Справа № 931/729/24
Провадження № 2-о/931/40/24
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.10.2024 року смт. Локачі

Суддя Локачинського районного суду Волинської області Безп`ятко О.І., перевіривши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Затурцівської сільської ради Володимирського району Волинської області про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна,

в с т а н о в и л а:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительку АДРЕСА_1 , недієздатною, встановити над нею опіку і призначити його опікуном ОСОБА_2 ..

Дослідивши подану заяву, приходжу до такого висновку.

Як слідує з поданої заяви, ОСОБА_2 , яку заявник просить визнати недієздатною, встановити над нею опіку та призначити його опікуном, є рідною сестрою батька заявника ОСОБА_3 , тобто тіткою заявника.

Згідно із ч. 3, 4 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Статтею 55 ЦК України визначено, що опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Згідно з частиною першою статті 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Згідно з частинами четвертою та п`ятою статті 63 ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.

Відповідно до частини 3 статті 296 ЦПК України, заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги.

Таким чином, законодавець чітко визначив, що із заявою про визнання особи недієздатною з одночасним призначенням такій особі опікуна, можуть звернутися члени сім`ї фізичної особи, щодо якої вирішується питання про визнання її недієздатною, її близькі родичі, орган опіки та піклування, заклад з надання психіатричної допомоги.

Приписами статті 2 Сімейного кодексу України визначено, що Сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми, усиновлювачами та усиновленими, між матір`ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання; сімейні особисті немайнові та майнові відносини між бабою, дідом, прабабою, прадідом та внуками, правнуками, рідними братами та сестрами, мачухою, вітчимом та падчеркою, пасинком; сімейні особисті немайнові та (або) майнові відносини між іншими членами сім`ї, визначеними у ньому.

Частина 4 статті 2 СК України, визначає, що Сімейний кодекс України не регулює сімейні відносини між двоюрідними братами та сестрами, тіткою, дядьком та племінницею, племінником і між іншими родичами за походженням.

Суд аналізуючи зміст частини 4 статті 2 СК України дійшов висновку, що такі особи, як: тітка, дядько та племінники виділені з кола єдиних сімейних правовідносин.

При цьому суд враховує рішення Конституційного суду України № 5 рп/99 від 03 червня 1999 року у справі за конституційними поданнями Служби безпеки України, Державного комітету нафтової, газової та нафтопереробної промисловості України, Міністерства фінансів України щодо офіційного тлумачення положень пункту 6 статті 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", частин четвертої і п`ятої статті 22 Закону України "Про міліцію" та частини шостої статті 22 Закону України "Про пожежну безпеку" (справа про офіційне тлумачення терміна "член сім`ї"), визначено, що близькими родичами є рідні брати, сестри, онуки, дід, баба, іншими родичами є неповнорідні брати, сестри; зять, невістка; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки та інші.

Таким чином, аналіз чинного цивільного законодавства, яке регулює такі питання та дає можливість стверджувати, що дядько та тітка не віднесені законом саме до близьких родичів, і такими їх вважати підстав не має.

Аналогічна правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 11.06.2019 у справі № 130/2391/18 (номер провадження 61-1307 св 19).

Водночас, ст 3 СК України встановлено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно з абз. 5 п. 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї» членами сім`ї є, зокрема особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах та утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважним причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання.

Такий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 31 березня 2020 року у справі № 205/4245/17.

Обґрунтовуючи можливість звернення до суду з даною заявою, ОСОБА_1 зазначив, що він є племінником ОСОБА_2 . Враховуючи викладені вище положення чинного законодавства, племінник не належить до кола близьких родичів, а відтак самі по собі такі обставини не наділяють заявника правом звертатись до суду з заявою про визнання ОСОБА_2 недієздатною.

Крім цього, як слідує із відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 831061 від 07 жовтня 2024 року та довідки про реєстрацію місця проживання від 30.09.2020, зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_2 є АДРЕСА_1 . Витягу з реєстру територіальної громади щодо свого місця проживання заявник не надав. Водночас, згідно поданої заяви та довідки Управління соціальної та ветеранської політики Володимирської РДА Волинської області від 09.07.2024 вбачається, що заявник ОСОБА_1 зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 .

До заяви додана довідка Управління соціальної та ветеранської політики Володимирської РДА Волинської області №392/02-22 від 09.07.2024, у якій зазначено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку як одержувач щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з інвалідом І або ІІ групи внаслідок психічного розладу (за тіткою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , інвалідом І групи внаслідок психічного розладу).

Разом з тим такий документ не підтверджує, що заявник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ведуть спільне господарство, мають по відношенню один до одного спільні права та обов`язки, у них наявні спільний бюджет та спільні витрати тощо, що давало б підстави визначити їх особами, які складають сім`ю. Інші докази на підтвердження цих обставин до заяви не додані.

Системний аналіз зазначених вище норм законодавства та наданих суду документів не підтверджує, що ОСОБА_1 є членом сім`ї ОСОБА_2 у розумінні статті 3 СК України, чи її близьким родичем, незалежно від їх спільного проживання, а відтак і особою, уповноваженою на звернення до суду з даною заявою.

Отже, на підставі наданих документів та в силу ч.3 ст. ст.296 ЦПК України, заявник ОСОБА_1 не має права звертатися до суду з даною заявою, тобто у нього відсутня цивільна процесуальна дієздатність у даних правовідносинах.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України, заява повертається у випадку, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

На підставі вищевикладеного та норм закону, враховуючи, що до суду звернулася особа, яка за положеннями ч. 3 ст. 296 ЦПК України не наділена таким правом, тобто, не має процесуальної дієздатності, позовна заява підлягає поверненню заявнику.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 185 ч. 4 п. 1, 260, 296, 353 ЦПК України, суддя, -

п о с т а н о в и л а :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Затурцівської сільської ради Володимирського району Волинської області про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна - повернути заявнику.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Локачинського районного суду О.І. Безп`ятко