Справа №402/605/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" жовтня 2024 р. Ульяновський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого - судді: Ясінського Л.Ю.

секретаря судового засідання: Ільченко Л.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Благовіщенське, Кіровоградської області, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Ульяновського районного суду із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позов до суду мотивовано зі слідуючих підстав:

15 липня 2021 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 уклали між собою шлюб, який був зареєстрований Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про що було складено відповідний актовий запис № 556, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 15 липня 2021 року .

Від шлюбу сторони мають доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 .

Дитина проживає разом з позивачем.

Підставою для розірвання шлюбу стало те, що відносини між подружжям погіршилися. Між позивачем і відповідачем не має взаєморозуміння, поваги, відсутні спільні інтереси, різняться погляди на сімейні відносини між подружжям погіршилися, спільне господарство не ведеться, оскільки сторони проживають окремо та сімейні стосунки припинені з травня 2023 року. Подальше збереження шлюбу з відповідачем не можливе, тому позивач просить шлюб розірвати.

Ухвалою суду від 08 липня 2024 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

В судове засідання позивач не з`явилася, про день і час розгляд справи була повідомлена у встановленому законом порядку, в позовній заяві просила розглядати справу у її відсутності, примиритись з відповідачем не має наміру, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Надіслав до суду заяву, якою визнає позовні вимоги. Крім того відповідач просить суд проводити судове засідання у його відсутності.

У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін по справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява в частині розірвання шлюбу обґрунтована, ґрунтується на законі та підлягає задоволенню з наступних підстав:

Судом встановлено, що сторони у справі уклали шлюб 15 липня 2021 року сторони уклали між собою шлюб, який був зареєстрований Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про що було складено відповідний актовий запис № 556, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 15 липня 2021 року ( а.с.9) .

Від шлюбу сторони мають доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 ( а.с.10)

Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Згідно ст.56 Сімейного Кодексу України, чоловік та дружина мають право на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу.

Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу.

Судом було встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являються несумісність характерів та різні погляди на життя. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, то шлюб підлягає розірванню.

Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

На підставі наведеного, враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, відповідно до ст. 112 СК України є підстави для розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем.

Відповідно до ч. 1, та ч.2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем заявлено вимогу про стягнення понесених нею судових витрат на надання правової допомоги в сумі 2000 гривень.

Статтею 137 ЦПК України визначено порядок відшкодування витрат на правничу допомогу.

Так, відповідно до вимог вказаної статті витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Позивачем на підтвердження понесених судових витрат подано договір про надання правової допомоги № 15 від 03 липня 2024 року ( а.с.14-16), додаток до договору з розрахунком виконаних робіт від 03.07.2024 року ( а.с.17), квитанцію до прибуткового касового ордеру про сплату 2000 гривень ( а.с.18), ордер про надання правничої допомоги укладений між адвокатом Кашерною В.В. та ОСОБА_1 ( а.с.12).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Таким чином, суд вважає що вимоги позивача в частині стягнення витрат за надання адвокатських послуг підлягають до задоволення, так як вони доведені наданими суду доказами.

Позивач при зверненні до суду з вимогою про розірвання шлюбу сплатила судовий збір в розмірі 1211 гривень 20 копійок, що підтверджується копією квитанції ( а.с. 1), тому слід стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 1211 грн. 20 коп. понесених судових витрат на оплату судового збору.

Керуючись ст.ст. 2, 10-13, 258, 259, 265, 268 ЦПК України, ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який був зареєстрований 15 липня 2021 року Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одеса області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про що було складено відповідний актовий запис № 556,

Після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище " ОСОБА_4 ".

Копію рішення направити органу державної реєстрації для внесення в актовому записі про шлюб відмітки про його розірвання.

Шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Рішення суду є документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1211 грн. 20 коп. судового збору та 2000 грн. витрат понесених витрат на оплату правових послуг адвоката.

Рішення може бути оскаржене до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя: Л.Ю.Ясінський