Дата документу 08.10.2024
Справа № 334/8117/24
Провадження № 2/334/3143/24
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

08 жовтня 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Телегуз С.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи: Дніпровський відділ державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_2 , про визнання зобов`язання припиненими, -

ВСТАНОВИВ:

04.10.2024 року до суду звернувся представник: адвокат Прядко Д.В. в інтересах ОСОБА_1 з позовом до ТОВ «Вердикт Капітал», треті особи: Дніпровський відділ державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_2 , про визнання зобов`язання припиненими.

В позові посилалися на те, що рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 27.06.2013 року у справі № 0814/8350/2012 звернуто стягнення на предмет іпотеки: житловий будинок та земельну ділянку, які належать ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, яка складається із: заборгованості за кредитом у сумі 99149,06 доларів США, що еквівалентно 792498,44 грн., заборгованості за відсотками у сумі 10136,82 доларів США, що еквівалентно 81023,60 грн., пені у сумі 284608,04 грн. за період з 17.08.2011 р. по 02.08.2012 р., а всього 1158130,08 грн., шляхом реалізації з прилюдних торгів з продажу предмета іпотеки за початковою ціною, яка буде встановлюватися на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності (незалежним експертом) на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Вказане рішення суду набрало законної сили 09.07.2013 року та на його виконання Ленінським районним судом м. Запоріжжя видано виконавчий лист.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 12.05.2021 року у справі №0814/8350/2012 у задоволенні заяви ТОВ «Вердикт Капітал» (правонаступник ПАТ «Платинум Банк») про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання - відмовлено.

Отже, у ТОВ «Вердікт Капітал» відсутні підстави вимагати виконання рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки в примусовому порядку. Тобто, є грошове зобов`язання, є рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки, але виконання такого рішення, з незалежних від боржників обставин, є неможливим, оскільки стягувачем пропущений строк пред`явлення виконавчого листа до виконання і він є таким, що не підлягає виконанню.

Прохали визнати припиненими зобов`язання ОСОБА_1 за договором про надання кредитної лінії № 3.840.07.12.м від 13.04.2007 року та іпотечним договором № 3.840.07.12.М.1 від 13.04.2007 року.

Суддя, дослідивши вказану позовну заяву та додані до неї документи, дійшов висновку про таке.

Згідно ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч.1 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В порядку цивільного судочинства захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів здійснюється, зокрема, у позовному провадженні, а також у спосіб вирішення процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень у цивільних справах.

Згідно ч.1 ст.431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно ч.1,2 ст.432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Верховний Суд у Постанові від 24.06.2021 року у справі № 750/9956/17 зауважив, що «Відповідно до пункту 9 частини другої статті 129 Конституції України, статті 14 ЦПК України однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду. Виконання рішення суду будь-якої інстанції необхідно розглядати як важливу частину «судового провадження» відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а, отже, принцип справедливого правосуддя розповсюджується і на цю стадію судового провадження. Згідно з вимогами частини другої статті 432 ЦПК України згідно з якими суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Законодавець не дав чіткого визначення "інших причин" для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. При цьому словосполучення «або з інших причин» не стосується припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню, а є іншими причинами. Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові. Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання. У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження».

Суддею встановлено, що у справі №0814/8350/2012 строк пред`явлення виконавчих листів до виконання сплив, ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 12.05.2021 року у справі №0814/8350/2012 ТОВ «Вердикт Капітал» відмовлено у видачі дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, а тому пропуск цього строку унеможливлює вчинення будь-яких дій з виконання рішення суду в силу приписів п.2 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, сплив строку пред`явлення виконавчого листа до виконання є обставиною, що унеможливлює його виконання у примусовому порядку, а тому є правовою підставою для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, в порядку ст.432 Розділу VI ЦПК України.

Крім того, позивач в обґрунтування позову також посилається на те, що стягувачем пропущений строк пред`явлення виконавчого листа до виконання і він є таким, що не підлягає виконанню.

Згідно п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо, зокрема: 1) заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно ч.2,3,4,5 ст.186 ЦПК України про відмову у відкритті провадження у справі постановляється ухвала не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви. Така ухвала надсилається заявникові не пізніше наступного дня після її постановлення в порядку, встановленому статтею 272 цього Кодексу. До ухвали про відмову у відкритті провадження у справі, що надсилається заявникові, додаються позовні матеріали. Копія позовної заяви залишається в суді. Ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі може бути оскаржено. У разі скасування цієї ухвали позовна заява вважається поданою в день первісного звернення до суду. Відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

А тому дана позовна заява не підлягає розгляду в позовному провадженні, отже, у відкритті провадження у справі необхідно відмовити на підставі ч.1 п.1 ст.186 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 186, 432 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи: Дніпровський відділ державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_2 , про визнання зобов`язання припиненими відмовити на підставі п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України, так як заява не підлягає розгляду в порядку позовного провадження.

Роз`яснити позивачу, що вона має право на звернення до суду з заявою про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, в порядку ст.432 Розділу VI ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя: С.М.Телегуз