Справа № 297/4199/24
Ухвала

про залишення позовної заяви без руху

07 жовтня 2024 року м. Берегове

Суддя Берегівського районного суду Закарпатської області Ільтьо І. І., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ «Лісоіндустрія» про стягнення заробітної плати та середньої плати за час фактичного розрахунку,

ВСТАНОВИВ:

04.10.2024 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача нараховану і не виплачену заробітну плату та не виплачені кошти за невикористану відпустку, а також стягнути середній заробіток за весь період невиплати заробітної плати по день фактичного розрахунку.

Позовна заява подана без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 ЦПК України.

Так, в порушення вимог ст. 177 ч. 4 ЦПК України до позовної заяви не додано документів, що підтверджують сплату судового збору за вимоги про стягнення середнього заробітку за весь період невиплати заробітної плати по день фактичного розрахунку.

Посилання позивача на п. 1 ч. 1ст. 5 Закону України «Про судовий збір» щодо звільнення від сплати судового збору в частині цих вимог є безпідставним, оскільки позивачі у справах за вимогами, що випливають із трудових відносин, не звільняються від сплати судового збору, за винятком двох категорій позовів: про стягнення заробітної плати та про поновлення на роботі.

У позовній заяві позивач фактично заявляє такі вимоги: 1) стягнення невиплаченої заробітної плати стягнення нарахованої але не виплаченої заробітної плати; 2) стягнення компенсації за невикористану відпустку; 3) стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Згідно ст. 1 ч. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про оплату праці» та Інструкція зі статистики заробітної плати, затверджена наказом Державного комітету статистики України від 13.01.2004 р. № 5заробітна плата складається з основної заробітної плати, додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат. Перелік інших виплат, що не належать до фонду оплати праці, наведено у пункті 3 Інструкції.

Тобто, виплата за рішенням суду середнього заробітку за час затримки належних звільненому працівнику не відноситься до виплат, пов`язаних з оплатою праці, перелічених в Інструкції.

В постанові Верховного Суду від 21.12.2019 р. (справа №243/10489/17-ц) зазначено, що середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні (вимушеного прогулу) за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати) у розумінні статті 2 Закону України «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні (вимушеного прогулу) не входить до структури заробітної плати.

З огляду на викладене пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - в справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (вимушеного прогулу) під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Тобто, позивач звільнений від сплати судового збору тільки за пред`явлення вимоги про стягнення з ТОВ «Лісоіндустрія» заборгованості по заробітній платі та компенсації за невикористану відпустку.

Таким чином, позивачу потрібно сплатити судовий збір за вимогу про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 1 січня 2024 року становить 3028 гривні, таким чином судовий збір за майнову вимогу про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 1211,20 грн. та не більше 15140 грн.

Крім того, Згідно ч.1 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмету спору та їх обґрунтування.

Всупереч вимогам п.3 ч.3 ст. 175 ЦПК України в позовній заяві ОСОБА_1 не вказав ціну позову та не навів обґрунтованого розрахунку сум, що стягуються чи оспорюються.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

З формулювання змісту позовних вимог ОСОБА_1 не вбачається яку саме суму нарахованої але не виплаченої заробітної плати слід стягнути з ТОВ «Лісоіндустрія».

В порушення вимог п.5 ч.3 ст. 175 ЦПК України позивач не наводить обставин, якими обґрунтовує свої вимоги, не зазначає доказів, що підтверджують вказані обставини.

Стосовно твердження в позовній заяві з приводу того, що позивач не знає розмір заборгованості із заробітної плати, оскільки відповідач не надав відповідь на адвокатський запит про його розмір заборгованості із заробітної плати, суд зазначає наступне.

Необхідні дані щодо нарахованої, але не виплаченої при звільненні заробітної плати також наявні і в позивача (наприклад, відомості, у тому числі, з електронних кабінетів банківської установи про надходження коштів на картковий рахунок, Пенсійного фонду України щодо застрахованої особи та з Державної фіскальної служби України щодо нарахованого позивачу відповідачем доходу). Не виплата позивачу відповідачем заробітної плати не свідчить про те, що така заробітна плата не була нарахована позивачу та що відповідач не надавав відповідні звіти (відомості, тощо) до державних органів у порядку визначеним чинним законодавством. У випадку, якщо під час розгляду справи будуть встановлені відмінні дані щодо розміру заборгованості із заробітної плати, аніж той розмір, що позивачем буде вказано під час подання позову до суду, то позивач не позбавлений можливості уточнити позовні вимоги в порядку визначеним Цивільним процесуальним кодексом України.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених уі 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, вказана позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку на усунення недоліків.

Керуючись статтями 175,177, 185 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ «Лісоіндустрія» про стягнення заробітної плати та середньої плати за час фактичного розрахунку, залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк терміном сім днів з дня вручення цієї ухвали для усунення зазначених недоліків та роз`яснити, що у випадку невиконання вимог ухвали у встановлений строк, позовна заява буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Іван ІЛЬТЬО