Провадження № 2/522/6175/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2024 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Чорнухи Ю.В.,

за участі секретаря судового засідання Байчури А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

23 липня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 , подана в його інтересах представником адвокатом Хижняк А.В., до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

У позовній заяві представник позивача посилається на те, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 17.06.2005 р. Шлюб зареєстрований Курилівською сільською радою Куп`янського району Харківської області, актовий запис № 14. За останній час перебування у шлюбі стосунки у подружжя не склалися. Сумісний побут позивачу з відповідачкою вести не виходить, хоча між ними збереглися почуття поваги, так як у них спільна дитина. На даний час кожен з подружжя живе своїми особистими інтересами. У позовній заяві зазначено, що фактично сім`я припинила своє існування, на даний час у сторін відсутнє сімейне життя, шлюбних стосунків вони не підтримують та спільне господарство не ведуть. У зв`язку з чим, примирення позивача з відповідачем неможливе, тому і надання строку на примирення не виправить шлюбних відносин, оскільки спроби примирення між ними в минулому не принесли жодних результатів. Від шлюбу у сторін народилась дитина, а саме ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 . Шлюб розривають вперше.

Разом із позовною заявою від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та його представника та про підтримання позовних вимог в повному обсязі. Час для примирення просила не надавати, так як досить тривалий час сторони не підтримують сімейних відносин.

Згідно автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим суддею у справі визначено суддю Чорнуху Ю.В.

Ухвалою суду від 14.08.2024 відкрито провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначенням судового засідання 04.09.2024.

02.09.2024 на адресу суду від відповідача надійшла заява про визнання вимоги про розірвання шлюбу у повному обсязі. Розгляд справи просила провести за відсутності відповідача. Наслідки визнання позову відомі та зрозумілі.

У судове засідання 04.09.2024 року сторони не з`явилися. Належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання. Судове засідання відкладено на 03.10.2024.

У судове засідання 03.10.2024 року сторони не з`явилися. Належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

З огляду на необхідність у недопущенні затягування строків розгляду справи судом та з урахуванням визнання позову відповідачем, надання до суду заяви про розгляд справи без участі сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, належним чином повідомлених про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з огляду на неявку всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позову, зважаючи на наступне.

Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Статтею 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 ст. 5 ЦПК України).

Згідно ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Сім`я є природним і основним осередком суспільства і має право на захист з боку суспільства та держави.

Жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються, відповідно до ч. 3 ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права.

Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Приписами ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України (далі СК України) визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ч. 1 ст. 24 СК України).

Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України).

Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрували 17.06.2005 року шлюб, про що 17.06.2005 складено відповідний актовий запис № 14. Шлюб зареєстрований Курилівською сільською радою Куп`янського району Харківської області. Після реєстрації шлюбу прізвище: чоловіка ОСОБА_5 , дружини ОСОБА_5 (а.с. 11).

Подружжю видано повторно свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_4 від 19.07.2024 Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Згідно наданої суду копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 вбачається, що у ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від шлюбу народилась донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що в Книзі реєстрації народжень 25.08.2010 зроблено відповідний актовий запис № 827, місце реєстрації: Другий Приморський відділ реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції (а.с. 15).

Позивачем ОСОБА_1 виявлено бажання розірвати шлюб із ОСОБА_2 . Відповідач позовні вимоги визнала, і зазначила, що не заперечує проти ухвалення рішення про задоволення позовних вимог щодо розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, проте, як встановив суд, позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. У позовній заяві зазначено, що позивач вважає, що надання строку на примирення не виправить стан шлюбних відносин, а спроби примирення не принесли жодних результатів. Відповідач зазначив, що не потребує надання строку на примирення.

Суд дійшов висновку, що у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на подальше існування сім`ї, подальше існування сім`ї не можливе. Бажання і право одного з них на розірвання шлюбу не може бути порушено.

З огляду на викладене, наявні підстави для задоволення позову про розірвання шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , який зареєстрований Курилівською сільською радою Куп`янського району Харківської області, про що 17.06.2005 складено відповідний актовий запис № 14.

У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу (ч.2 ст. 114 СК України).

Згідно ч. ч. 2,3 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд дійшов наступного висновку.

Згідно статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Сплата судового збору за подання позовної заяви про розірвання шлюбу до суду підтверджена платіжною квитанцією № 3570-2365-3694-6178 від 18.07.2024, з якої вбачається, що сплачено суму судового збору у розмірі 1211,20 гривень (а.с. 5). Суд встановив при відкритті провадження у справі факт зарахування суми судового збору до спеціального фонду державного бюджету.

Оскільки заява про визнання позову відповідачем надійшла до суду 02.09.2024, тобто до початку розгляду справи по суті, суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків від суми сплаченого судового збору, тобто 605,60 гривень, а також стягнення з відповідача на користь позивача 50 відсотків суми судового збору за задоволену позовну вимогу - у розмірі 605,60 гривень.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 76-81, 89, 141, 142, 206, 258, 263, 265, 352, 354-355 ЦПК України, ст.ст. 21, 24, 56, 105, 110, 112, 113, 114, 115 СК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , який зареєстрований Курилівською сільською радою Куп`янського району Харківської області, про що 17.06.2005 складено відповідний актовий запис № 14.

Зобов`язати Головне Управління Державної казначейської служби України в Одеської області (, адреса: 65023, Одеська область, м. Одеса, вулиця Садова, буд. 1 - А) повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 - 50 % суми судового збору, тобто 605,60 гривень, сплачених за платіжною квитанцією № 3570-2365-3694-6178 від 18.07.2024 на суму 1211,20 гривень, одержувач: ГУК в Од. обл./Приморський р-н/22030101; , IBAN: UA0015758, призначення платежу: 174;Судовий збір, за позовом ОСОБА_1 , Приморський районний суд м. Одеси.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , витрати по оплаті судового збору у розмірі 605,60 гривень.

Відповідно ч. 2 ст. 115 СК України копію рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та поставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Юлія ЧОРНУХА