Справа № 2-3553/2010
Провадження № 2-в/185/63/24
14 жовтня 2024 року м.Павлоград
Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Зінченко А.С., за участю секретаря судових засідань Рожкової А.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі ЄУ № 2-3553/2010 за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" в особі Луганської філії АТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,
В червні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" звернулось до суду з заявою про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі ЄУ № 2-3553/2010, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ТОВ "Кампіс Лігал", приватний виконавець Лиманський Владислав Юрійович.
Заява обґрунтована тим, що 26.11.2010 року Ленінський районний суд м. Луганська ухвалив рішення по справі ЄУ № 2-3553/2010 про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» заборгованості за кредитним договором №561-07-ПК. Ухвалою суду від 03.03.2020 року Сватівський районний суд Луганської області замінив сторону виконавчого провадження у вищевказаній справі з ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» на ТОВ «Вердикт Капітал». Оскільки Сватівський районний суд Луганської області змінив територіальну підсудність судових справ на Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області та на адресу останнього матеріали даної справи не надходили та не передавались, заявник звернувся із заявою про відновлення втраченого провадження.
У судове засідання учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Представник заявника в прохальній частині заяви просив розглядати справу за його відсутності.
Суд, дослідивши зібрані матеріали, приходить до наступного.
Відповідно до ст.488 ЦПК України відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням судового рішення або в якій провадження закрите, проводиться в порядку, встановленому цим Кодексом.
Згідно зі ст.490 ЦПК України заява про відновлення втраченого судового провадження подається до суду, який ухвалив рішення по суті справи або постановив ухвалу про закриття провадження у справі.
Згідно з ч.1 ст.494 ЦПК України, на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого провадження або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити.
Відповідно до ч.2 ст.494 ЦПК України в ухвалі суду про відновлення втраченого судового провадження зазначається, на підставі яких конкретно даних, поданих суду і досліджених у судовому засіданні, суд вважає установленим зміст відновленого судового рішення, наводяться висновки суду про доведеність того, які докази досліджувались судом і які процесуальні дії вчинялись з втраченого провадження.
В Єдиному державному реєстрі судових рішень наявно судове рішення по справі ЄУ № 2-3553/2010 Ленінського районного суду м. Луганська від 26.11.2010 року.
Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 03.03.2020 року було вирішено питання про відновлення втраченого провадження в частині рішення Ленінського районного суду м. Луганська від 26.11.2010 року по справі № 2-3553/2010, проте цивільна справа №2-3553/2010 року до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області не надходила та не передавалась.
Окрім цього, в Єдиному державному реєстрі судових рішень наявно судове рішення по справі №2-3553/2010 Сватівського районного суду Луганської області від 03.03.2020 про заміну сторони виконавчого провадження.
Інших матеріалів справи учасниками справи суду не надано.
За таких обставин, суд вважає за можливе відновити втрачене провадження в частині наявних в ЄДРСР судових рішень.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 81,258-260,493,494 ЦПК України, суд
Відновити втрачене судове провадження у цивільній справі ЄУ № 2-3553/2010 за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" в особі Луганської філії АТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, в частині:
«Справа № 2-3553/2010 рік
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2010 року Ленінський районний суд м.Луганська в складі:

головуючого судді Бугери О.В.

при секретарі Лошадкіній В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луганську цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" в особі Луганської філії АТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач Публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та кредит" в особі Луганської філії АТ «Банк «Фінанси та Кредит» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому зазначив, що 21.09.2007 року між Відкритим акціонерним товариством "Банк "Фінанси та кредит" та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 561-07-ПК. Згідно цього договору банк надав ОСОБА_1 кредит в розмірі 18009,00 гривень під 12,5 % річних на перший рік, на термін до 21.09.2014 р. А 21 вересня 2007 року позивачем та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 324/07. згідно до якого останній зобов`язався перед позивачем відповідати у повному обсязі за своєчасне виконання відповідачем ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором.

21.09.2007 року між Відкритим акціонерним товариством "Банк "Фінанси та кредит" та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір № 561-07-ПКЛ про відкриття кредитної лінії про надання кредиту в розмірі 4800 гривень,, з оплатою процентів за користування Кредитними ресурсами у розмірі процентної ставки 21 % річних. Отримані за цім договором до 21 вересня 2014 року.

З квітня 2009 року відповідач ОСОБА_1 зобов`язання за кредитним договором № 561-07-ПК від 21.09.2007 року не виконує, кредит, нараховані проценти та щомісячну комісію не сплачує. Внаслідок невиконання зобов`язань за кредитним договором № 561-07-ПК від 21.09.2007 року утворилась заборгованість за основним боргом 12 731,28 доларів США, що у гривневому еквіваленті станом на 12.04.2010 року по курсу НБУ 7,9265 грн./дол.. становить 100 914,49 гривень, заборгованість зі сплати процентів у сумі 371,98 доларів США, що в гривневому еквіваленті станом на 12.04.2010 року по курсу НБУ 7,9265 грн/дол.. становить 2948,50 грн.; пеня за прострочення сплати основного боргу та процентів 30012,61 грн.. Усього заборгованість становить на 12.04.2010 рік 133 875,60 гривень.

По кредитному договору № 561-07-ПКЛ від 21.09.2007 року є непогашеною пеня за прострочення сплати основного боргу та процентів у розмірі 634,73 гривні.

В добровільному порядку відповідачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 сума кредитної заборгованості не погашена, що підтверджується копією листом-вимоги.

Позивач просить стягнути суму заборгованості у розмірі 13 103,26 доларів США та 30 647,34 грн. солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а також позивач просить стягнути з відповідачів суму сплаченого держмита у розмірі 1345 грн. 11 коп. та суму інформаційного збору у розмірі 120,00 грн., які позивачем були сплачені при подачі позовної заяви до суду.

У судовому засіданні представник позивача свої позовні вимоги уточнив, а саме збільшив їх до суми 13 378,79 доларів США та пеня за прострочення сплати основного боргу та процентів в сумі 68 741,44 гривень. Станом на 28.09.2010 року заборгованість за кредитним договором № 561-ПК-07 становить за основним боргом 12 731, 28 доларів США, що у гривневому еквіваленті станом на 28.09.2010 року по курсу НБУ 7,9135 грн./дол.. становить 100 748, 98 гривень, заборгованість зі сплати відсотків 647,51 доларів США, що в гривневому еквіваленті станом на 28.09.2010 року по курсу НБУ 7,9135 грн/дол.. становить 5 124, 07 гривень; пеня за прострочення сплати основного боргу та відсотків 68 106,71 гривень, а також за кредитним договором №561-07-ПКЛ від 21.09.2007 року пеня за прострочення сплати основного боргу, відсотків 634,73 гривні, а всього 13 378,79 доларів США та пеня за прострочення сплати основного боргу та процентів в сумі 68 741,44 гривень.

Уточнені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представником відповідача ОСОБА_1 до початку розгляду справи подав суду свої заперечення проти позову, у яких вказав, що він не заперечує проти заборгованості за кредитним договором № 561-07-ПК від 21.09.2007 року по основному боргу у 12731,28 доларів США, що у гривневому еквіваленті 100748,98 гривень, заборгованості по процентах 647,51 доларів США, що у гривневому еквіваленті 5124,07 та з заборгованістю за кредитним договором № 561-07-ПКЛ від 21 вересня 2007 року. Але вважав розмір нарахованої пені за кредитним договором № 561-07-ПК, такою що значно перевищує розмір збитків. Також вказав його матеріальне становище не дозволяє сплатити усю заборгованість одночасно та він все ж таки має намір погасити усю заборгованість за кредитним договором. В зв`язку з чим просив скасувати пеню за кредитним договором № 561-07-ПК від 21.09.2007 року; встановити розстрочку виконання рішення на 60 місяців.

Представником відповідача ОСОБА_2 до початку розгляду справи подав суду свої заперечення проти позову, у яких вказав, що він не заперечує проти заборгованості за кредитним договором № 561-07-ПК від 21.09.207 року по сосновому боргу у 12731,28 доларів США, що у гривневому еквіваленті 100748,98 гривень, заборгованості по процентах 647,51 доларів США, що у гривневому еквіваленті 5124,07 та з заборгованістю за кредитним договором № 561-07-ПКЛ від 21 вересня 2007 року. Але вважав розмір нарахованої пені за кредитним договором № 561-07-ПК, такою що значно перевищує розмір збитків. Також вказав, що він працює у Луганському відділенні ПАО «БТА БАНК», на його утриманні знаходиться неповнолітня донька 2009 року народження, має квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка знаходиться в іпотеці в «Укрсоцбанку» та на яку ухвалою Ленінського районного суду м.Луганська було накладено арешт, у якості заходів забезпечення позову. Його матеріальне становище не дозволяє сплатити усю заборгованість одночасно та він все ж таки має намір погасити усю заборгованість за кредитним договором. В зв`язку з чим просив скасувати пеню за кредитним договором № 561-07-ПК від 21.09.2007 року; встановити розстрочку виконання рішення на 60 місяців та скасувати заходи забезпечення позову.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідачів, дослідивши представлені докази по справі, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 21.09.2007 року між Відкритим акціонерним товариством "Банк "Фінанси та кредит" та відповідачем було укладено кредитний договір № 561-07-ПК (а.с.6-9). Згідно цього договору банк надав ОСОБА_1 кредит в розмірі 18009,00 гривень під 12,5 % річних на перший рік, на термін до 21.09.2014 р.

Згідно п.3.3 договору відповідач зобов`язується в термін до 10 числа кожного місяця здійснювати погашення заборгованості за кредитними ресурсами з 01.10.2007 року по 10.09.2008 року в розмірі 300,15 доларів США, з 01.10.2008 року по 21.09.2014 року в розмірі 200,10 доларів США згідно з графіком зниження розміру заборгованості (а.с.10).

Відповідно до п.4.3 договору відповідач сплачує проценти за користування кредитними ресурсами щомісячно, в термін з 01 по 10 число кожного місяця.

Відповідно до п.6.1 кредитного договору відповідач сплачує пеню за прострочку повернення кредитних ресурсів і/або сплати процентів у розмірі 1% від простроченої суми за кожен день прострочки.

21 вересня 2007 року позивачем та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 324/07, згідно до якого останній зобов`язався перед позивачем відповідати у повному обсязі за своєчасне виконання відповідачем ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором № 561-07-ПК від 21.09.2007 року(а.с.11).

Відповідно до п.2.1 Договору поруки у випадку невиконання боржником зобов`язань за кредитним договором, позичальник та поручитель відповідають перед банком як солідарні боржники.

21 вересня 2007 року між ВАТ «Банк «Фінанси та кредит»» та відповідачем ОСОБА_1 договір про відкриття кредитної лінії № 561-07-ПКЛ про надання кредиту у розмірі 4 800,00 гривень з оплатою процентів за користування кредитними ресурсами у розмірі процентної ставки 21% річних (а.с.26-29).

04 листопада 2008 року з ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду на збільшення процентів за користування Кредитними ресурсами у розмірі процентної ставки 25% річних (а.с.30).

Договорів поруки за цим кредитним договором не укладалось, а тому суд вважає, що вимоги позивача в частині стягнення суми заборгованості за цим договором з відповідача ОСОБА_2 не підлягають задоволенню.

Відповідно до п.3.2 кредитного договору № 561-ПК-07 позичальник зобов`язався повністю повернути кредитні ресурси, отримані за цім договором до 21 вересня 2010 року. Позичальник зобов`язався повністю повернути отримані в рамках відновлювальної кредитної лінії Кредитні ресурси протягом наступних одинадцяти місяців після кожної щорічної видачі кредитних ресурсів. Позичальник зобов`язався здійснювати щомісячні платежі з 01 по 10 число кожного місяця, наступного за місяцем, в якому були видані кредитні ресурси, рівними частинами (в розмірі 1/11 частини від суми отриманих кредитних ресурсів) відповідно до графіку зниження розміру заборгованості.

З квітня 2009 року відповідач ОСОБА_1 зобов`язання за кредитним договором № 561-07-ПК від 21.09.2007 року не виконує, кредит, нараховані проценти та щомісячну комісію не сплачує. Станом на 28.09.2010 року заборгованість за кредитним договором № 561-ПК-07 становить за основним боргом 12 731, 28 доларів США, що у гривневому еквіваленті станом на 28.09.2010 року по курсу НБУ 7,9135 грн./дол.. становить 100 748, 98 гривень, заборгованість зі сплати відсотків 647,51 доларів США, що в гривневому еквіваленті станом на 28.09.2010 року по курсу НБУ 7,9135 грн/дол.. становить 5 124, 07 гривень; пеня за прострочення сплати основного боргу та відсотків 68 106,71 гривень, а також за кредитним договором №561-07-ПКЛ від 21.09.2007 року пеня за прострочення сплати основного боргу, відсотків 634,73 гривні, а всього 13 378,79 доларів США та пеня за прострочення сплати основного боргу та процентів в сумі 68 741,44 гривень.

Враховуючи, що в добровільному порядку відповідачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 сума кредитної заборгованості не погашена, що підтверджується копією листом-вимоги, суд вважає, що з відповідачів підлягає стягненню сума визначеної заборгованості за кредитним договором №561-07-ПК в солідарному порядку, а що стосується суми пені за прострочення сплати основного боргу та процентів за договором №561-07-ПКЛ в розмірі 634,73 гривні, то вона підлягає стягненню лише з відповідача ОСОБА_1 ..

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За ст.526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. За ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін), то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ст. 623 ЦК України зазначено, що боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Вказані обставини підтверджуються представленими доказами.

Суд вважає, що вимоги позивача в частині стягнення пені підлягають задоволенню частково. Згідно із частинами 1, 3 ст. 549 ЦК неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Тобто нарахована позивачем пеня, застосовується як санкція за невиконання або неналежне виконання зобов`язання та передбачає презумпцію вини. Частиною 1 ст. 614 ЦК визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Як установлено судом відповідачем дійсно протягом року не проводилась оплата сум по кредитному зобов`язанню. Відповідачі посилались на те, що ОСОБА_1 не працює, втратив роботу, не має можливості оплатити суму кредиту, але не відмовляється від неї, ОСОБА_2 працює у Луганському відділенні ПАО «БТА БАНК», на його утриманні знаходиться неповнолітня донька 2009 року народження, та дружина, що перебуває у відпустці до догляду за дитиною та його матеріальне становище не дозволяє сплатити усю заборгованість одночасно та він все ж таки має намір погасити усю заборгованість за кредитним договором, враховуючи, що він виступив поручителем. Враховуючи, що сума заборгованості за основним боргом складає - 100 748, 98 гривень, а сума заборгованості за відсотками - 5 124, 07 гривень, тобто загальна сума 105 873 гривні 05 копійок, а сума пені за прострочку складає 68 106,71 гривень, фактично складає 64% від суми заборгованості, суд вважає за можливе вдвічі зменшити суму пені з урахуванням майнового стану боржників та розміру нарахованої пені до 34 053, 35 гривень .

За таких обставин суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь позивача заборгованість за договором кредиту № 561-07-ПК у сумі за основним боргом 12 731, 28 доларів США, що у гривневому еквіваленті станом на день винесення рішення по курсу НБУ 7,938 грн./дол.. становить 101 060, 90 гривень, заборгованість зі сплати відсотків 647,51 доларів США, що в гривневому еквіваленті станом на день винесення рішення року по курсу НБУ 7,938 грн/дол.. становить 5139, 93 гривень; пеня за прострочення сплати основного боргу та відсотків 34 053, 35 гривень, а всього 140 254 гривні 18 копійок, надавши розстрочку виконання рішення суму суду на строк 60 місяців, із сплатою щомісячно суми в розмірі по 2.300 гривень, з першим платежом в розмірі 2254 гривні 18 копійок.

З відповідача ОСОБА_1 підлягає стягненню за кредитним договором № 561-07-ПКЛ пеня за прострочення сплати основного боргу, відсотків в сумі 634,73 гривні.

Також суд вважає за необхідне задовольнити клопотання відповідача ОСОБА_2 у частині скасування заходів забезпечення позову. Так, суд виходить із співрозмірності задоволених позовних вимог та вартості майна щодо якого вжито заходи забезпечення позову. Позов забезпечений шляхом накладання заборони відчуження 2 квартир, що належать відповідачам ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .. Сума, що визначається судом до стягнення складає - 140 254 гривні 18 копійок. Враховуючи ту обставину, що квартира відповідача ОСОБА_2 на момент укладання договору кредиту та договору поруки вже перебувала в іпотеці банку АКБ СР «Укрсоцбанк» від 24.04.2007 року, як забезпечення його кредитного зобов`язання термін дії якого визначений до 2022 року, а також те, що в даному зобов`язанні забезпечено позов шляхом накладання арешту на квартиру відповідача ОСОБА_1 , суд вважає за можливе скасувати заходи забезпечення позову щодо заборони відчуження квартири відповідача ОСОБА_2 ..

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в солідарному порядку підлягають стягненню на користь Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" в особі Луганської філії АТ «Банк «Фінанси та Кредит» витрати по сплаті судового збору в сумі 1345 гривень 11 копійок, витрати пов`язані з інформаційно-технічним забезпеченням розгляду справи у сумі 120 гривень 00 копійок.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.10, 11, 59, 60, 88, 152, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 530, 554, 623, 629, 1054 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Уточнені позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" в особі Луганської філії АТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно на користь Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" в особі Луганської філії АТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за договором кредиту № 561-07-ПК у сумі за основним боргом 12 731, 28 доларів США, що у гривневому еквіваленті станом на день винесення рішення по курсу НБУ 7,938 грн./дол.. становить 101 060, 90 гривень, заборгованість зі сплати відсотків 647,51 доларів США, що в гривневому еквіваленті станом на день винесення рішення року по курсу НБУ 7,938 грн/дол.. становить 5139, 93 гривень; пеня за прострочення сплати основного боргу та відсотків 34 053, 35 гривень, а всього 140 254 /сто сорок тисяч двісті п`ятьдсят чотири/ гривні 18 копійок, надавши розстрочку виконання рішення суму суду на строк 60 місяців, із сплатою щомісячно суми в розмірі по 2.300 гривень, з першим платежом в розмірі 2.254 гривні 18 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" в особі Луганської філії АТ «Банк «Фінанси та Кредит» за договором № 561-07-ПКЛ пеня за прострочення сплати основного боргу, відсотків в сумі 634 /шістьсот тридцять чотири/ гривні 73 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно на користь Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" в особі Луганської філії АТ «Банк «Фінанси та Кредит» витрати пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 1345 гривень 11 копійок, витрати пов`язані з інформаційно-технічним забезпеченням розгляду справи у сумі 120 гривень, а всього 1465 / одну тисячу чотириста шістдесят п`ять/ гривень 11 копійок.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Ленінського районного суду м.Луганська від 29 вересня 2010 року, у вигляді заборони відчуження квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та яка належить на праві власності ОСОБА_2 .

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Луганської області через Ленінський районний суд м. Луганська шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя О.В.Бугера.

Справа № 2-3553/2010

УХВАЛА

іменем України

03 березня 2020 року м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Река А.С.,

за участю секретаря судового засідання Вітер І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сватове заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну сторони виконавчого провадження по цивільній справі № 2-3553/2010 позовом ПАТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

Встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» звернулися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, а саме стягувача, посилаючись на те, що 26 листопада 2010 року Ленінським районним судом міста Луганська ухвалено рішення по справі про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ПАТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» за кредитним договором № 561-07-ПК.

03 жовтня 2018 року між ПАТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено Договір про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», а ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за договором кредиту № 561-07-ПК, укладеного між ПАТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» та Боржником.

У зв`язку з вищевикладеним, заявник просить суд замінити стягувача - ПАТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» на правонаступника - ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» у цивільній справі № 2-3553/2010 позовом ПАТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою суду від 22 січня 2020 року судом було відкрите провадження у даній справі та ініційовано питання щодо відновлення втраченого судового провадження, а вирішення питання стосовно заміни сторони виконавчого провадження було зупинене до вирішення питання по відновленню втраченого судового провадження.

Ухвалою Сватівського районного суду від 04 лютого 2020 року було частково відновлено втрачене судове провадження по цивільній справі № 2-3553/2010 за позовом ПАТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в частині рішення Ленінського районного суду міста Луганська від 26 листопада 2010 року (а.с. 34-37).

Представник ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» у судове засідання не з`явився, про час дату та місце розгляду був повідомлений належним чином, в заяві просив розглянути за його відсутності (а.с.4.).

ПАТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» у судове засідання свого представника не направили, причини неявки до суду не повідомили, про дату час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином шляхом надсилання судової повістки.

Боржник ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України відповідно до вимог ч.11 ст.128 ЦПК України та ст. 12-1 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», про причини неявки відомостей не надходило (а.с. 39-40).

Згідно ч. 3 ст. 442 ЦПК України, неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 26 листопада 2010 року Ленінським районним судом міста Луганська ухвалено рішення по справі № 2-3553/2010 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованості в сумі 12 731, 28 доларів США, що у гривневому еквіваленті станом на день винесення рішення по курсу НБУ 7,938 грн./дол. становить 101 060,90 гривень, заборгованість зі сплати відсотків 647,51 доларів США, що в гривневому еквіваленті станом на день винесення рішення року по курсу НБУ 7,938 грн/дол. становить 5139,93 гривень; пеня за прострочення сплати основного боргу та відсотків 34 053, 35 гривень, а всього 140 254,18 грн., надавши розстрочку виконання рішення суму суду на строк 60 місяців, із сплатою щомісячно суми в розмірі по 2.300 гривень, з першим платежем в розмірі 2254,18 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" в особі Луганської філії АТ «Банк «Фінанси та Кредит» за договором № 561-07-ПКЛ пеня за прострочення сплати основного боргу, відсотків у сумі 634,73 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно на користь Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" в особі Луганської філії АТ «Банк «Фінанси та Кредит» витрати пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 1345,11 грн., витрати пов`язані з інформаційно-технічним забезпеченням розгляду справи у сумі 120 грн., а всього 1465,11 грн.

Відповідно до ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана верховною Радою України - і за її межами.

У відповідності до договору про відступлення прав вимоги від 03 жовтня 2018 року Банк - Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» в порядку та на умовах, визначених Договором, відступив Новому кредитору Товариству з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» права вимоги до позичальників та поручителів зазначених у Додатку № 1 до Договору (а.с.14-16).

У відповідності до Реєстру кредитних договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами ТОВ «Вердикт Капітал» набули права стягнення заборгованості з ОСОБА_1 аза кредитним договором № 561-07-ПК від 21.09.2008 року (а.с. 11-13).

Таким чином ТОВ «Вердикт Капітал» став правонаступником всього майна, всіх прав та обов`язків ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит».

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом, що закріплено у ст. 514 ЦК України.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом ст. 512 ЦК України, ст. 442 ЦПК України та ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги, коли до нового кредитора перейшли права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача поза межами виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. Суд у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з повідомленням сторін та заінтересованих осіб.

Виходячи з вищевикладеного, суд доходить висновку про необхідність заміни стягувача з ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «БАНК «ФІНАНСТИ ТА КРЕДИТ» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал».

На підставі викладеного, керуючись ст..ст. 512, 514 ЦК України, ст. ст. 442, 260, 261, 353 ЦПК України, суд,-

Ухвалив:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», місцезнаходження: вул. Кудрявський Узвіз, буд.5-Б, м. Київ, 04053 про заміну сторони виконавчого провадження по цивільній справі № 2-3553/2010- задовольнити.

Замінити сторону виконавчого провадження, а саме: стягувача з ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» по цивільній справі № 2-3553/2010 за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «БАНК «ФІНАНСТИ ТА КРЕДИТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Копію ухвали направити сторонам.

Ухвала набирає законної сила з моменту підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається до Луганського апеляційного суду через Сватівський районний суд Луганської області.

Суддя А.С. Река».

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі в п`ятнадцятиденний строк апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Учасник справи, якому ухвалу не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Ухвала знаходиться в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб - адресою:http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя А. С. Зінченко