Справа № 175/7779/24
Провадження № 2/175/1316/24
РІШЕННЯ

Іменем України

(Заочне)

"13" вересня 2024 р. смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Білоусової О.М.,

за участю секретаря судового засідання Перепелиці В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Слобожанське в порядку загального позовного провадженя цивільну справу за позовом Керівника Слобожанської окружної прокуратури в інтересах держави в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про припинення права власності на земельну ділянку шляхом її конфіскації,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про припинення права власності на земельну ділянку шляхом її конфіскації. Позов мотивує тим, що на підставі договору міни від 28.05.2020 укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , остання набула в приватну власність земельну ділянку сільськогосподарського призначення. Станом на момент звернення з даним позовом до суду громадянка російської федерації ОСОБА_1 є власником земельної ділянки сільськогосподарського призначення, кадастровий номер :01:020:0120, площею 0.0340 га, з 28.05.2020, а отже вказана земельна ділянка перебуває в її власності більше 3 років. У зв`язку із тим, що відповідачка порушую чинне законодавство України, позивач просить припинити громадянці російської федерації ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку.

Представник позивача подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач у судове засідання не з`явилася. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Заяв не надавала, відзив не подала.

Тому суд у відповідності до ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе провести заочний розгляд справи.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України).

Судом встановлено, що на підставі договору міни від 28.05.2020 укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського районного нотаріального округу Юрченко Л.П за №1050, ОСОБА_1 набула в приватну власність земельну ділянку сільськогосподарського призначення, кадастровий номер :01:020:0120, площею 0.0340 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровська область, Дніпровський район, Слобожанська селищна рада.

Згідно з інформацією Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, станом на момент звернення з даним позовом до суду громадянка російської федерації ОСОБА_1 є власником земельної ділянки сільськогосподарського призначення, кадастровий номер :01:020:0120, площею 0.0340 га, з 28.05.2020, а отже вказана земельна ділянка перебуває в її власності більше 3 років, що підтверджується листом № 10-4-0.62-7863/2-23 від 26.12.2023 Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області.

Згідно з даними листа Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, ОСОБА_1 зареєстрованою або знятою з реєстраційного обліку не значиться, паспортом громадянина України, паспортом громадянина України для виїзду за кордон не документувалася.

Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави (ст.14 Конституції України).

Відповідно до ст.19 ЗК землі України за основним цільовим призначенням поділяються на категорії, одною з яких є землі сільськогосподарського призначення.

Землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей (ч.1 ст.22 ЗК). Частина 5 цієї норми передбачає, що набуття у власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення здійснюється з урахуванням вимог статті 130 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.130 ЗК набувати право власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення можуть:

а) громадяни України;

б) юридичні особи України, створені і зареєстровані за законодавством України, учасниками (акціонерами, членами) яких є лише громадяни України та/або держава, та/або територіальні громади;

в) територіальні громади;

г) держава.

Відповідно до ч.2 ст.81 ЗК іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності.

Тобто, згідно із ч.3 ст.81 Земельного кодексу України іноземці та особи без громадянств; можуть набувати права власності на земельні ділянки відповідно до частини друге цієї статті у разі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни іншими цивільно-правовими угодами; б) викупу земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві власності; в прийняття спадщини.

Підставою припинення права власності на земельну ділянку відповідно до ч.1 ст.140 ЗК є конфіскація за рішенням суду, невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом.

За змістом ч.4 статті 81 Земельного кодексу України землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню.

Відповідно до закону власник земельної ділянки зобов`язаний відчужити її протягом певного строку, земельна ділянка не була відчужена відповідачем протягом такого строку, а тому, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду.

Судом встановлено, що громадянка російської федерації ОСОБА_1 , набувши у 2020 році земельну ділянку сільськогосподарського призначення у власність, вимоги закону щодо її відчуження протягом одного року не виконала, що є підставою для припинення права власності на вказану земельну ділянку шляхом її конфіскації за рішенням суду.

За таких обставин, суд вважає за необхідне позовні вимоги Керівника Слобожанської окружної прокуратури в інтересах держави в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про припинення права власності на земельну ділянку шляхом її конфіскації задовольнити.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 422, 40грн.

Керуючись ст.22, 32, 80, 81,130, 145 ЗК України, ст.ст. 4, 133, 141, 258, 264-265 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Керівника Слобожанської окружної прокуратури в інтересах держави в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про припинення права власності на земельну ділянку шляхом її конфіскації задовольнити.

Припинити громадянці російської федерації ОСОБА_1 (адреса реєстрації: російська федерація, Курська область, Фатезький район, с. Гайове) право власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :01:020:0120, площею 0.0340 га, розташовану за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровська область, Дніпровський район, Слобожанська селищна рада, право власності, шляхом її конфіскації на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області ().

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 у справі на користь Дніпропетровської обласної прокуратури (реквізити отримувача: 49044, м. Дніпро, пр-т Дмитра Яворницького, 38, МФО 820172, р/р UA0000291 в ДКСУ в м. Київ код за , код класифікації видатків бюджету 2800) сплачений судовий збір в розмірі 2 422, 40 грн.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення судового рішення апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд може бути подано протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повний текст рішення складено 20.09.2024.

Суддя О. М. Білоусова