Провадження № 2/947/1304/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.2024 року

Київський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді Луняченка В.О.,

за участю : секретаря судового засідання Макаренко Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів-

ВСТАНОВИВ:

З позовом про стягнення з ОСОБА_2 грошових коштів у розмірі 43000,00 гривень до Київського районного суду м.Одеси звернувся ОСОБА_1 .

Через автоматизований розподіл судової справи між суддями, справу розподілено судді Київського районного суду м.Одеси Коваленко О.Б.

Згідно з розпорядженням №45 від 03.04.2024 року «Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ» призначено відповідно до п.2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено потворний автоматизований розподіл судової справи №947/38927/23.

Через автоматизований розподіл судової справи між суддями, справу розподілено судді Київського районного суду м.Одеси Луняченко В.О.

Ухвалою судді від 04.04.24 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

До судового засідання з боку представника позивача адвоката Попова В.В. надійшла заява про можливість розгляду справи за його та позивача відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, відомості про що містяться в матеріалах справи.

Відзив не надано.

Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

На підставі викладеного, судовий розгляд справи дійснювався за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувальноготехнічного засобу (ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України /далі - ЦПК України).

На підставі ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленомуцим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, щокожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Так судом встановлено, що 05.09.23 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали угоду згідно якої позивач перераховує у строк до 01.10.23 року на користь відповідача грошові кошти у розмірі 43000,00 грн., а відповідач в свою чергу передає ОСОБА_1 у строк до 15.10.23 року у власність будівлю гаражу № НОМЕР_1 у громадській організації «Автомобільна стоянка «Схід-1».

На виконання вимог угоди ОСОБА_3 перерахував ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 43000,00 грн. про що свідчать квитанції № від 15.09.2023 на суму 15000 грн. та квитанція від 21.09.23 №Е644-НАР9-Е9Х9-КА5С на суму 28000,00 грн.

Перерахування суми у розмірі 28000,00 грн. також підтверджено випискою з банку АТ «А-Банк» які зараховані на картку № НОМЕР_2 підтверджено випискою про зарахування та випискою ПАТ «Банк Восток» щодо отримувача платежу 104601893 від 15.09.2339935428.

Також суду надано розписку з якої вбачається, що 01.10.23 року ОСОБА_2 підтвердив отримання ним від ОСОБА_1 грошової суми у розмірі 43000,00 грн за угодою від 05.09.23.

Однак в супереч домовленості щодо передачі гаражу у власність позивача, ОСОБА_2 умови угоди не виконує.

Так ОСОБА_4 виконано умови угоди від 05.09.23 та передано відповідачу грошові кошти у розмірі 43000,99 грн., а відповідач в свою чергу не дотримується домовленості щодо передачі у користування ( власність, переоформленні) гаражу ОСОБА_1 .

Наразі передача гаражу у користування ОСОБА_1 не відбулась.

Вимога позивача щодо повернення безпідставно набутих коштів залишилась відповідачем проігнорована.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Зі змісту ст. 1212 ЦК України вбачається, що особа, яка внаслідок правомірних або неправомірних дій або подій безпідставно збагатилася в результаті невигідних наслідків для іншої особи, зобов`язана повернути безпідставно набуте майно цій особі. Будь-яке збагачення визнається безпідставним, якщо особа, що збагатилася, не мала права, а збагачення за рахунок потерпілого, або в разі, коли потерпілий не погоджувався на настання не вигідних для себе наслідків. Не має права на збагачення особа, що отримала його за недійсним актом, судовим рішенням або недіючою нормою права. Збагачення є безпідставним, і якщо потерпілий сам наддав його для мети, що не булла досягнута, або з очікуванням, яке не справдилося.

Частинами 2, 3 ст.1212 ЦК України встановлено, що положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однієюі з сторін у зобов`язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Для виникнення зобов`язань із повернення безпідставно набутого майна необхідно, щоб майно було набуте або збережене безпідставно. Безпідставним є набуття або збереження, що не ґрунтується на законі, іншому правовому акті або правочинні. Набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо його правова підстава відпала згодом. Відпадіння правової підстави полягає у зникненні обставин, на яких засновувалась юридична обґрунтованість набуття (збереження) майна. Одним із випадків відсутності підстави набуття (збереження) може бути скасування вищою інстанцією рішення суду, що набуло чинності, або визнання судом таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису нотаріуса, на підставі якого було здійснено стягнення майна (коштів).

Верховний Суд у постанові від 08 вересня 2021 року у справі № 201/6498/20 (провадження № 61-88св21) зазначив, що особа, яка внаслідок правомірних або неправомірних дій або подій безпідставно набула майно в результаті невигідних наслідків для іншої особи, зобов`язана повернути таке майно цій особі на підставі ст. 1212 ЦК України. Будь-яке набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо особа, що збагатилася, не мала права на отримання майна за рахунок потерпілого, або у разі, коли потерпілий не погоджувався на настання не вигідних для себе наслідків. Не має права на збагачення особа, що отримала його за недійсним актом, судовим рішенням або недіючою нормою права. Збагачення є безпідставним, якщо потерпілий сам наддав його для мети, що не булла досягнена, або з очікуванням, яке не справдилося. Судовий акт про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, який набрав законної сили і за яким відбулосяповне або часткове виконання є правовою підставою для виникнення зобов`язання з повернення майна, що набуто без достатньої правової підстави, оскільки з моменту ухвалення такого судового акту правова підстава вважається такою, що відпала. Відповідно до ст.1212 ЦК України у такому разі набувач такого майна з моменту набранняс удовим актом законної сили, зобов`язаний повернути потерпілому все отримане майно.

Аналогічні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 910/1531/18 та від 28 січня 2020 року у справі № 910/16664/18.

Тому, подлягає задоволенню, а кошти в розмірі 43000,00 грн. підлягають поверненню відповідачем позивачу, як набуті без достатньої правової підстави.

На підставівикладеного та керуючись ст. ст. 258,259, 263-265,268,273,354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_3 АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_4 АДРЕСА_2 ) про стягнення грошових коштів.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_4 АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_3 АДРЕСА_1 ) грошові кошти у розмірі 43000,00 ( сорок три тисячі грн. 00 коп.) гривень.

Повне судове рішення буде складено протягом десяти днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 23.09.24.

Суддя В. О. Луняченко