Справа № 449/1588/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" жовтня 2024 р. Перемишлянський районний суд Львівської області в складі:

головуючого: судді Борняка Р.О.,

при секретарі: Вовк О.С.,

за участю:

заявник: ОСОБА_1 ,

представник заявника: адвоката Гайової Г.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Перемишляни цивільну справу за заявою ОСОБА_1 в інтересах малолітнього ОСОБА_2 до Заінтересованої особи: Перемишлянського ВДРАЦС у Львівському районі ЗМУ МЮ (м. Львів) про встановлення факту батьківства, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом про встановлення факту батьківства ОСОБА_3 відносно сина ОСОБА_2 , свої вимоги аргументує тим, що вона являється матір`ю ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , біологічним батьком сина є ОСОБА_3 , з яким вона з лютого 2022 року почали зустрічатись, планували одруження. Проте ОСОБА_3 виконуючи свій громадянський обов`язок перед державою, в березні 2023 року був призваний на службу в Збройні Сили України, як військовослужбовець для захисту своєї держави від російського агресора. Відповідно їхне спілкування проходило в телефонному режимі, а 5 лютого 2023 року ОСОБА_4 відпустили у відпустку на 10 днів, до 15.02.2023 року. Після чого він повернувся на службу, а через місяць вона зрозуміла, що чекає від нього дитину, про що повідомила ОСОБА_5 , відповідно вони вирішили одружитися якнайшвидше. В квітні 2023 року він перебував у відпустці лише 2 дні, які припали на вихідні, оскільки це були Великодні свята, а в квітні 2023 року ОСОБА_6 мав прийти у чергову відпустку під час якої вони мали одружитись. Проте ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 загинув, внаслідок бойового зіткнення в селі Серебрянка Бахмутського району Донецької області. 30.10.2023 народився їхній син ОСОБА_7 , тобто після смерті його батька ОСОБА_8 , а тому сина вона записала в органі ДРАЦСу, відповідно до ст.135 Сімейного Кодексу України, проте в графі батько зазначила ім`я та по-батькові біологічного батька.

Представник заявника у судове засідання з`явився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, надавши пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечує проти заявлених вимог.

Вислухавши пояснення представника заявника, проаналізувавши обставини та документальні докази по справі, суд вважає, що заява обгрунтована і підлягає до задоволення мотивуючи це наступним.

Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , стверджено, що ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , в графі батько записано ОСОБА_9 .

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , встановлено, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Серебрянка Бахмутського району Донецької області.

Висновком експерта Львівського НДЕКЦ від 02.09.2024 року, стверджено, що ОСОБА_3 може бути біологічним батьком дитини ОСОБА_2 , 30.10.2023 року, з ймовірністю 99,99999%.

Вказані обставини підтверджують доводи заявника, вказані у заяві про встановлення факту батьківства щодо того, що під час народження ОСОБА_2 його батьки не перебували в шлюбі між собою, та відомості про батька було вказано зі слів матері.

Заяви про встановлення факту батьківства (материнства) суд розглядає у разі смерті особи, яку заявник визнає батьком (матір`ю) дитини, і вирішує їх з огляду на обставини, передбачені статтями 125, 130 Сімейного кодексу України. Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства є смерть особи, батьківство якої встановлюється, або оголошення її померлою.

Відповідно до змісту ч.1 ст.121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Згідно п.3 ч.2 ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду.

Відповідно до ст.130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу.

У відповідності до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. В пункті 13 вказаної Постанови, Пленум Верховного Суду України вказав, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Згідно з п.7 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексуУкраїни при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст.135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ч.2 ст.55СК України про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття.

Таким чином, закон розрізняє порядок визначення походження дитини від батька шляхом визнання батьківства - про що позов заявляється до особи, яка вважається батьком дитини, або нею самою, та шляхом встановлення факту батьківства у разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини.

Згідно зі ст.130СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 цього Кодексу.

Як вбачається зі ст. 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження можуть бути розглянуті цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

При розгляді спору щодо встановлення факту батьківства суд має виходити зі змісту ст.130 СК України, відповідно до якої підставою для встановлення факту батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про встановлення факту батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі ст. 130 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Пунктом 15 Постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказав, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини. В третьому абзаці п.13постанови Пленуму зазначено, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Таким чином, суд, з`ясувавши всі обставини справи, вважає наявність підстав, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, встановленими в судовому засіданні, а тому заявлені вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

За положеннями ст.134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.76-81,89,141,293,319 ЦПК України, ст.ст.55,121,125,130,134,135 СК України, суд

В И Р І Ш И В :

Заяву задоволити. Встановити факт батьківства ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 відносно сина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зобов`язати Перемишлянський ВДРАЦС у Львівському районі ЗМУ МЮ (м. Львів), внести зміни до актового запису цивільного стану про народження ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в графі батько вказавши ОСОБА_3 та змінити прізвище дитини з ОСОБА_10 на ОСОБА_11 , по батькові вказавши ОСОБА_4 .

Апеляційна скарга на рішення подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, які не були присутні в судовому засіданні, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , проживаюча за адресою: с. Розсохи Львівського району Львівської області.

Заінтересована особа: Перемишлянський ВДРАЦС у Львівському районі ЗМУ МЮ (м. Львів), , місце знаходження: вул. Привокзальна, 3, м. Перемишляни, Львівського району Львівської області.

Суддя Р. О. Борняк