Справа № 766/8510/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.10.2024 року Херсонській міський суд Херсонської області у складі:

головуючої судді Шестакової Я.В.,

за участі секретаря Божко О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 26.04.2019 року звернувся до Херсонського міського суду Херсонської області з позовом до ОСОБА_3 про реальний розподіл домоволодіння та усунення перешкод у користувані земельної ділянкою.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що, 26.11.2013 року Дніпровським районним судом міста Херсона ухвалено рішення про реальний розподіл домоволодіння та встановлення порядку користування земельною ділянкою під домоволодінням АДРЕСА_1 між співвласниками ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Проте, при ухваленні вищезазначеного рішення, судом не було встановлено частки земельної ділянки, позивач зазначив, що необхідно розподілити земельну ділянку, оскільки на сьогоднішній день сторона відповідача має намір проводити будівельні роботи на земельній ділянці, без врахування думки позивача. В зв`язку з чим він змушений звернутися з даним позовом до суду.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 21.10.2020 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про реальний розподіл домоволодіння та визначення порядку користування земельної ділянкою закрито.

Постановою Херсонського апеляційного суду від 03.03.2021 року вищезазначена ухвала Херсонського міського суду Херсонської області скасована в частині закриття провадження за позовною вимогою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою розташованою за адресою АДРЕСА_1 , справа направлена до суду першої інстанції для продовження розгляду у вказаній частині.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 19.03.2021 року справа надійшла в провадження судді Шестакової Я.В.

Ухвалою суду від 19.03.2021 року прийнято до розгляду цивільну справу. Визначено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

16.04.2024 року на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву у якому остання просила відмовити у задоволенні позовних вимог, зазначила, ОСОБА_3 не є належним відповідачем, оскільки відповідно до договору дарування житлового будинку від 26.05.2014 року відповідач передав, а обдарований ОСОБА_2 прийняв частину, належну ОСОБА_3 житлового будинку.

22.04.2021 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив у якій остання підтримала позовні вимоги, просила усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою та визначити порядок її користування. Окремим клопотанням представник позивача просила замінити відповідача на належного.

Ухвалою суду від 22.04.2021 року замінено первісного відповідача ОСОБА_3 на належного ОСОБА_2

08.11.2021 року на адресу суду надійшла заява про зміну позовних вимог в якій представник позивача просить зобов`язати ОСОБА_2 усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_1 земельною діялнкою за адресою: АДРЕСА_1 площею 400 кв.м шляхом приведення ділянки до стану, придатному для загального користування, тобто прибрати сміття та брухт; визначити порядок користування співвласників земельною ділянкою.

Ухвалою суду від 14.12.2021 року закрито підготовче провадження та призначення справи до судового розгляду по суті. В задоволенні клопотання представника позивача про прийняття заяви про зміну предмету позову в частині вимог про визначення порядку користування співвласників земельною ділянкою відмовлено.

В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, до суду від представника позивача надійшла заява про проведення розгляду справи за її відсутності, підтримала заявлені позовні вимоги, просила їх задовольнити.

Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, в матеріалах справи міститься клопотання представника відповідача про розгляд справи без її участі.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 26 листопада 2013 року у цивільній справі № 666/221/13-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про реальний розподіл домоволодіння та встановлення порядку користування земельною ділянкою, позов ОСОБА_1 задоволено частково. Проведено реальний розподіл домоволодіння АДРЕСА_1 між співвласниками ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , а саме:

Виділено у власність ОСОБА_1 такі будівлі та споруди: в житловому будинку літ. «А»: приміщення 1-1 (коридор) площею 6,3 кв.м., вартістю 2 681 грн.; 1-3 (жила кімната) площею 8,6 кв.м., вартістю 3 660 грн.; 1-4 (жила кімната) площею 17,1 кв.м., вартістю 7 277 грн.; І - прибудова площею 7,2 кв.м., вартістю 3 348 грн; ІІ - прибудова площею 3,4 кв.м., вартістю 1 581 грн., загальною площею по літ. «А» 42,6 кв.м., у тому числі житловою площею 25,7 кв.м., вартістю 18 547 грн., та крильцо (ганок) вартістю 179 грн., а всього загальною вартістю 18 726 грн.

Виділено у власність ОСОБА_1 із надвірних будівель та споруд літ. «В» - дворова вбиральня, вартістю 687 грн; літ. «Г» - гараж, вартістю 5 714 грн; оглядова яма, вартістю 336 грн; літ. «Д» - сарай, вартістю 429 грн; № 1 - 1/2 частина водопровода, вартістю 259 грн; № 2 - ворота, вартістю 622 грн; № 3 - 1/2 частина огорожі, вартістю 251 грн, а всього загальною вартістю 8 298 грн, а всього на загальну суму 27 024 грн.

Виділено у власність ОСОБА_3 такі будівлі та споруди: в житловому будинку літ. «А»: приміщення 1-2 (житлова кімната) площею 12,8 кв.м., вартістю 5 448 грн; 2-1 (кухня) площею 12,0 кв.м., вартістю 5 107 грн; 2-2 (житлова кімната) площею 12,5 кв.м., вартістю 5 320 грн; ІІІ - прибудова площею 5,9 кв.м., вартістю 2 744 кв.м.; IV - прибудова площею 7,2 кв.м., вартістю 2 590 кв.м., загальною площею по літ. «А» 50,4 кв.м., у тому числі житловою площею 25,3 кв.м., вартістю 21 209 грн, та крильцо (ганок) вартістю 92 грн, а всього загальною вартістю 21 301 грн.

Виділено у власність ОСОБА_3 із надвірних будівель та споруд літ. «Б» - літня кухня, вартістю 4 944 грн; літ. «Е» - сарай, вартістю 459 грн; № 1 - 1/2 частина водопровода, вартістю 259 грн; № 3 - 1/2 частина огорожі, вартістю 250 грн; № 4 - ворота, вартістю 104 грн, а всього загальною вартістю 6 016 грн, а всього на загальну суму 27 317 грн.

Зобов`язано ОСОБА_1 та ОСОБА_3 закласти два дверних отвори поміж приміщеннями 1-3 та 1-2, 1-1 та 1-2 на суму 3 880 грн. ( по 1940 грн для кожного співвласника).

Зобов`язано Співвласника, якому виділено приміщення 1-2, а саме ОСОБА_3 пробити дверний отвір між приміщеннями 1-2 та 2-2 на суму 850 грн.

Зобов`язано ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не чинити перешкоди друг другу у користуванні водопроводом, оскільки виділені кожному з них, згідно будівельно-технічної експертизи, по 1/2 частини водопровода означають рівні права співвласників на підключення до водопровідної мережі.

Земельну ділянку, площею 400,00 кв.м., залишено у загальному користуванні співвласників: ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Постановою Херсонського апеляційного суду від 03.03.2021 року встановлено, що суд першої інстанції не надав оцінку позовній вимозі ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою розташованою за адресою АДРЕСА_1 , яка в свою чергу рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 26 листопада 2013 року не вирішувалось.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Суд звертає увагу учасників справи, що преюдиційні факти - це факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили.

Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і визначається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у розгляді справи, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини.

Крім того, преюдиційні обставини є обов`язковими для суду, який розглядає справу навіть у тому випадку, коли він вважає, що вони встановлені невірно. Таким чином, законодавець намагається забезпечити єдність судової практики та запобігти появі протилежних за змістом судових рішень.

Отже обставини, які були встановлені Дніпровським районним судом міста Херсона у рішенні від 26.11.2013 року, не потребують повторного встановлення і дослідження.

Крім того, в матеріалах справи наявні фотознімки земельної ділянки яка залишилась у загальному користуванні співвласників з яких убачається, що сміття та брухт, яке представник позивача в уточненій позовній заяві просила зобов`язати відповідача ОСОБА_2 прибрати не прибрані.

Відповідно до ч.1ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів , поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною другою статті 13 ЦК України передбачено, що при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Згідно з частиною першою статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

У відповідності до частини першої статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Статтею 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За змістом статті 391 ЦК України та статті 155 ЗК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно із статтею 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Таким чином, суд дійшов висновку, що станом на день ухвалення цього рішення, у позивача наявні перешкоди у вільному користуванні земельною ділянкою, яка рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 26 листопада 2013 року залишена у загальному користуванні співвласників. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню та вважає за необхідне зобов`язати ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою ОСОБА_1 шляхом приведення земельної ділянки до стану, придатному для загального користування, а саме прибрати сміття та брухт.

Приймаючи до уваги вищенаведене та керуючись ст.ст. 152,155 ЗК України, ст.ст.13,316,317,319,321,391 ЦК ст.12,13, 78, 80, 81, 247,263-265, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою задовольнити.

Зобов`язати ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_1 земельною ділянкою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 400 кв.м., шляхом приведення земельної ділянки до стану, придатному для загального користування, а саме прибрати сміття та брухт.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Херсонського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення, апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повний текст рішення складено 02.10.2024 року.

Суддя Я.В. Шестакова