Справа № 632/2077/20
провадження № 6/632/117/24

У Х В А Л А

Іменем України

07 жовтня 2024 р. м. Златопіль

Первомайський міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого судді Библіва С.В., за участю секретаря Кузьменко М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про заміну сторони у виконавчому провадженні,-

ВСТАНОВИВ:

Судовим наказом Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 11 грудня 2020 року заяву ОСОБА_2 про видачу судового наказу з вимогою про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей задоволено, відповідно до якого було вирішено стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) ОСОБА_3 , щомісячно, у розмірі не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , але не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку при щомісячному нарахуванні, починаючи стягнення з 30.11.2020 року і до досягнення дітьми повноліття. Мати дітей, колишня дружина боржника та стягувач у виконавчому провадженні ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . У зв`язку із цим, Державним виконавцем Первомайського ВДВС було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження та повернуто виконавчий лист до Первомайського міськрайонного суду Харківської області. Малолітню ОСОБА_5 за кілька днів до смерті матері ОСОБА_3 забрав до себе і в даний час вона мешкає з ним. Що стосується заявника, то він залишився мешкати разом з бабусею, і рішенням комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Олексіївської ради Лозівського району Харківської області від 22.02.2022 року було визначено , що заявник тимчасово може проживати у рідної бабусі ОСОБА_6 за місцем реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_1 . 10 травня 2024 року заявником було змінено прізвище та по-батькові з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_1 ». Так, 27 серпня 2024 року останній звернувся до Первомайського ВДВС у Лозівському районі Харківської області з проханням, щоб йому надали розрахунок заборгованості по аліментам, які були стягнути з ОСОБА_3 , і 05 вересня 2024 року отримав довідку з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 . З даної відповіді вбачається, що станом на момент винесення постанови про закінчення виконавчого провадження заборгованість зі сплати аліментів складає 10 689,51 грн. Також державним виконавцем зазначено, що останній не звертався до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження.

Учасники судового розгляду в судове засідання не з`явились, про день слухання справи були повідомлені у встановленому законом порядку, проте їх неявка не перешкоджає розгляду даної заяви. (ч. 3 ст. 442 ЦПК України). Боржник по виконавчому провадженню ОСОБА_3 надав до суду до початку розгляду справи письмові пояснення, в яких просить відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження, зазначає,що на момент виникнення заборгованості по аліментам він працював в ТОВ «Терра» і відрахування по аліментам здійснювало підприємство.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи і докази, надані на підтвердження обставин, якими обґрунтовується заява, дійшов наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, судовим наказом Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 11 грудня 2020 року заяву ОСОБА_2 про видачу судового наказу з вимогою про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей задоволено, відповідно до якого було вирішено стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) ОСОБА_3 , щомісячно, у розмірі не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , але не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку при щомісячному нарахуванні, починаючи стягнення з 30.11.2020 року і до досягнення дітьми повноліття. Мати дітей, колишня дружина боржника та стягувач у виконавчому провадженні ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . У зв`язку із цим, Державним виконавцем Первомайського ВДВС було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження та повернуто виконавчий лист до Первомайського міськрайонного суду Харківської області. Малолітню ОСОБА_5 за кілька днів до смерті матері ОСОБА_3 забрав до себе і в даний час вона мешкає з ним. Що стосується заявника, то він залишився мешкати разом з бабусею, і рішенням комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Олексіївської ради Лозівського району Харківської області від 22.02.2022 року було визначено , що заявник тимчасово може проживати у рідної бабусі ОСОБА_6 за місцем реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_1 . 10 травня 2024 року заявником було змінено прізвище та по-батькові з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_1 ». Так, 27 серпня 2024 року останній звернувся до Первомайського ВДВС у Лозівському районі Харківської області з проханням, щоб йому надали розрахунок заборгованості по аліментам, які були стягнути з ОСОБА_3 , і 05 вересня 2024 року отримав довідку з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 . З даної відповіді вбачається, що станом на момент винесення постанови про закінчення виконавчого провадження заборгованість зі сплати аліментів складає 10 689,51 грн. Також державним виконавцем зазначено, що останній не звертався до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Виконання судового рішення відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013, є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

Стаття 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд та закріплює принцип верховенства права, на якому будується демократичне суспільство, і найважливішу роль судової системи в здійсненні правосуддя. Проте, право на справедливий суд було б позбавлено сенсу, якщо б допускало невиконання остаточних судових рішень, які набрали законної сили.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини невід`ємною частиною «права на суд» та фундаментальним аспектом верховенства права є принцип правової визначеності (певності), який включає дотримання принципу остаточності судового рішення.

У розумінні практики Європейського суду частина 1 статті 6 Конвенції передбачає не лише доступ до правосуддя і встановлення порядку судового розгляду, а й гарантує виконання судових рішень з метою запобігання заподіяння шкоди одній із сторін.

Згідно частин 1, 2, 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на корись чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім`я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження.

Згідно частини 1 статті 55 ЦПК України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Під процесуальним правонаступництвом у виконавчому провадженні слід розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків від правопопередників до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні.

Пунктом 1 частини другої статті 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до частини першої, другої, п`ятої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи з системного аналізу статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі, бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Вищевикладене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 20 листопада 2013 року № 6-122цс13, а також у постановах Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 711/10368/2012 (провадження № 61-11549св19), від 27 листопада 2019 року у справі № 496/2685/13-ц (провадження № 61-29966св18).

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду. При цьому, реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду, позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 643/4902/14-ц (провадження № 61-26197св18), 31 жовтня 2018 року у справі № 201/8548/16-ц (провадження № 61-16059св18), 15 серпня 2018 року у справі № 190/2119/14-ц (провадження № 61-20171св18) та 15 травня 2019 року у справі № 370/2464/17 (провадження № 61-39193св18).

Крім того, норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки у ній прямо визначено правило поведінки, а саме право замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

Відповідний висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 грудня 2019 року у справі № 2/581/10, провадження № 61-1454св19.

На підставі викладеного, заява ОСОБА_1 про заміну сторони у виконавчому провадженні підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 247, 433, 442 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про заміну сторони у виконавчому провадженні - задовольнити.

Замінити стягувача ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 на правонаступника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у судовому наказі № 632/2077/20 від 11.12.2020 року, виданому Первомайським міськрайонним судом Харківської області у справі за заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про видачу судового наказу з вимогою про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду ч до досягнення дітьми повноліття, в частині стягуваних на його користь аліментів.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: С. В. Библів