Провадження № 2/750/2185/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2024 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:

судді - Рахманкулової І.П.,

секретаря Мойсієнко К.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Деснянське» Чернігівської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

19 серпня 2024 року Комунальне підприємство «Деснянське» Чернігівської міської ради звернулося до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути заборгованість за надані послуги з управління багатоквартирним будинком за період з 01.02.2020 по 31.07.2024 в сумі 92835 грн. 96 коп.

Позов обґрунтовано тим, що Комунальне підприємство «Деснянське» Чернігівської міської ради, відповідно до рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради «Про призначення управителя багатоквартирного будинку» від 15 лютого 2019 року № 58, є управителем багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 . 20 лютого 2019 року було укладено Договір № 2/338 про надання послуги з управління багатоквартирним будинком. Відповідно до пунктів 1, 2, 3 зазначеного договору управитель зобов?язується надавати співвласникам послугу з управління багатоквартирним будинком, а співвласники зобов?язуються оплачувати управителю послугу з управління згідно з вимогами законодавства та умовами цього договору. Список співвласників і площа квартир та приміщень, що перебувають у їх власності, станом на дату укладення договору, зазначалися у додатку № 1 до договору, що є невід?ємною його частиною. У зв?язку з тим, що позивач на час укладення договору № 2/338 від 20.02.2019 не володіло інформацією про власника нежитлового приміщення площею 472,7 кв.м. житлового будинку АДРЕСА_1 , то відповідна інформація не була включена до додатку № 1 до договору. Після отримання інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, про те що власником нежитлового приміщення площею 472,7 кв. м. в житловому будинку АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 , підприємством була укладена додаткова угода № 2 від 31.01.2023 року до договору № 2/338 від 20.02.2019, якою Додаток № 1 до договору був викладений у новій редакції. Таким чином, відповідач зобов`язаний оплачувати управителеві надану послугу з управління в порядку, за ціною та у строки, встановлені договором. Проте, відповідач свої зобов`язання систематично не виконує, у зв`язку з чим за період з 01.02.2020 по 31.07.2024 утворилась заборгованість в сумі 92835 грн. 96 коп., яку останній у добровільному порядку не погашає, а тому позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 27 серпня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись, зокрема, на те, що 20.02.2019 був укладений Договір № 2/338 про надання послуги з управління будинком АДРЕСА_1 . Договір був укладений відповідно до рішення комітету Чернігівської міської ради від 15.02.2019 № 58 за наслідками проведеного конкурсу з призначення управителя багатоквартирного будинку, протокол засідання конкурсної комісії від 12.02.2019 № 3. На момент укладення Договору від 20.02.2019 № 2/338 позивач не володів інформацією щодо власника нежитлового приміщення, площею 472,7 кв.м., в житловому будинку АДРЕСА_1 . 31.01.2023 була укладена додаткова угода № 2 про викладення Додатку № 1 Договору «Списки співвласників» і площа квартир та приміщень, що перебувають у їх власності» в новій редакції. Відповідно до змісту вказаної додаткової угоди приміщення, яке належить відповідачу на праві власності було включено до списку співвласників. В п. 3 Додаткової угоди № 2 передбачено, що вона вступає в дію з 01.02.2023. Таким чином, дія Договору № 2/338 від 20.02.2019 про надання послуги з управління багатоквартирним будинком на відповідача розповсюджується тільки з 01.02.2023. Заборгованість за надані послуги, нарахована починаючи з 01.02.2020, виходить за межі строку позовної давності. Крім того, відповідач зазначає, що він є власником нежитлового приміщення, яке має окремий вхід в приміщення та не користується приміщеннями загального користування житлового будинку. А також, відповідач зазначає, що він не був повідомлений про існування договору з управителем від 20.02.2019. Окрім того, у зв`язку з відсутністю договору позивач має довести факт надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території.

04.10.2024 представник відповідача подав відповідь на відзив на позовну заяву, в якому підтримав вимоги позовної заяви, а також зазначив, що відповідач є власником нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку, а тому є співвласником всього спільного майна багатоквартирного будинку. Окрім того, відповідач безпідставно посилається на норми, що регулюють порядок укладання договору з виконавцем, оскільки відповідно до статті 6 Закону України «Про житлового-комунальна послуги» управитель та виконавці комунальних послуг є різними учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг. У справі не розглядається питання оплати комунальних послуг. Обов`язок відповідача брати участь в утриманні спільного майна багатоквартирного будинку, шляхом оплати за надані послуги з управління багатоквартирним будинком виник у зв`язку з наявністю права власності на нежитлове приміщення в будинку АДРЕСА_1 та починає свій перебіг з часу укладення договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 20.02.2019 № 2/338.

Представник позивача у судове засідання подав заяву про розгляд справи без його участі, вказавши, що позов підтримує та просить суд його задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце проведення повідомлений завчасно та належним чином, причин неявки суду не повідомив.

Представник позивача у судовому засіданні.

Згідно із частиною другою статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради «Про призначення управителя багатоквартирного будинку» від 15 лютого 2019 року № 58 комунальне підприємство «Деснянське» Чернігівської міської ради призначено управителем 427 багатоквартирних будинків (а.с. 9-20).

20 лютого 2019 року було укладено Договір № 2/338 про надання послуги з управління багатоквартирним будинком АДРЕСА_1 (а.с. 21-24).

ОСОБА_1 на праві приватної власності належить нежитлове приміщення площею 472,7 кв.м. в багатоквартирному будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується копією інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 246935955 від 04.03.2021 (а.с. 36).

Згідно пунктів 1, 2, 3 зазначеного договору управитель зобов?язується надавати співвласникам послугу з управління багатоквартирним будинком, що розташований за адресою АДРЕСА_1 , а співвласники зобов?язуються оплачувати управителю послугу з управління згідно з вимогами законодавства та умовами цього договору.

Список співвласників і площа квартир та приміщень, що перебувають у їх власності, станом на дату укладення договору, зазначаються у додатку № 1 до договору, що є невід?ємною його частиною.

Послуга з управління полягає у забезпеченні управителем належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна будинку та його прибудинкової території.

Послуга з управління включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема, прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку.

Пунктом 6 договору передбачено, що кожний співвласник зобов?язаний оплачувати управителеві надані послуги з управління в порядку, за ціною та у строки, встановлені договором, у свою чергу, управитель має право вимагати від співвласників оплату наданої послуги з управління в порядку, за ціною та у строки, встановлені цим договором, вести претензійно-позовну роботу у разі виникнення заборгованості за надану послугу з управління в порядку і строки, встановлені законом та або договором.

Плата за послугу з управління нараховується щомісяця управителем та вноситься кожним співвласником не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Згідно додатку № 5 до Договору (кошторис витрат на утримання будинку та прибудинкової території), ціна на послугу з управління багатоквартирним будинком АДРЕСА_1 з 01.03.2019 року для власників нежитлових приміщень становить 3,1544 грн. за 1 кв.м.

Ціна послуги з управляння багатоквартирним будинком для відповідача за договором становить 1491 грн. 10 коп. за місяць (з розрахунку 3,1544 грн. * 472,7 кв. м. = 1491,10 грн.).

Згідно додаткової угоди № 1 до Договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком № 2/338 від 20.02.2019 року ціна на послугу з управління багатоквартирним будинком АДРЕСА_1 з 01.06.2021 року для власників нежитлових приміщень становить 3,8401 грн. за 1 кв. метр.

Відповідно ціна послуги з управляння багатоквартирним будинком для відповідача за договором з 01.06.2021 року становить 1815 грн. 22 коп. за місяць (з розрахунку 3,8401 грн.* 472,7 кв. м. = 1815 грн. 22 коп. за місяць).

Відповідач в порушення умов договору свої обов?язки систематично не виконує, у зв?язку з чим за ним утворилась заборгованість в сумі 92835 грн. 96 коп. за період з 01.02.2020 по 31.07.2024.

Зазначена заборгованість підтверджується розрахунком плати та нарахування послуги з управління багатоквартирним будинком за адресою АДРЕСА_1 на нежитлове приміщення власника ОСОБА_2 (а.с. 38).

Згідно з довідкою Комунального підприємства «Деснянське» Чернігівської міської ради від 14.08.2024 року № 02-306 убачається, що заборгованість ОСОБА_1 за послугу з управління багатоквартирним будинком за період з 01.02.2020 по 31.07.2024 становить 92835 грн. 96 коп.; претензій щодо ненадання, надання неналежної якості послуги з управління багатоквартирним будинком від ОСОБА_1 не надходило; за період з 01.02.2020 по 31.07.2024 зауважень, скарг від співвласників будинку АДРЕСА_1 щодо виконання кошторису до підприємства не надходило (а.с. 39).

Підтвердженням надання послуг співвласникам будинку є звіти про виконання кошторису витрат на управління будинку за період з 2020 року по серпень 2024 рік), та відсутності зауважень від співвласників, щодо його виконання (а.с. 40-44).

Рахунки та акти виконаних робіт підприємством надавались своєчасно засобами поштового зв?язку, що засвідчується довідкою обліково-інформаційного відділу підприємства від 15.08.2024 № 06-308 (а.с. 45).

10 грудня 2021 року Деснянським районним судом м. Чернігова було видано судовий наказ у справі № 750/13794/21 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Деснянське» Чернігівської міської ради заборгованість за надані послуги з управління багатоквартирним будинком за адресою: АДРЕСА_1 , тренажерний зал «Малібу», за період з 01.02.2020 по 01.11.2021 в сумі 32933 грн. 70 коп. (а.с. 46).

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 14 жовтня 2022 року у справі № 750/13794/21 було задоволено заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу; скасовано судовий наказ Деснянського районного суду м. Чернігова від 10.12.2021 (а.с. 48).

Згідно ч. 2 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника.

Частиною третьою статті 12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» визначено, що невикористання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Статтею 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що за рішенням співвласників багатоквартирного будинку (уповноваженого органу управління об`єднання співвласників багатоквартирного будинку), прийнятим відповідно до закону, договір про надання комунальної послуги укладається з виконавцем відповідної комунальної послуги, визначеним статтею 6 цього Закону: кожним співвласником багатоквартирного будинку самостійно (індивідуальний договір); від імені та за рахунок усіх співвласників багатоквартирного будинку управителем або іншою уповноваженою співвласниками особою (колективний договір); об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку або іншою юридичною особою, яка об`єднує всіх співвласників такого будинку та в їхніх інтересах укладає відповідний договір про надання комунальних послуг, як колективним споживачем.

Відповідно до ч. 6 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Статтею 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач зобов`язаний здійснювати оплату за житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Згідно ч. 2 ст. 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 319 ЦК України, власність зобов`язує.

За правилами ч. 1 ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

З огляду на викладене, правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, в якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на споживачів покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг.

Відповідно до частини першої статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Позивачем надавалися послуги з управління багатоквартирним будинком, проте відповідач свої зобов`язання щодо оплати наданих позивачем послуг належним чином та в повному обсязі не виконував, у зв`язку з чим виникла заборгованість за період з 01.02.2020 по 31.07.2024 в сумі 92835 грн. 96 коп.

Відповідачем вказаного розрахунку не спростовано.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно із частиною першою статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом .

Згідно із частиною другою статті 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Враховуючи, що відповідач не здійснював оплату наданих позивачем послуг, суд знаходить підстави для стягнення з нього заборгованості за надані позивачем послуги, у зв`язку із чим позовні вимоги підлягають задоволенню.

Щодо застосування строків позовної давності, про які заявив у відзиві на позовну заяву відповідач, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно зі статтею 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до статті 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатись про порушення свого права. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частини третя, четверта статті 267 Цивільного кодексу України).

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин.

Запроваджено обмежувальні заходи щодо протидії поширенню коронавірусу COVID-19, які безпосередньо впливають на виконання державою своєї соціальної, економічної, правозахисної функцій, введено певні обмеження прав та свобод людини і громадянина.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 540-IX розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема пунктом 12 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».

Строк карантину неодноразово продовжувався, у зв`язку з чим карантин в Україні діяв в період з 12 березня 2020 року по 30 червня 2023 року.

Крім того, згідно Указу Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, в зв`язку з військовою агресією рф проти України, в Україні було введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, з подальшими його продовженнями, який триває і наразі.

Законом України від 15 березня 2022 року № 2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» внесено зміни до ЦК України щодо строків позовної давності. Так, розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено зокрема п. 19, згідно якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.

Враховуючи що позов до суду подано у серпні 2024 року, а заборгованість за надані позивачем житлово-комунальні послуги з управління багатоквартирним будинком виникла з 01 лютого 2020 року, строки позовної давності продовжені законом до моменту їх спливу, а тому відсутні підстави для застосування судом строків позовної давності до спірних правовідносин.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд та відмінності, які існують у державах-учасницях з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 279, 289, 354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

позов Комунального підприємства «Деснянське» Чернігівської міської ради (місцезнаходження юридичної особи: вул. Академіка Павлова, 13, м. Чернігів; ідентифікаційний код юридичної особи - 03357731) до ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Деснянське» Чернігівської міської ради заборгованість за послуги управління багатоквартирним будинком за період з 01.02.2020 по 31.07.2024 в сумі 92835 грн. 96 коп. (дев`яносто дві тисячі вісімсот тридцять п`ять грн. 96 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Деснянське» Чернігівської міської ради 3028 грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя