ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7960/24 Справа № 242/1077/23 Суддя у 1-й інстанції - Черков В.Г. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2024 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Бондар Я.М.

суддів Корчистої О.І., Остапенко В.О.,

сторони справи

позивач ОСОБА_1

відповідачі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому порядку згідно ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 на рішення Селидівського міського суду Донецької області від 11 червня 2024 року, ухваленого суддею Черковим В.Г., (дату складання повного тексту судового рішення не зазначено),

ВСТАНОВИВ

В липні 2023 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до батька ОСОБА_2 про стягнення аліментів на її повнолітньої дитини утримання до досягнення 23-х років або до закінчення навчання в розмірі частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно.

На обґрунтування позову позивачка зазначила, що навчається в Київському університеті культури, денна форма навчання, на 2 курсі, на контрактній основі. В зв`язку з продовженням навчання потребує матеріальної допомоги. Батько добровільної допомоги їй не надає, вона знаходиться у скрутному матеріальному становищі, а батько має можливість надавати їй допомогу на період навчання, у зв`язку з чим звертається до суду з вказаним позовом

Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 11 червня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання - задоволено в повному обсязі.

Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 06 листопада 2004 року на її утримання на час навчання аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів доходів щомісячно, починаючи з 18 липня 2023 року та до закінчення навчання, однак не більше ніж до досягнення нею 23 років.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 966,24 грн.

Відповідач не погодився із даним рішенням, в апеляційній скарзі просив змінити рішення суду, зменшити частку стягнутих аліментів на її утримання до 1/10. На обґрунтування скарги зазначив, що має на фактичному утриманні дочку дружини від її першого шлюбу, батько якої помер, як ВПО знімає квартиру в Києві, оплачує оренду, не працює розмір його пенсії складає 10200 грн., а позивачка окрім навчання працює, отримує дохід 4000 грн. на місяць та її мати працює і також отримує дохід.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України (в редакції на час подання апеляційної скарги до суду) апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

З огляду на те, що апеляційна скарга подана на рішення суду у справі про стягнення аліментів з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб і яка не входить до переліку справ зазначених у ч. 4 ст. 274 ЦПК України, які не можуть бути розглянуті в прядку спрощеного позовного провадження, враховуючи характер спірних правовідносин, справа розглядається без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню частково за наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст. 13 і 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, ухваленим судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Таким вимогам закону оскаржуване рішення суду в повній мірі не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є донькою відповідача ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 .

ОСОБА_1 є студенткою 2 курсу Київського університету культури на контрактній основі. Термін навчання з 01.09.2021 по 30.06.2025.

Відповідач є пенсіонером та внутрішньо-переміщеною особою, за договором оренди винаймає квартиру в м.Києві, з орендною платою 6000 грн. на місяць.

Доказів про розмір пенсії та фактичне утримання неповнолітньої ОСОБА_3 , дочки дружини від першого шлюбу суду (зокрема відомостей про відсутність у неї пенсії по втраті годувальника тощо) не надані.

Вирішуючи спір та частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції поклав на відповідача обов`язок по сплаті аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка навчається, в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, на підставі ч.ч.1,2 ст. 200 СК України, та визначив розмір аліментів, виходячи з положень статті 182 цього Кодексу, з яким колегія суддів не може погодитися в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

У відповідності до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Як роз`яснено у п. 17, 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Умовою стягнення аліментів на повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, є недостатність забезпечення коштами як для навчання, так і для інших необхідних потреб (маються на увазі побутові потреби харчування, одяг, користування транспортом, придбання навчальної літератури, посібників).

Таким чином, батьки мають обов`язок утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції правильно визначився з правовідносинами, які виникли між сторонами і відповідно до норм ст. 199 СК України, дійшов вірного висновку про зобов`язання відповідача утримувати повнолітню дочку, яка продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, проте колегія суддів вважає за необхідне змінити розмір частки аліментів, яка належить до стягнення з до 1/8 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення нею двадцятитрьохрічного віку, враховуючи, що відповідач є пенсіонером, ВПО, вмушений знімати житло, інших утриманців за законом не має, а позивач не позбавлена можливості підробляти у вільний від навчання час та її мати також працює і отримує дохід.

Вказаний висновок суду узгоджується з роз`ясненнями, наданими Пленумом Верховного Суду України в п. 20 Постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року.

Керуючись ст. 368, 374, 376, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Селидівського міського суду Донецької області від 11 червня 2024 змінити в частині розміру аліментів, стягнутих з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 з до 1/8 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 09 жовтня 2024 року.

Головуючий:

Судді: