечення позову буде співмірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Такі висновки наведені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20).

Як вбачається з матеріалів, відповідач є власники земельних ділянок з кадастровими номерами :01:012:5460, :01:012:5459, :01:012:5458, :01:012:5457, :01:012:5456, :01:012:5455, :01:012:5454, :01:012:5453, :01:012:5452, :01:012:5450, :01:012:5449, :01:012:5451, :01:012:5618, :01:012:5617, :01:012:5616, :01:012:5615, :01:012:5614, :01:012:5613, :01:012:5612, :01:012:5448, що знаходиться за адресою: Київська область, село Гатне.

Сам по собі факт здійснення будівництва не може автоматично свідчити про те, що таке будівництво є очевидно протиправним і невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду, а факт порушення прав та інтересів позивача підлягає доведенню у встановленому законом порядку.

Заборона будівництва на земельній ділянці особі, яка є її власником, є непропорційним обмеженням її прав доки не встановлено, що таке здійснюється з порушеннями.

Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 07 березня 2024 року у справі №376/918/23.

Звертаючись до суду з позовом позивач просить суд зобов`язати відповідача знести за власний рахунок самочинно збудоване нерухоме майно будівлі.

При цьому позивач при зверненні до суду з вимогами про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельні ділянки та об`єкти нерухомого майна не вказує яким саме чином невжиття заходів забезпечення позову може призвести до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у випадку задоволення вимоги про зобов`язання знести об`єкт будівництва.

Саме по собі посилання позивача на те, що відповідач має намір реалізувати будівлі, які на їх думку збудовано незаконно, не може бути підставою для накладення арешту, оскільки заявлений позивачем захід забезпечення позову не є співмірним до позовних вимог.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заява позивача про забезпечення позову є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 149, 150, 153,258 ЦПК України, суддя-

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви позивача про забезпечення позову в цивільній справі за позовом Гатненської сільської ради Фастівського району Київської області до ОСОБА_1 про знесення самочинно збутового нерухомого майна -відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги через Києво-Святошинський районний суд Київської .

Можливість отримати інформацію щодо справи, що розглядається, учасники справи мають на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет. Веб-адреса сторінки:http://ks.ko.court.gov.ua.

Суддя Наталія ПІНКЕВИЧ