Провадження № 2/686/1129/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2024 р. м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі: головуючого судді Продана Б.Г., за участю секретаря судового засідання Боднар А.П., представника позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3 , представника відповідача ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому цивільну справу № 686/20066/21 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , Державної інспекції архітектури та містобудування України, Управління архітектури та містобудування Хмельницької міської ради

про скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації, скасування державної реєстрації права власності та усунення перешкод у здійсненні права власності,

ВСТАНОВИВ:

19 серпня 2021 року до суду звернувся ОСОБА_5 із позовом до ОСОБА_6 , Державної архітектурно-будівельної інспекції України, Державної інспекції архітектури та містобудування України, Управління архітектури та містобудування Хмельницької міської ради про скасування реєстрації повідомлення про початок виконання будівельних робіт, що зареєстроване Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Хмельницькій області 08.04.2021 року за реєстраційним номером ХМ 82 та декларації про готовність до експлуатації об`єкта, яка зареєстрована Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Хмельницькій області 22.07.2021 року за реєстраційним номером ХМ 91; скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_6 на об`єкт нерухомого майна - магазин непродовольчих товарів, складських і офісних приміщень за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 101); усунення перешкод у здійсненні позивачем права власності щодо належного йому нерухомого майна - частини житлового будинку за адресою АДРЕСА_2 , шляхом знесення за рахунок відповідача ОСОБА_6 самочинно збудованого об`єкту будівництва (магазину непродовольчих товарів, складських і офісних приміщень) по АДРЕСА_1 . Визнати протиправним та скасувати наказ Управління архітектури та містобудування ХМР від 04.02.2021 року №24 «Про затвердження містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва. Стягнути з відповідачів судові витрати.

В обґрунтування позову ОСОБА_5 зазначає, що він є власником частини житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . Вказане житло використовується позивачем для власного проживання та проживання членів його сім`ї в складі 5 осіб, в тому числі двох неповнолітніх дітей. На даний час безпосередньо поруч із належним позивачу об`єктом нерухомості, на суміжній земельній ділянці за адресою АДРЕСА_1 триває нове будівництво магазину непродовольчих товарів, складських і офісних приміщень, замовником даного будівництва є відповідач ОСОБА_6 .

Позивач вважає, що вищевказане будівництво по АДРЕСА_1 ведеться із рядом порушень чинного законодавства України, будівельних норм і правил, законних прав та інтересів позивача. Зокрема, фактична відстань від будинку позивача до об`єкта будівництва складає менше 2-х метрів, тоді як ДБН Б.2.2-12:2019 встановлює мінімальну протипожежну відстань між житловими, громадськими, адміністративно-побутовими будинками промислових підприємств, гаражами, а також до виробничих будинків мінімум 6 метрів. Також порушуються вимоги до нормативної освітленості будинку позивача, адже висота нової будівлі в 10 м на відстані менше 2 м від нього фактично залишить без денного світла приміщення, вікна яких виходять на будівництво. Крім того, будинок по АДРЕСА_2 є старим та на даний момент перебуває в незадовільному технічному стані, а тому будь-які будівельні роботи поруч із ним вкрай негативно впливають на його несучі конструкції, у зв`язку із чим існує істотний ризик повного руйнування будинку позивача. З метою захисту своїх прав ОСОБА_5 звертався до управління архітектури та містобудування Хмельницької міської ради, на що його було повідомлено, що представником управління архітектури та містобудування Хмельницької міської ради проведена розмова з забудовником земельної ділянки по АДРЕСА_1 , в ході якої було повідомлено, що порушення будуть усунені в процесі будівництва. Також, позивачу рекомендовано звернутись в управління ДАБІ у Хмельницькій області. Незважаючи на ряд грубих порушень чинного законодавства, будівельних норм і правил при будівництві вказаного об`єкту, а також попри численні скарги позивача до контролюючих органів, Управлінням ДАБІ у Хмельницькій області 22.07.2021 року було зареєстровано подану відповідачем декларацію про готовність до експлуатації об`єкта, хоча фактично будівництво триває і на сьогоднішній день. А 29.07.2021 року державним реєстратором Чорноострівської селищної ради Ковальською Інною Юріївною було зареєстровано право власності ОСОБА_6 на об`єкт нерухомого майна магазин непродовольчих товарів, складських і офісних приміщень за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач вважає, що реєстрація права власності ОСОБА_6 на даний об`єкт була проведена із грубим порушенням норм чинного законодавства та порядку вчинення реєстраційних дій. А тому належними способами судового захисту прав та законних інтересів позивача в даному випадку можуть бути лише скасування реєстрації повідомлення про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність до експлуатації об`єкта та скасування реєстрації права власності ОСОБА_6 на об`єкт нерухомості, що розташований по АДРЕСА_1 , а також усунення перешкод у здійсненні позивачем права власності щодо належного йому нерухомого майна шляхом знесення за рахунок відповідача ОСОБА_6 самочинно збудованого об`єкту будівництва (магазину непродовольчих товарів, складських і офісних приміщень) по АДРЕСА_1 .

У зв`язку із наведеним позивач змушений звернутись до суду.

25.08.2021 року по справі відкрито провадження, призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 25.08.2021 року по справі вжито заходи забезпечення позову. Постановою Хмельницького апеляційного суду від 12.10.2021 року, ухвалу від 25.08.2021 року скасовано, відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_5 про забезпечення позову.

14.09.2021 року від відповідача ОСОБА_6 надійшов відзив на позов, проти заявлених вимог заперечує в повному обсязі, вказує, що магазин непродовольчих товарів, складських і офісних приміщень за адресою: АДРЕСА_1 збудовано у відповідності із державними будівельними нормами. Відповідно до висновку №09/02 оцінки (експертизи) протипожежного стану, протипожежні відстані між будинками відповідають ДБН Б.2.2-12:2019 п. 15.2.3 та таблиці З ДБН Б.2.2-15:2019. Згідно з висновком №09/02 оцінки (експертизи) протипожежного стану, будівля магазину непродовольчих товарів, складських і офісних приміщень не створює пожежної небезпеки для будинку за адресою: АДРЕСА_2 . А тому припущення позивача про порушення протипожежних відстаней не відповідають дійсності.

Рішення про державну реєстрацію було прийнято у п`ятиденний строк з дня реєстрації відповідної заяви в Державному реєстрі у відповідності із ч. 2 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», з огляду на це, посилання позивача на незаконність проведення державної реєстрації грунтуються на неправильному тлумаченні позивачем правових норм щодо процедури державної реєстрації права власності та строків проведення реєстраційних дій. Крім цього, право власності на магазин непродовольчих товарів жодним чином не порушує будь-яких прав позивача. Відсутні будь-які підстави для скасування проведеної належним чином державної реєстрації права власності ОСОБА_6 на об`єкт нерухомого майна магазин непродовольчих товарів, складських і офісних приміщень за адресою: АДРЕСА_1 . Також відповідач вказує, що обрані позивачем способи захисту є непропорційним втручанням у право приватної власності ОСОБА_6 та інших осіб і є безпосереднім порушенням права на мирне володіння майном.

Вказує, що магазин непродовольчих товарів збудовано на належній їй земельній ділянці, на підставі наданих Містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва та повідомлення про початок виконання будівельних робіт. А тому вимоги ОСОБА_7 про скасування реєстрації повідомлення про початок виконання будівельних робіт та декларації про готовність до експлуатації об`єкта не є належними та ефективними способами захисту, у зв`язку із чим не підлягають задоволенню.

Ухвалою суду від 13.10.2021 року та 11.11.2021 року за клопотанням представника позивача витребовувались докази по справі.

За клопотанням представника позивача замінено неналежного відповідача Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Хмельницькій області на Державну архітектурно-будівельну інспекцію України та залучено співвідповідача Управління архітектури та містобудування Хмельницької міської ради.

23.12.2021 року позивачем доповнено позовні вимоги, зокрема ОСОБА_5 просить визнати протиправним та скасувати наказ Управління архітектури та містобудування ХМР від 04.02.2021 року №24 «Про затвердження містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва.

28.02.2022 року від відповідача ОСОБА_6 надійшли заперечення на заяву про залучення співвідповідачів та доповнення позовних вимог, вважає що доповнена позовна вимога не підлягає розгляду в межах даної справи. Просить відмовити в задоволенні заяви про залучення співвідповідачів та доповнення позовних вимог.

28.02.2022 року відповідачем подано клопотання про доручення доказів до матеріалів справи, яке судом задоволено.

За клопотаннями представників сторін, підготовче засідання неодноразово відкладалось.

За клопотанням представників позивача та відповідача, ухвалою суду від 11.04.2022 року по справі призначено судову будівельно-технічну та земельно-технічну експертизи, провадження по справі зупинено.

16.06.2023 року надійшов висновок експерта від 15.06.2023 року за №09/22, який долучено до матеріалів справи.

22.06.2023 року провадження по справі поновлено, призначено підготовче засідання.

04.10.2023 року позивачем подано заперечення щодо висновку експерта, вважає, що висновок має цілий ряд порушень, які полягають у наданні суду завідомо неправдивого висновку із штучним створенням доказів.

04.10.2023 року справу призначено до слухання по суті.

14.11.2023 року позивачем заявлено клопотання про повернення до підготовчого провадження, залучення співвідповідачів та призначення повторної судової експертизи, в задоволенні яких судом було відмовлено.

21.12.2023 року позивачем подано заяву про відвід головуючого судді, яку судом залишено без задоволення.

Ухвалою суду від 19.01.2024 року задоволено клопотання представника позивача щодо закриття провадження у справі в частині позовних вимог до Державної архітектурно-будівельної інспекції України.

В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили позов задоволити із наведених підстав, вказали, що висновок експерта є неналежним доказом, а тому не може бути взятим судом до уваги.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_6 , проти позову заперечив, вважає його безпідставним та необґрунтованим, вказує, що магазин непродовольчих товарів, складських і офісних приміщень по АДРЕСА_1 збудовано в законний спосіб, від відповідає вимогам ДБН та пожежних норм, відсутні порушення прав позивача щодо його володіння та користування власністю. Більше того, належний йому будинок по АДРЕСА_2 перебуває в аварійному стані, в ньому ніхто не проживає, а тому обставини, на які посилався позивач не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Також представником заявлено клопотання про те що ним будуть подані докази щодо понесених витрат на правничу допомогу у строки, визначені законом.

В судовому засіданні представник відповідача Управління архітектури та містобудування Хмельницької міської ради щодо позовних вимог покладається на думку суду.

В судове засідання представник відповідача Державної інспекції архітектури та містобудування України не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином.

За таких обставин по справі, суд вважає за можливе слухати справу на підставі зібраних доказів за даної явки учасників процесу.

Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи та надані докази, оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 є власником частини житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину. Безпосередньо поруч із належним позивачу об`єктом нерухомості, на суміжній земельній ділянці за адресою АДРЕСА_1 побудовано об`єкт нерухомого майна магазин непродовольчих товарів, складських і офісних приміщень. Позивач вважає, що вищевказане будівництво по АДРЕСА_1 і досі ведеться із рядом порушень чинного законодавства України, будівельних норм і правил, законних прав та інтересів позивача.

Вказує, що реєстрація права власності ОСОБА_6 на даний об`єкт була проведена із грубим порушенням норм чинного законодавства та порядку вчинення реєстраційних дій. А тому належними способами судового захисту прав та законних інтересів позивача в даному випадку можуть бути лише скасування реєстрації повідомлення про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність до експлуатації об`єкта та скасування реєстрації права власності ОСОБА_6 на об`єкт нерухомості, що розташований по АДРЕСА_1 , а також усунення перешкод у здійсненні позивачем права власності щодо належного йому нерухомого майна шляхом знесення за рахунок відповідача ОСОБА_6 самочинно збудованого об`єкту будівництва (магазину непродовольчих товарів, складських і офісних приміщень) по АДРЕСА_1 . У зв`язку із наведеним позивач звернувся до суду із зазначеним позовом.

Так, відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Як передбачено ч. 1 ст. 78 ЗК України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Згідно із ч. 4 ст. 373 ЦК України власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам.

Відповідно до ч. 2 ст. 90 ЗК України порушені права власників земельних ділянок підлягають ривовленню в порядку, встановленому законом.

Згідно з ч. 1 - 5 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном масний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, при здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує, власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Згідно із ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійчненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Пунктом «б» ч. 3 ст. 152 ЗК України передбачено, що захист прав громадян та юридичних осіб на ділянки здійснюється, зокрема, шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_6 є власником земельної ділянки загальною площею 0,0400 га із кадастровим номером :03:002:0059, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (цільове призначення земельної ділянки - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 30 грудня 2020 року. Копія договору додається.

04 лютого 2021 року ОСОБА_6 було надано Містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва №24 «Назва об`єкта будівництва: нове будівництво магазину непродовольчих товарів, складських і офісних приміщень за адресою: АДРЕСА_1 ».

Позивач просить визнати протиправним та скасувати наказ про затвердження містобудівних умов, оскільки в них відсутні мінімально допустимі відстані від об`єкта, що проектується до червоних ліній, ліній регулювання забудови, існуючих будинків та споруд, вважає, що вони були видані із суттєвими порушеннями вимог ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності». Однак, позивачем не надано належних та допустимих доказів, не зазначено аргументів та підстав для визнання протиправним та скасування наказу. А як передбачено ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Ст. 717 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

А ст. 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Таким чином, позивачем в судовому засіданні не було доведено та належним чином підтверджено заявлені ним вимоги щодо протиправності наказу про затвердження містобудівних умов від 04.02.2021 року та, відповідно, відсутні підстави для його скасування.

08 квітня 2021 року було зареєстровано повідомлення про початок виконання будівельних робіт (реєстраційний номер ХМ82).

Отже, будівництво магазину непродовольчих товарів, складських і офісних приміщень за адресою: АДРЕСА_1 здійснено на підставі Містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва №24 від 04 лютого 2021 року та повідомлення про початок виконання будівельних робіт (реєстраційний номер ХМ82) та у відповідності із проектною документацією.

22 липня 2021 року було зареєстровано декларацію про готовність до експлуатації об`єкта (реєстраційний номер ХМ 91).

Дані обставини підтверджуються матеріалами справи.

Отже, посилання позивача на те, що фактично будівництво вказаного об`єкту триває по сьогоднішній день не відповідає дійсності. Безпідставність доводів позивача зумовлена тим, що магазин непродовольчих товарів збудовано на належній відповідачу земельній ділянці, на підставі наданих Містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва та повідомлення про початок виконання будівельних робіт.

Відповідно до висновку №09/02 оцінки (експертизи) протипожежного стану, здійсненого ФОП ОСОБА_8 , протипожежні відстані між будинками відповідають ДБН Б.2.2-12:2019 п. 15.2.3 та таблиці З ДБН Б.2.2-15:2019.

Згідно з висновком №09/02 оцінки (експертизи) протипожежного стану, здійсненого ФОП ОСОБА_8 , будівля магазину непродовольчих товарів, складських і офісних приміщень за адресою АДРЕСА_1 не створює пожежної небезпеки для будинку за адресою: АДРЕСА_2 .

Також, відповідно до висновку експерта №09/22 від 15.06.2023 року, який визнано судом як належний та допустимий доказ, фактично збудований об`єкт будівництва що розташований за адресою: АДРЕСА_1 вимогам діючих державних будівельних норм та правил, зокрема в частині дотримання протипожежних розривів, до сусіднього житлового будинку по АДРЕСА_2 , відповідає.

Таким чином, магазин непродовольчих товарів, складських і офісних приміщень за адресою: АДРЕСА_1 збудовано у відповідності із державними будівельними нормами, а тому твердження позивача про порушення норм ДБН та протипожежної відстані при проектуванні та будівництві вказаного об`єкта нерухомого майна, не відповідають дійсності.

Після реєстрації декларації про готовність до експлуатації об`єкта (реєстраційний номер ХМ91), ОСОБА_6 звернулася із заявою про державну реєстрацію права власності на зазначений об`єкт.

Керуючись ч. 2 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться у строк, що не перевищує п`яти робочих днів з дня реєстрації відповідної заяви в Державному реєстрі прав, крім випадку, передбаченого статтею 31 -2 цього Закону.

02 серпня 2021 року було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) (індексний номер 59608968).

29 липня 2021 року є датою звернення ПольноїГ.Д. із заявою про державну реєстрацію права власності, а 02 серпня 2021 року було прийнято рішення про державну реєстрацію права власності.

Отже, рішення про державну реєстрацію було прийнято у п`ятиденний строк з дня реєстрації відповідної заяви в Державному реєстрі у відповідності із ч. 2 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», з огляду на це, посилання позивача на незаконність проведення державної реєстрації не грунтуються на нормах діючого законодавства.

Крім цього, право власності на магазин непродовольчих товарів жодним чином не порушує будь-яких прав позивача. Отже, відсутні підстави для скасування проведеної належним чином державної реєстрації права власності ОСОБА_6 на об`єкт нерухомого майна - магазин непродовольчих товарів, складських і офісних приміщень за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 101), яка проведена 29 липня 2021 року державним реєстратором Чорноострівської селищної ради Хмельницького району Ковальською І.Ю.

З огляду на викладене, похідні вимоги про усунення перешкод у здійсненні позивачем права власності щодо належного йому нерухомого майна - частини житлового будинку за адресою АДРЕСА_2 , шляхом знесення за рахунок відповідача ОСОБА_6 збудованого об`єкту будівництва (магазину непродовольчих товарів, складських і офісних приміщень) по АДРЕСА_1 , також не підлягають задоволенню, оскільки зазначений об`єкт нерухомого майна побудовано із дотриманням норм чинного законодавства, що було встановлено під час слухання справи.

Суд критично оцінює заперечення позивача щодо висновку експерта №09/22 від 15.06.2023 року, оскільки згідно з ч. 5 ст. 106 ЦПК України, у висновку експерта зазначено, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. А тому незгода позивача з висновками експерта, не є підставою для визнання його неналежним доказом та для призначення повторної експертизи.

Щодо заявлених позивачем клопотань про повернення до стадії підготовчого засідання та залучення співвідповідачів, то суд дійшов висновку про їх необґрунтованість із тих підстав, що підготовче судове засідання у справі було призначено ще 25.08.2021 року, сторонами, зокрема представником позивача, неодноразово заявлялись клопотання про відкладення підготовчого засідання, які судом задовольнялись. Тобто судом надавався строк учасникам процесу для вчинення ними всіх необхідних, на їхню думку, процесуальних дій з метою доведення своєї позиції під час слухання справи.

Також суд звертає увагу, що відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Ст. 126 ЦПК України передбачено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Таким чином, відсутні підстави для задоволення зазначених клопотань позивача.

Також суд звертає увагу на те, що Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.

Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 01 липня 2003 року).

З огляду на викладене, суд вважає що обставини, викладені у позові, не знайшли свого підтвердження під час слухання справи, не були підтверджені належними та допустимими доказами, а тому в позові ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , Державної інспекції архітектури та містобудування України, Управління архітектури та містобудування Хмельницької міської ради про скасування реєстрації повідомлення про початок виконання будівельних робіт, що зареєстроване Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Хмельницькій області 08.04.2021 року за реєстраційним номером ХМ 82 та декларації про готовність до експлуатації об`єкта, яка зареєстрована Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Хмельницькій області 22.07.2021 року за реєстраційним номером ХМ 91; скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_6 на об`єкт нерухомого майна - магазин непродовольчих товарів, складських і офісних приміщень за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 101); усунення перешкод у здійсненні позивачем права власності щодо належного йому нерухомого майна - частини житлового будинку за адресою АДРЕСА_2 , шляхом знесення за рахунок відповідача ОСОБА_6 самочинно збудованого об`єкту будівництва (магазину непродовольчих товарів, складських і офісних приміщень) по АДРЕСА_1 ; визнання протиправним та скасування наказу Управління архітектури та містобудування ХМР від 04.02.2021 року №24 «Про затвердження містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва, - слід відмовити.

Судові витрати розподіляються на підставі ст. 141 ЦПК України та залишаються за позивачем, в свою чергу відповідач не позбавлений права звернутись до суду із заявою про стягнення витрат на правничу допомогу з позивача на підставі ч. 8 ст. 141 ЦПК України, оскільки ним зроблено відповідну заяву до закінчення судових дебатів.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81,126, 133, 141, 264, 265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , Державної інспекції архітектури та містобудування України, Управління архітектури та містобудування Хмельницької міської ради про скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації, скасування державної реєстрації права власності та усунення перешкод у здійсненні права власності, - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення суду виготовлено 29.01.2024 року.

Суддя: