Роздільнянський районний суд Одеської області
Справа № 511/126/17
Номер провадження: 2-др/511/7/24
09 жовтня 2024 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді - Ільяшук А. В.,
помічника судді Явдощук Р.В., який здійснює повноваження секретаря судового засідання за дорученням судді,
відповідача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Роздільна Одеської області, заяву адвоката Сабліної Юлії Сергіївни про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_3 , про стягнення коштів, -
Роздільнянським районним судом Одеської області 29 вересня 2023 року вищевказану заяву адвоката Сабліної Юлії Сергіївни було повернуто без розгляду.
Водночас, Одеським апеляційним судом 2 липня 2024 року за результатами розгляду апеляційної скарги було скасовано вказане рішення та направлено справу для продовження розгляду заяви.
Стислий виклад обгрунтування заяви.
Рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_3 , про стягнення коштів.

Правову допомогу ОСОБА_2 у вказаній справі надавав адвокат Сабліна Юлія Сергіївна, а тому відповідно до статті 133 ЦПК України остання просить стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 80 000,00 гривень.

Стислий виклад позиції учасників розгляду заяви.

Враховуючи, що заява надійшла на новий розгляд, суд відповідно до частини 4 статті 270 ЦПК України проводив її розгляд з викликом сторін.

Адвокат Сабліна Юлія Сергіївна надіслала на адресу суду заяву, згідно якої просила прийняти рішення на розсуд суду у питанні стягнення судових витрат у цій справі.

Відповідач ОСОБА_1 просив відмовити в задоволенні вказаної заяви, оскільки договір 2019 року є «липовим», при його укладенні неможливо було передбачити кількість судових засідань та тривалість розгляду справи задля визначення кінцевого розміру гонорару, який є явно завищеним.

Висновки суду за результатами розгляду заяви.

Пункт третій частини 1 статті 270 ЦПК України регламентує, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частина третя статті 133 ЦПК України визначає, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19) зазначено, що відшкодування позивачу судових витрат, зокрема витрат на професійну правничу допомогу, підлягає пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 12.09.2023 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_3 , про стягнення коштів.

30 вересня 2016 року набрав чинності Закон України від 2 червня 2016 року № 1401-VIII «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)».

Зазначеними змінами в Основному Законі України було закріплено особливе місце адвокатури в системі органів правосуддя та нові засади функціонування інституту представництва особи в суді.

Так, відповідно до статті 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

Відповідно до частини 2 статті 137 ЦПК України для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

На підтвердження розміру витрат на правову допомогу суду надано договір про надання правової допомоги від 5 липня 2019 року № 23 (далі Договір), укладений між адвокатом Сабліною Юлією Сергіївною (далі адвокат) та ОСОБА_2 , згідно пункту 1.1. якого адвокат приймає доручення з надання правової допомоги у справі № 511/126/17.

Пункт 3.2. Договору визначає, що розмір гонорару становить 80 000, гривень (а.с. 216, т. 4).

Відповідно до акту № 1 прийому-передачі наданих послуг до Договору від 15 вересня 2023 року, ОСОБА_2 (далі Клієнт) та адвокат Сабліна Юлія Сергіївна (далі адвокат) підписали цей акт про наступне: адвокатом були надані, а Клієнтом прийняті та оплачені такі послуги: представництво у суді першої, апеляційної та касаційної інстанції, участь у судових засіданнях у справі, подання заяв, клопотань, скарг по суті позову та з процесуальний питань, включно з витратами, пов`язанами з явкою адвоката до суду, ціна 80 000 гривень (а.с. 217, т. 4).

На підтвердження сплати вказаної суми надано квитанцію до прибуткового касового ордеру № 2 від 2 червня 2023 року, згідно якого від ОСОБА_2 прийнято 10 000 гривень на підставі Договору, № 1 від 1 червня 2023 року прийнято 10 000 гривень, № 3 від 5 червня 2023 року прийнято 10 000 гривень, № 4 від 6 червня 2023 прийнято 10 000 гривень, № 5 від 7 червня 2023 року прийнято 10 000 гривень, № 6 від 8 червня 2023 року прийнято 10 000 гривень, № 7 від 9 червня 2023 року прийнято 10 000 гривень, № 8 від 12 червня 2023 року прийнято 10 000 гривень (а.с. 212 215, т. 4).

Велика Палата Верховного Суду в додатковій постанові від 19 лютого 2020 року (справа №755/9215/15-ц, провадження: № 14-382цс19) вказала, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, суд не вправі втручатися у ці правовідносини (п. 28). Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (п. 34). Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (п. 36).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_4 звернулась із вказаним позовом до суду 19.01.2017 року на підставі довіреності від 19 січня 2016 року, яка зареєстрована в реєстрі за № 26, строк дії довіреності 19 січня 2020 рік, згідно якої ОСОБА_2 відповідно до укладеного в усній формі договору доручення з ОСОБА_4 уповноважила останню представляти її інтереси в усіх судах України з усіма правами, які надано законом позивачу, без обмежень.

Частина четверта статті 64 ЦПК України визначає, що про припинення представництва або обмеження повноважень представника за довіреністю має бути повідомлено суд шляхом подання письмової заяви, разом з цим, такої заяви від адвоката Сабліної Юлії Сергіївни не надходило (матеріали справи не містять).

Свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю ОСОБА_4 отримала 15 серпня 2018 року на підставі рішення Ради адвокатів Одеської області № 13.

22 квітня 2021 року адвокат Сабліна Юлія Сергіївна звернулась із заявою про ознайомлення із матеріалами даної справи, яка надійшла до Роздільнянського районного суду Одеської області з Верховного Суду на новий розгляд, до якої долучила ордер №546262 від 22.04.2021 року, який містить посилання на договір №12/21 від 22 квітня 2021 року (а.с. 12 13, 21, 68 69, т. 3).

Далі, адвокат Сабліна Юлія Сергіївна надала до Одеського апеляційного суду ордер № 546274 від 21 жовтня 2021 року, який також містить посилання на договір №12/21 від 22 квітня 2021 року (а.с. 148, т. 3).

Ордер на надання правової допомоги на підставі договору № 23 від 5 липня 2019 року, згідно якого адвокат Сабліна Юлія Сергіївна уповноважена представляти інтереси ОСОБА_2 міститься лише на а.с. 239, т. 4 та на а.с. 14 т. 5, після звернення із заявою про стягнення витрат на правову допомогу та надання копії вказаного Договору.

Згідно частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Разом з цим, копія договору №12/21 від 22 квітня 2021 року, на підставі якого було видано ордер №546262 та № 546274, згідно яких адвокат Сабліна Юлія Сергіївна приймала участь у справі, суду не надана та жодних аргументів щодо вказаного факту (доказів) матеріали заяви не містять, що у свою чергу позбавило суд перевірити достовірність заявлених витрат, відтак їх обґрунтованість.

Обов`язковим переліком документів на підтвердження відповідних витрат, незалежно від юрисдикції спору, є: договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); розрахунок наданих послуг з їх детальним описом; документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, тощо) (висновки, викладені Верховним Судом у постановах у справах № 821/227/17, № 726/549/19, № 810/3806/18).

Відповідно до частини першої статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правничої допомоги укладається в письмовій формі.

На підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16.

При цьому, матеріали позовної заяви не містять попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивачка понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

У постанові від 8 квітня 2021 року у справі № 161/20630/18 Верховний Суд зазначив, що аналіз частини другої статті 134 ЦПК України свідчить про те, що у разі неподання попереднього розрахунку у суду є право, а не обов`язок відмовити у відшкодуванні відповідних судових витрат. Тобто неподання стороною попереднього розрахунку судових витрат не є безумовною підставою для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат. Тобто, у разі неподання попереднього розрахунку у суду є право, а не обов`язок для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частини перша, п`ята, шоста статті 81 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції, зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначає, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.

На підставі викладеного, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні заяви адвоката Сабліної Юлії Сергіївни про стягнення витрат на правову допомогу.

Керуючись статтями 76 81, 137, 260, 270, 354 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви адвоката Сабліної Юлії Сергіївни про стягнення витрат на правову допомогу у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_3 , про стягнення коштів відмовити.

Додаткове рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Третя особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя А. В. Ільяшук