Провадження 2/127/2522/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Дернової В.В.,

секретаря Бабкіної К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі як третіх осіб: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про встановлення факту перебування неповнолітньої дитини на утриманні,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі як третіх осіб: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про встановлення факту перебування неповнолітньої дитини на утриманні.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку.

Згідно зі ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Як вбачається зі змісту позовної заяви та не заперечувалося учасниками справи у судовому засіданні, встановлення факту перебування на утриманні позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , необхідне з метою отримання права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізаціївідповідно до Закону України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку».

Так, перелік осіб, які мають право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, визначений статтею 23 Закону України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку»; для набуття права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації можуть мати значення такі факти, як, зокрема, утримання трьох і більше дітей віком до 18 років чи повнолітньої дитини, яка є особою з інвалідністю I чи II групи, самостійного виховання дитини.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як вбачається з ухвали Верховного Суду від 27.09.2023 року у справі № 201/5972/22, ураховуючи, що між особою і ТЦК та СП може виникнути спір, пов`язаний з доведенням наявності підстав для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, і не пов`язаний з виникненням чи реалізацією цивільних прав та обов`язків заявника, їх виникненням, існуванням та припиненням, за предметом та можливими правовими наслідками цей спір може стосуватися лише сфери публічно-правових відносин, а отже не підлягає вирішенню у порядку цивільного судочинства.

Як вбачається з постанови Великої Палати Верховного суду від 11.09.2024 року у справі № 201/5972/22, у разі оскарження до суду відмови відповідного органу в установленні юридичного факту, який підлягає встановленню у позасудовому порядку, такий спір слід розглядати в порядку адміністративного судочинства і суди насамперед перевіряють, чи відповідає оскаржуване рішення суб`єкта владних повноважень критеріям, визначеним частиною другою статті 2 КАС України, а відповідач в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень відповідно до частини другої статті 77 КАС України повинен довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності.

У справі, яка розглядається, позивач просить встановити факт перебування на його утриманні неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Заявлені вимоги пов`язані з доведенням існування підстав для визнання (підтвердження) за ним певного соціально-правового статусу - батька, який утримує трьох і більше дітей віком до 18 років ( ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ).

Однак, процедура встановлення факту у порядку цивільного судочинства не може використовуватися для створення преюдиційних фактів з метою подальшого вирішення будь-якого спору про право (зокрема, у порядку адміністративного судочинсва), а спірний фактможе бути встановлений судом як одна з обставин, що складає предмет доказування у відповідному спорі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи вищевикладене та зважаючи на положення п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд доходить до висновку, що провадження у справі слід закрити, оскільки заявлені позовні вимоги підлягають розгляду у порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ст. 255, 260, 261, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі як третіх осіб: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про встановлення факту перебування неповнолітньої дитини на утриманні - закрити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (складення). Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її проголошення (складення), має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 261 ЦПК України.

СУДДЯ: