Справа № 345/5634/24
Провадження № 2-н/345/1837/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" жовтня 2024 р. м. Калуш

Суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області Онушканич В.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину,-

в с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаною заявою, а саме просить видати судовий наказ про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.

Дослідивши заяву про видачу судового наказу про стягнення аліментів та додані до неї документи, суддя приходить до наступного висновку.

Наказне провадження - це особливий спрощений вид цивільного процесу, спрямований на швидкий та ефективний захист безспірних прав осіб шляхом видачі судового наказу, що одночасно є судовим рішенням та виконавчим документом.

Частиною 1 статті 160 ЦПК України визначено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Статтею 161 ЦПК України визначено випадки, в яких може бути видано судовий наказ, зокрема передбачено, що судовий наказ може бути видано, якщо: заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб

Відповідно до п.3, 4 ч.2 ст. 163 ЦПК України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено: вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються;перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

У статті 165 ЦПК України наведений вичерпний перелік підстав для відмови у видачі судового наказу.

Відповідно до ч. 1ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Так, відповідно до ч.5 ст.183 Сімейного Кодексу України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Як убачається зі змісту заяви, заявниця стверджує, що з вересня 2023 року дитина фактично постійно проживає разом із нею. З цього часу боржник не бере участі у вихованні дитини, а за останні декілька місяців не бере участі в утриманні їхньої спільної дитини. При цьому заявниця зазначає, що при розлученні з боржником між ними було досягнуто мирної згоди стосовно у вихованні та утриманні спільної дитини ОСОБА_3 , про що свідчить договір між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини від 17.01.2023 року.

Крім того, в рішенні Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 01.03.2023 року про розірвання шлюбу між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 вказано, що обоє заявників досягли згоди щодо малолітньої дитини ОСОБА_3 в укладеному 17.01.2023 року між ними договорі про проживання, виховання та утримання дитини.

Водночас до заяви про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини не долучено вищевказаного договору про проживання, виховання та утримання дитини від 17.01.2023 року, а тому суд позбавлений можливості ознайомитися з його змістом та встановити з ким було визначено місце проживання дитини. За таких обставинсуд позбавлений можливості перевірити наявність у заявника права вимоги на стягнення аліментів, як у особи, з якою проживає дитина.

Крім того, суд звертає увагу, що у разі досягнення між сторонами згоди щодо утримання спільного малолітнього сина, згідно з положеннями ч.2 ст. 109 СК України у разі невиконання договору між подружжям аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса.

З огляду на викладене, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, відсутні підстави для видачі судового наказу у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину, оскільки наведені в заяві обставини суперечать долученим документам.

Суддя звертає увагу заяву, що відповідно до ч. 2 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому ЦПК України, після усунення її недоліків.

Керуючись ст. 161, 165-166 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення із ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя Володимир ОНУШКАНИЧ