Справа № 147/746/23
Провадження № 2/147/26/24
УХВАЛА

07 жовтня 2024 року с-ще Тростянець

Суддя Тростянецького районного суду Вінницької області Натальчук О.А., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання боргу спільною сумісною власністю подружжя,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Тростянецького районного суду Вінницької області перебуває дана цивільна справа.

07.10.2024 представник позивача, адвокат Конякін М.С. подав до суду заяву про відвід судді, яку обґрунтував тим, що у червні 2023 року ОСОБА_2 звернулась до Тростянецького районного суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя. 02.08.2023 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву та зустрічний позов до ОСОБА_2 про визнання боргу у розмірі 40 000 дол. США, наявність якого встановлено рішенням Тростянецького районного суду Вінницької області від 17.05.2023 у цивільній справі №147/478/23.

Ухвалою суду від 22.08.2023 зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання боргу спільною сумісною власністю подружжя та первісний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, об`єднано в одне провадження. Ухвалою суду від 21.09.2023 у даній справі було призначено судову будівельно-технічну та оціночно-будівельну експертизу, однак дана ухвала залишилась без виконання. 03.07.2024 представник позивача, адвокат Конякін М.С., подав до суду клопотання про призначення у справі будівельно-технічної експертизи, однак у задоволенні даного клопотання було відмовлено. Зазначено, що при винесені відмови у задоволенні клопотання про призначення будівельно-технічної експертизи суд керувався тим, що на даний час будинок не є предметом позову, а справа розглядається в межах зустрічних позовних вимог, які стосуються боргових зобов`язань. Однак, суд не звернув належної уваги на обставини, які були викладені в позові, а саме те, що кошти, отримані за договором позики, який укладений між ОСОБА_1 і ОСОБА_3 витрачались на потреби сім`ї, зокрема на проведення будівельних робіт, які були проведені під час ремонту будинку.

Як уже зазначалось вище, ОСОБА_4 раніше вже постановляла ухвалу, якою задовольнила клопотання про проведення будівельно-технічної експертизи, а ухвалою від 21.08.2024 відмовила у проведенні такої експертизи. Така непостійність судді при постановленні ухвал, на думку представника позивача, сприяє більш виграшній позиції відповідача та викликає сумніви в неупередженості та об`єктивності судді. Крім того, на противагу відмові у задоволенні клопотання представника позивача про призначення будівельно-технічної експертизи, клопотання представника відповідача про виклик свідків було задоволено.

У своєму клопотанні представник відповідача зазначає, що свідки можуть повідомити певні деталі та обставини укладення договору позики у розмірі 40 000 дол. США. Однак, усі деталі та обставини укладення договору позики, який був укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з`ясовані та викладені у рішенні Тростянецького районного суду Вінницької області від 17.05.2023 року у справі №147/478/23, на яку посилається позивач.

Також адвокат звертав увагу, що рішення у справі №147/478/23 про стягнення суми боргу також виносила ОСОБА_4 . Всі вищезазначені обставини в своїй сукупності призвели до того, що сторона позивача вважає, що суддя Натальчук О.А. по справі № 147/746/23 не може об`єктивно та неупереджено розглядати дану справу, оскільки у заявника наявні сумніви в об`єктивності та неупередженості судді, що не сприяє збереженню та підвищенню авторитету судової системи України.

Представник позивача просив відвести суддю ОСОБА_4 від розгляду цивільної справи №147/746/23.

Відповідно до ч.7, 8 ст. 40 ЦПК України питання про відвід вирішується невідкладно без повідомлення учасників справи.

Суд вивчивши подану заяву, дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини.

Згідно із ст. 6 ЗУ "Про судоустрій і статус суддів", здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

У ст. 15 ЦК України зазначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 16 ЦК України визначено способи захисту прав особи.

Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Крім цього відповідно до ст. 8 ЗУ "Про судоустрій і статус суддів", ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом. Суддя розглядає справи, одержані згідно з порядком розподілу судових справ, установленим відповідно до закону. На розподіл судових справ між суддями не може впливати бажання судді чи будь-яких інших осіб.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Із заяви про відвід вбачається, що в ній представником позивача аналізуються дії головуючого при прийнятті процесуальних рішень та висловлюється оцінка відповідності поведінки головуючого нормам процесуального законодавства.

Зокрема зазначає, що суддя Натальчук О.А. раніше вже постановляла ухвалу, якою задовольнила клопотання про проведення будівельно-технічної експертизи, а ухвалою від 21.08.2024 відмовила у проведенні такої експертизи. Звертає увагу, що така непостійність судді при постановленні ухвал сприяє більш виграшній позиції відповідача та викликає сумніви в її неупередженості та об`єктивності. Крім того, на противагу відмові у задоволенні клопотання представника позивача про призначення будівельно-технічної експертизи, клопотання представника відповідача про виклик свідків було задоволено, оскільки можуть повідомити певні деталі та обставини укладення договору позики у розмірі 40 000 дол. США. Однак, усі деталі та обставини укладення договору позики, який був укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з`ясовані та викладені у рішенні Тростянецького районного суду Вінницької області від 17.05.2023 року у справі №147/478/23, яке виносила ОСОБА_4 .

Так, у червні 2023 року ОСОБА_2 звернулася до Тростянецького районного суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя.

Ухвалою Тростянецького районного суду Вінницької області від 03.07.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено підготовче засідання.

02.08.2023 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву та зустрічний позов до ОСОБА_2 про визнання боргу у розмірі 40000 дол. США, наявність якого встановлено рішенням Тростянецького районного суду Вінницької області від 17.05.2023 в цивільній справі №147/478/23.

Ухвалою суду від 22.08.2023 зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання боргу спільною сумісною власністю подружжя та первісний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, об`єднано в одне провадження.

Ухвалою від 21.09.2023 призначено у справі судову будівельно-технічну та оціночно-будівельну експертизу, на вирішення якої поставлено наступні питання: Яка дійсна ринкова вартість житлового будинку, господарських будівель та споруд, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 ? Яка вартість будівельних робіт проведених сторонами під час ремонту будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ? Які варіанти поділу житлового будинку та господарських споруд, що розташовані в АДРЕСА_1 , та які варіанти поділу відповідно до часток кожного співвласника з підготуванням у необхідних випадках пропозицій щодо переобладнання даного житлового будинку, залишення його частини у спільній власності, а також визначення грошової компенсації власнику, частка якого в натурі після поділу зменшилась?

06.12.2023 до суду від судового експерта О.А. Корчинського надійшло клопотання №КСЕ-19/102-23/18039 від 23.11.2023 про надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення експертизи. Разом з тим, у зв`язку з невиконанням вимог клопотання експерта, ухвала суду від 21.09.2023 залишилася без виконання.

27.03.2024 від ОСОБА_2 надійшла заява про залишення її позову до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя без розгляду, яка ухвалою суду від 28.03.2024 була задоволена.

22.05.2024 від представника відповідача, адвоката Грушко Ж.В. надійшла заява про виклик свідків ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , оскільки дані свідки можуть повідомити певні деталі та обставини укладення договору позики у розмірі 40 000 дол. США.

03.07.2024 представник ОСОБА_1 , адвокат Конякін М.С., подав до суду клопотання про призначення у справі будівельно-технічної експертизи, на вирішення якої просив поставити запитання яка вартість будівельних робіт, проведених під час ремонту будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ?

Ухвалою суду від 21.08.2024 відмовлено в задоволенні клопотання представника позивача про призначення будівельно-технічної експертизи. Задоволено клопотання представника відповідача про виклик свідків.

Також встановлено, що в провадженні судді Натальчук О.А. перебувала цивільна справа №147/478/23 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу, а 40 000 доларів США у рахунок погашення боргу за розпискою від 18.07.2018. Позов ОСОБА_3 було задоволено. Під час ухвалення рішення, судом було досліджено докази, зокрема розписка від 18.07.2018, згідно якої ОСОБА_1 отримав в борг грошові кошти в розмірі 40 000 доларів США, на придбання будинку.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий суд.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Вирішуючи по суті заявлений відвід, вважаю, що викладені представником позивача аргументи у підтвердження необхідності відводу головуючого у справі в частині відмови у задоволенні повторного клопотання про призначення експертизи не відображають будь-якої упередженості головуючого по відношенню до сторін у справі, а лише свідчать про його незгоду з прийнятими процесуальними рішеннями, що з точки зору закону не може бути підставою для відводу. Аргументи суду які слугували підставою відмови у задоволенні клопотання викладені у мотивувальній частині ухвали.

Разом з тим, суддя вважає, що в даному випадку склались такі фактичні обставини, які можуть бути підставою сумніватись в об`єктивності судді під час розгляду та вирішення даної справи, перешкодити об`єктивному, всебічному та неупередженому розгляду справи і сприйматися у суспільстві як чинник, який впливає на винесення суддею незалежного рішення. Означені обставини викликані покликанням сторони позивача на те, що наразі предметом позову є борг, наявність якого за позивачем встановлена рішенням, яке було ухвалено під головуванням судді Натальчук О.А. А отже дані документи та позиції сторін договору вже досліджувались даним суддею в рамках іншої справи.

Згідно положень, викладених в пункті 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади», судом убачається , що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Право позивача на справедливий суд закріплений в нормах міжнародного права, зокрема в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

При розгляді заяви про відвід судді, слід виходити саме з суб`єктивної оцінки сторони у справі щодо дій головуючого у справі. Іншими словами, якщо сторона має сумнів в безсторонності судді, хоча об`єктивно це нічим не підкріплено, то практика Європейського суду з прав людини наголошує на необхідності задоволення такої заяви про відвід, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд. Отже, незадоволення заяви про відвід може сприйматися стороною як порушення її прав.

Згідно п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до статті 9 Конституції України, ст. ст .2, 8 ЦПК України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"- закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом. При цьому, наявність безсторонності визначається в тому числі і тим, чи забезпечує суд умови, за яких у сторін не виникало б будь-яких сумнівів у безсторонності судді та всього складу суду при розгляді даного позову. Так, наявність вищевказаних правових норм, та того факту, що у відповідача є сумніви з приводу об`єктивності судді, - є підставою для висновку, що можливості забезпечення умов, за яких у сторін, в першу чергу у відповідача не виникало б будь-яких сумнівів у безсторонності судді- не має.

Суддя враховує, що відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні викликати у громадськості у демократичному суспільстві (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland).

Отже, згідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини безсторонність (неупередженість) суду в сенсі п. 1 ст. 6 Конвенції має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, враховуючи особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (i) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом установлення того, чи забезпечував сам суд та серед інших аспектів його склад достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).

Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру»).

Таким чином, об`єктивність розгляду справи, а отже вирішення її на основі суворого додержання законності забезпечується її розглядом суддею, щодо якого відсутні сумніви, в тому числі у стороннього спостерігача, в його неупередженості та безсторонності.

Згідно п.2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 N 2006/23 суддя заявляє самовідвід (за аналогією -відвід) в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Таким чином, з метою зняття у сторін будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді при розгляді даної справи, запобігання нарікань, а також звинувачень у заінтересованості до результатів розгляду справи, запобігання конфліктних ситуацій, які ставлять під сумнів неупередженість головуючого, а також забезпечення права позивача на доступ до правосуддя, суд приходить до висновку про необхідність задоволення вказаної заяви.

За таких обставин, суд вважає за необхідне передати матеріали справи до канцелярії Тростянецького районного суду Вінницької області для визначення іншого судді, у порядку, встановленому ст.33 ЦПК України.

Керуючись статтями 39, 40 ЦПК України, суддя,-

ухвалив:

Заяву представника позивача про відвід судді Натальчук О.А. у даній цивільній справі, - задовольнити.

Відвести суддю Трастянецького районного суду Вінниицької області Натальчук Олену Анатоліївну від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання боргу спільною сумісною власністю подружжя.

Матеріали цивільної справи №147/746/23 передати для визначення іншого судді в порядку, встановленому статтею 33 Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя О.А. Натальчук