Провадження № 2/161/4076/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2024 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі :

головуючого судді Філюк Т.М.

за участю секретаря судового засідання Октисюк С.В.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ в натурі майна, що є у спільній частковій власності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про виділ в натурі майна, що є у спільній частковій власності .

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що їй на праві спільної часткової власності належить 46/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 . Співвласником іншої 54/100 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 . У 2009 році нею та ОСОБА_2 було здійснено приватизацію присадибної земельної ділянки на якій розміщений належний нам на праві спільної часткової власності житловий будинок та відповідно є співвласниками земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 площею 0,0469 га., кадастровий номер :21:117:0046, у співвідношенні: позивачу належить 46/100 частини, а ОСОБА_2 - 54/100 частин. Рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради №188-33 від 25.03.2010 їй та відповідачу ОСОБА_2 було надано дозвіл на отримання містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки та реконструкції індивідуального житлового будинку по АДРЕСА_1 , на підставі якого було розроблено проекти реконструкції індивідуального житлового будинку під трьохквартирний на АДРЕСА_1 . 24.04.2012 року було подано декларацію про початок виконання будівельних робіт по реконструкції індивідуального житлового будинку під трьохквартирний на АДРЕСА_1 , яка зареєстрована у Інспекції ДАБК у Волинській області 04.05.2012 року №ВЛ2. Згідно декларації загальна кількість квартир після реконструкції становить 3 квартири, з яких: 1 двохкімнатна (загальна площа 54,90 кв.м. та житлова 18,40 кв.м.), 1- трьохкімнатна (загальна площа 73,10 кв.м., житлова 41,50 кв.м.), які мали належати ОСОБА_2 та 1- п`ятикімнатна (загальна площа - 146,80 кв.м., житлова 75,30 кв.м.), яка мала належати позивачу. Разом проектна площа становила: 274,80 кв.м. - загальна площа та 135,20 кв.м. житлова плаща. 27.07.2012 року відповідачем ОСОБА_2 було подано декларацію про готовність об`єкта до експлуатації реконструкції індивідуального житлового будинку під трьохквартирний на АДРЕСА_1 . Згідно вказаної декларації ОСОБА_2 задекларувала про готовність до експлуатації лише 2 квартири: 1 двохкімнатна (загальна площа 55,60 кв.м. та житлова 18,30 кв.м.), 1- трьохкімнатна (загальна площа 72,10 кв.м., житлова 41,70 кв.м.) на загальну площу 127,70 кв.м. та житлову 60,00 кв.м., хоча реконструкція відбувалася під 3 квартири. Перед подачею декларації про готовність до експлуатації, ОСОБА_2 виготовила технічний паспортна садибний житловий будинок по АДРЕСА_1 , співвласниками якого є вона та відповідач. Рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради №736-1 від 08.11.2012 року було оформлено право власності на житлові будинки з надвірними будівлями і спорудами та квартирами в місті Луцьку, згідно додатку, під АДРЕСА_2 , якого значиться ОСОБА_2 , якій оформлено право власності на квартиру АДРЕСА_3 та видано відповідні свідоцтва про право власності на нерухоме майно. На даний час за відповідачем ОСОБА_2 зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_4 та квартиру АДРЕСА_5 , які фактично становлять 54/100 частин житлового будинку належних їй в минулому. Фактично часткова власність ОСОБА_2 на житловий будинок по АДРЕСА_1 припинилася у зв`язку з реконструкцією житлового будинку та набуттям права власності на дві квартири, хоча згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно позивач та відповідач та вона залишаються співвласниками спільної часткової власності на вказаний вище житловий будинок.

На протязі довгого періоду часу вона не може зареєструвати за собою право власності на квартиру АДРЕСА_6 , після реконструкції вказаного житлового будинку під трьохквартирний, оскільки не була включена до декларації про готовність до експлуатація, яку подавала ОСОБА_2 , а станом на даний час вимоги про прийняття об`єктів нерухомого майна до експлуатації змінилися. Тим більше, що згідно відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вона з відповідачем ОСОБА_2 залишаються співвласниками спільної часткової власності на вказаний вище житловий будинок, що передбачає їхню спільну участь у поданні документів та, що фактично є неможливим, оскільки документи, які посвідчували право спільної часткової власності на вказаний житловий будинок наразі є нечинними, так як становлять дві самостійно ізольовані квартири. Вказує, що між нею та ОСОБА_2 давно склався усталений порядок користування житловим будинком і господарськими спорудами по АДРЕСА_1 . На протязі багатьох років належні їм частки у житловому будинку є самостійно ізольованими та мають окремі входи, інженерні мережі, лічильники і особові рахунки, а частка відповідача ОСОБА_2 взагалі є самостійно зареєстрованими квартирами АДРЕСА_7 .

На даний час лише частка позивача у житловому будинку перебуває в спільній частковій власності по відношенню до усього житлового будинку АДРЕСА_1 , яку вона має намір звести до самостійно ізольованої квартири АДРЕСА_8 , припинивши таким чином право спільної часткової власності на житловий будинок. Фактично станом на даний час після проведення реконструкції у володінні позивача перебувають наступні самостійно ізольовані приміщення у житловому будинку АДРЕСА_1 (46/100 частин): 1-коридор пл.11,5 кв.м., 2-вбиральня пл.1,2 кв.м., 3-ванна пл.6,9 кв.м., 4-сходова пл.4,4 кв.м., 5-коридор пл.7,9 кв.м., 6-вітальня пл.20,2 кв.м., 7-кімната пл.14,1 кв.м., 8-кімната пл.14,2 кв.м., 9-ванна пл.1,4 кв.м., 10-кухня пл.8,5 кв.м., 11- комора пл.2,9 кв.м., 12-комора пл.4,1 кв.м., 13-кухня пл.12,8 кв.м., 14-коридор пл.1,7 кв.м., 15-санвузол пл.1,8 кв.м., 16-кімната пл.20,8 кв.м., загальною площею 134,4 кв.м. та житловою площею 69,3 кв. м.

Фактична загальна та житлова площа реконструйованої квартири АДРЕСА_8 , є меншою від проектної площі вказаної в декларації про початок будівельних робіт (1- пятикімнатна, загальна площа - 146,80 кв.м., житлова 75,30 кв.м.), що виключає будь-які відхилення та вихід за межі проекту. Вважає, що виділ в натурі належної їй 46/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 у самостійно ізольовану квартиру АДРЕСА_8 , не вплине на цільове призначення будинку так як, такий виділ можливий без будь-яких істотних перебудов об`єкта нерухомості, оскільки інші 54/100 частин цього ж житлового будинку вже юридично складають окремі самостійно ізольовані квартири АДРЕСА_7 , які належать на праві приватної власності ОСОБА_2 ..

З врахуванням того, що в позасудовому порядку здійснити виділ в натурі належної їй частки не виявляється можливим, в силу наведених вище обставин, оскільки частина від житлового будинку в якому вона має на праві спільної часткової власності частку, вже втратила статус часткової власності і становить квартири АДРЕСА_7 , вона змушена звернутись до суду із даною позовною заявою для захисту своїх прав.

Враховуючи вищенаведене, на підставі ст. 364 ЦК України позивач просить виділити їй в натурі на праві власності 46/100 частин житлового будинку, що становлять самостійно ізольований об`єкт - квартиру АДРЕСА_6 , загальною площею 134,4 кв.м., житловою площею - 69,3 кв.м, до складу якої входять приміщення: 1-коридор пл.11,5 кв.м., 2-вбиральня пл.1,2 кв.м., 3-ванна пл.6,9 кв.м., 4-сходова пл.4,4 кв.м., 5-коридор пл.7,9 кв.м., 6-вітальня пл.20,2 кв.м., 7-кімната пл.14,1 кв.м., 8-кімната пл.14,2 кв.м., 9-ванна пл.1,4 кв.м., 10-кухня пл.8,5 кв.м., 11- комора пл.2,9 кв.м., 12-комора пл.4,1 кв.м., 13-кухня пл.12,8 кв.м., 14-коридор пл.1,7 кв.м., 15-санвузол пл.1,8 кв.м., 16-кімната пл.20,8 кв.м.. Припинити право спільної часткової власності співвласників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у житловому будинку по АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді від 06 серпня 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Мозольської О.М. 25 вересня 2024 року надійшла заява, у якій вона просить розгляд справи проводити за відсутності позивача та її представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, 26 серпня 2024 року від неї надійшла заява про визнання позову та розгляд справи за її відсутності. Вказує, що з належної їй 54/100 частин житлового будинку по АДРЕСА_1 вона зробила дві квартири ,які на даний час за нею зареєстровані. Станом на даний час лише частка ОСОБА_1 не переведена у квартиру,а тому вона не заперечує щодо задоволення позову.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази у справі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

За змістом частини 3, 4 статті 200 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) у випадку визнання відповідачем позову, суд ухвалює рішення в порядку встановленому статтею 206 цього кодексу.

Відповідно до положень частини 4 статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Встановивши, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про необхідність його задоволення.

Відповідно до ч.3 п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд встановив, що позивачу на праві спільної часткової власності належить 46/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №15091476 від 03.07.2007 року, виданого КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» (а.с.9).

Також встановлено, що співвласником спірного домоволодіння є ОСОБА_2 , якій на праві спільної часткової власності належить 54/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.41).

Згідно свідоцтв про право власності на нерухоме майно від 19.11.2012 року, відповідач ОСОБА_2 на підставі рішення виконавчого комітету Луцької міської ради №736-1 від 08.11.2012 року є власником квартир АДРЕСА_3 (а.с.40).

Матеріалами справи встановлено, що фактично будинок по АДРЕСА_1 поділений на три квартири, одна з яких перебуває у користуванні позивача.

Суд вважає, що визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності є розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав (ч.2, ч.3 ст. 319 ЦК України).

Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Згідно ч.1 ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Таким чином житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належить сторонам на праві спільної часткової власності.

Частина 1 ст. 364 ЦК України передбачає право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Згідно ч.3 ст. 358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року за № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» передбачено, що у справах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину, яка відповідає розміру їх часток у праві власності.

Судом встановлено, щозгідно висновку щодо технічної можливості виділу частки з об`єкту нерухомого майна ФОП ОСОБА_3 від 10.07.2024 року, за технічними показниками частка 46/100 об`єкта нерухомого майна, за адресою: АДРЕСА_1 , може бути виділена в натурі. Склад новоутвореного об`єкта нерухомого майна: квартира АДРЕСА_8 , житлова площа - 69,3 кв.м, загальна площа 134,4 кв.м., кількість кімнат 4, склад фактичного користування: 1-коридор пл.11,5 кв.м., 2-вбиральня пл.1,2 кв.м., 3-ванна пл.6,9 кв.м., 4-сходова пл.4,4 кв.м., 5-коридор пл.7,9 кв.м., 6-вітальня пл.20,2 кв.м., 7-кімната пл.14,1 кв.м., 8-кімната пл.14,2 кв.м., 9-ванна пл.1,4 кв.м., 10-кухня пл.8,5 кв.м., 11- комора пл.2,9 кв.м., 12-комора пл.4,1 кв.м., 13-кухня пл.12,8 кв.м., 14-коридор пл.1,7 кв.м., 15-санвузол пл.1,8 кв.м., 16-кімната пл.20,8 кв.м. (а.с.46).

В матеріалах справи наявна копія технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_6 , що також свідчить про можливість проведення виділу належної позивачу ОСОБА_1 частки в самостійну квартиру АДРЕСА_8 (а.с.42-45).

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 364 ЦК України, у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Таким чином, враховуючи право позивача на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, та ту обставину, що виділ технічно можливий без проведення переобладнання (добудови), суд приходить до висновку, що слід виділити позивачу частку вищезазначеного будинковолодіння у власність та припинити її право власності на це майно у праві спільної часткової власності.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 27, 77, 81, 141, 263-265, 280-284, 288, 354 ЦПК України, на підставі ст.ст. 355, 356, 357, 358, 364 Цивільного кодексу України, суд, -

У Х ВА Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ в натурі майна, що є у спільній частковій власності - задовольнити.

Виділити у власність в натурі ОСОБА_1 46/100 частин житлового будинку, що становлять самостійно ізольований об`єкт - квартиру АДРЕСА_6 , загальною площею 134,4 кв.м., житловою площею - 69,3 кв.м, до складу якої входять приміщення: 1-коридор пл.11,5 кв.м., 2-вбиральня пл.1,2 кв.м., 3-ванна пл.6,9 кв.м., 4-сходова пл.4,4 кв.м., 5-коридор пл.7,9 кв.м., 6-вітальня пл.20,2 кв.м., 7-кімната пл.14,1 кв.м., 8-кімната пл.14,2 кв.м., 9-ванна пл.1,4 кв.м., 10-кухня пл.8,5 кв.м., 11- комора пл.2,9 кв.м., 12-комора пл.4,1 кв.м., 13-кухня пл.12,8 кв.м., 14-коридор пл.1,7 кв.м., 15-санвузол пл.1,8 кв.м., 16-кімната пл.20,8 кв.м..

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на житловий будинок по АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач: ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_9 ; РНОКПП НОМЕР_2 ).

Дата складання повного тексту рішення 03 жовтня 2024 року.

Суддя

Луцького міськрайонного суду Т.М.Філюк