РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2024 рокуСправа № 495/7429/24
Номер провадження 2/495/4024/2024

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Волкової Ю.Ф.,

із участю секретаря судового засідання Мартиненко Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

встановив:

30.07.2024 ОСОБА_1 звернулась із позовом до ТОВ «Вердикт Капітал», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є. М., про визнання виконавчого напису № 167745 від 15.06.2021 таким, що не підлягає виконанню.

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

1.1. 15.06.2021 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинив виконавчий напис № 206450 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт капітал» заборгованість в розмірі 21 227 грн 35 коп. 14.09.2021 приватний виконавець Щербаков Ю.С. виніс постанову про відкриття виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт капітал» заборгованість в розмірі 21 227 грн 35 коп.

Позивач вважає, що виконавчий напис № 167745 від 15.06.2021 є таким, що не підлягає виконанню, оскільки винесений з порушенням вимог чинного законодавства щодо процедури його вчинення; заперечила безспірність своєї заборгованості перед відповідачем.

1.2. Правом подачі відзиву на позов ТОВ «Вердикт капітал» не скористалось.

1.3. Треті особи письмових пояснень по суті заявлених позовних вимог суду не надали.

2. Рух справи у суді.

Позовна заява надійшла до суду 30.07.2024.

Ухвалою від 02.08.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

3. Заяви, клопотання учасників процесу та насідки їх вирішення

Про відкриття провадження у справі у спрощеному позовному провадженні, без виклику сторін, сторони були повідомлені належним чином, шляхом направлення ухвали суду від 02.08.2024 на електронну адресу, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками про доставлення.

4. Фактичні обставини справи, позиція суду та нормативно-правове обґрунтування

4.1. Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. 15.06.2021 вчинено виконавчий напис № 206450 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт капітал» заборгованість в розмірі 21 227 грн 35 коп. (стягнення відбувається на підставі кредитного договору № 920/8715CLFK3IT2 від 23.06.2016, який укладений між ПАТ «Платинум Банк» та ОСОБА_1 , правонаступником якого є ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень», відповідно до договору факторингу № 1 від 01.09.2017 року, правонаступником якого у свою чергу є ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», відповідно до договору факторингу № 20180730 від 30.07.2018, правонастпуником якого є ТОВ «Вердикт капітал», відповідно до договору ФАКТОРИНГУ № 23-12/20 від 23.12.2020).

На підставі виконавчого напису № 206450 від 15.06.2021 приватний виконавець Щербаков Ю.С. 14.09.2021 виніс постанову про відкриття виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт капітал» заборгованість в розмірі 21 227 грн 35 коп. (що підтверджується копією постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 66811010 від 14.09.2021).

4.2. Оцінюючи спірні правовідносини, суд керується таким.

Частиною першою статті 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

У абзаці 3 пункту 284 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 № 20/5, вказано, що заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України.

Згідно із пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

З урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного.

Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Тому суд, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів.

Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Такі правові висновки викладено у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17.

Крім того, вказані висновки узгоджуються з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду у постанові від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19).

Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21 лютого 2018 року в справі № 910/5226/17.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».

Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Такі правові висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 у справі № 910/10374/17. Тобто, після 22.02.2017 нотаріуси позбавлені права вчиняти виконавчі написи про стягнення заборгованості за кредитними договорами, які не є нотаріально посвідченими.

4.3. Відповідач, відповідно до положень статей 76-81 ЦПК України, не надав суду належних і достатніх доказів в обґрунтування того, що приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. для вчинення виконавчого напису були надані а) оригінал нотаріально посвідченої кредитної угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Зважаючи на викладене, з урахуванням того, що виконавчий напис вчинено без дотримання наведених вимог, суд дійшов висновку про підставність позовних вимог та необхідність задоволення позову.

5. Розподіл судових витрат.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 141 ЦПК України).

Понесені та заявлені позивачем судові витрати складаються із судового збору за подання до суду позовної заяви у сумі 1 211 грн 20 коп., які необхідно стягнути на його користь з відповідача.

Керуючись статтями 15, 16, 18, 526 ЦК України, статтями 34, 39, 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», статтями 12, 13, 81, 141, 259, 264, 268, 273, 354 Цивільного кодексу України , суд

ухвалив:

позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 167745 від 15.06.2021, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товаритсва з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал» 21227 грн 35 коп.

Стягнути з Товаритсва з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у сумі 1 211 грн 20 коп. (одна тисяча двісті одинадцять грн 20 коп.).

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи згідно із пунктом 4 частини п`ятої статті 265 ЦПК України:

позивач ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ;

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал», , вулиця Кудрявський узвіз, 5 Б, місто Київ;

третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, вулиця вул. Мала Житомирська, 6/5, місто Київ.

Суддя Ю.Ф. Волкова