Справа № 368/367/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" травня 2024 р. Кагарлицький районний суд Київської області

В складі:

Головуючий - суддя Закаблук О.В.

При секретарі - Токовенко Н.О.

- розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кагарлик Київської області в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , - про визнання майна приватною особистою власністю, та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , - про визнання права власності на житловий будинок, суд, -

В С Т А Н О В И В :

05.03.2024 року на адресу Кагарлицького районного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , - про визнання майна приватною особистою власністю, в прохальній частині якої позивач просив суд винести рішенні, на підставі якого:

1. Визнати житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , - особистою приватною власністю ОСОБА_1 .

2. Визнати особистою приватною власністю ОСОБА_1 житловий будинок загальною площею 65,9 кв.м., що складається з веранди 1-1 площею 9,9 кв.м., житлової кімнати 1-2 площею 10,0 кв.м., житлової кімнати 1-3 площею 11,9 кв.м., житлової кімнати 1-4 площею 10,8 кв.м., коридору 1-5 площею 0,9 кв.м., санвузла 1-6 площею 4,5 кв.м., комори 1-7 площею 0,6 кв.м., кухні 1- 8 площею 17,3 кв.м., господарські будівлі і споруди, а саме прибудова під літ. а3, погріб під літ. Під а3, ганок під літ. а4, сарай під літ. Б, навіс під літ. б1, гараж під літ. Ж, сарай під літ. ж1, навіс під літ. 3, вбиральня під літ. Е, вимощення № 5, огорожа № 6, ворота № 7, огорожа № 8.

Свої позовні вимоги позивач ОСОБА_1 в мотивувальній частині позовної заяви обгрунтовував наступними обставинами та нормами права:

- Відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку від 26.12.1995 р., укладеного між ОСОБА_1 (далі-Позивач) та Колективний сільськогосподарським підприємством «Колос» Позивач набув право власності на житловий будинок, що розташований, за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯИ №309504 від 06.11.2009 р., - Позивач набув право власності на земельну ділянку площею 0,25 га, - для ведення будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:326:0008.

Вказане нерухоме майно було набуто Позивачем під час перебування у шлюбі з ОСОБА_3 . У зв`язку з чим, рішенням Апеляційного суду Київської області від 30.05.2012 р. у справі № 2-8/11 житловий будинок та земельну ділянку було поділено між Позивачем та ОСОБА_3 (далі- Відповідач).

Зокрема, було виділено в натурі по 1/2 частини житлового будинку та 1/2 частини земельної ділянки з конкретними кімнатами, спорудами та конкретну частину земельної ділянки.

Рішенням Ржищівської міської ради № 320 від 18.11.2021 р. частині будинку Позивача було присвоєно поштову адресу: АДРЕСА_1 .

Відповідно до витягу з Державного реєстру нерухомого майна про реєстрацію права власності №312176710 від 12.10.2022 р. Позивачем було зареєстровано право власності на 1/2 частину житлового будинку.

Відповідно до витягу з Державного реєстру нерухомого майна про реєстрацію права власності №293980251 від 10.01.2022 р., - Позивачем було зареєстровано право власності на 1/2 частину земельної ділянки, а саме, - 0,125 га, - для ведення будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, присвоєно земельній ділянці кадастровий номер :01:326:0030.

На час розподілу житлового будинку та земельної ділянки за рішенням суду, а також реєстрації права власності Позивач перебував у зареєстрованому шлюбі з іншою жінкою, - ОСОБА_2 (далі-Відповідач).

Рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 22.02.2023 р. у справі №368/928/22 шлюб між Позивачем і Відповідачем було розірвано.

З грудня 2020 року Позивачем було виготовлено будівельний паспорт на реконструкцію вищевказаної частини житлового будинку, оскільки або до шлюбу з Відповідачем або за особисті кошти Позивача було здійснено реконструкцію будинку чи було побудовано деякі споруди.

В подальшому Позивачем було складено та зареєстровано декларацію про готовність до експлуатації об`єкта, будівництво якого здійснено на підставі будівельного паспорту від 29.06.2021 р. КС41.

Відповідно до витягу з реєстру будівельної діяльності Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва вказану декларацію було зареєстровано за № 10/10-Б-0208/66/П від 02.08.2021 р.

В подальшому ФОП ОСОБА_4 було виготовлено Позивачу технічний паспорт на реконструйовану частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Після цього Позивач звернувся до державного реєстратора для того, щоб зареєструвати право власності на частину житлового будинку згідно декларації про готовність до експлуатації об`єкта, будівництво якого здійснено на підставі будівельного паспорту від 29.06.2021 р. КС41 та інших документів.

Проте, рішенням державного реєстратора виконавчого комітету Ржищівської міської ради Захарченко Л.М. №703665544 від 23.11.2023 р. про відмову в проведені реєстраційних дій, - Позивачу було відмовлено в проведені державної реєстрації права власності частини житлового будинку згідно декларації.

Підставою для відмови було відсутність письмової згоди співвласника (тобто Відповідача) закінченого будівництвом об`єкта на проведення його реконструкції, а також відсутня письмова заява співвласників (тобто Відповідача) про визначення розміру часток, справжність підписів на якій посвідчується нотаріально або договір, укладений співвласниками.

Отже, у зв`язку з відсутністю згоди Відповідача, - ОСОБА_2 , та Відповідача, - ОСОБА_3 , - Позивачу було відмовлено в реєстрації права власності на його частину житлового будинку, що належить йому на праві особистої власності та було реконструйовано ним особисто. При цьому, - Відповідачі не мають відношення до вказаної частини будинку та її реконструкції.

Відсутність згоди Відповідачів на проведення реконструкції та реєстрації права власності за Позивачем на частину будинку порушує право Позивача на таке майно.

Також, можлива реєстраціЯ за Відповідачами права власності на частку частини житлового будинку Позивача також буде порушувати право власності Позивача, яке є його особистим майном.

Вказане майно є особистим майно Позивача, виходячи з наступного.

Згідно п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 57 Сімейного кодексу України майно, набуте нею, ним до шлюбу, майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування.

Отже, відповідно до норм п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 57 Сімейного кодексу України хоча право власності на частину житлового будинку та земельну ділянку було зареєстровано Позивачем за час шлюбу, воно є особистою приватною власністю Позивача, оскільки житловий будинок було придбано задовго до того, як Позивач та Відповідач ОСОБА_2 одружились, а з Відповідачем ОСОБА_3 розподіл відбувся за рішенням Апеляційного суду Київської області від 30.05.2012 р. у справі №2-8/11.

Позивач вважає, що необхідність надання згоди Відповідачів на реєстрацію за Позивачем частини житлового будинку, який є його особистою власністю, - порушує його право на володіння та розпорядження власним майном.

Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст. 317 Цивільного кодексу України власникові начежать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Згідно ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ч. 1 ст. 386 Цивільного кодексу України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.

Виходячи з вказаних положень Конституції України та Цивільного кодексу України Позивач, як власник майна, - має право безперешкодно розпоряджатися своєю власністю та таке право гарантується державою. Тобто, у разі обмеження права власника держава, в особі судів, забезпечує захист права власності від обмежень з боку іншої особи.

Згідно ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до положень Цивільного кодексу України у разі створення перешкод у розпорядженні власністю Позивач може звернутися до суду з вимогою про відновлення порушеного або обмеженого права власності шляхом визнання майна особисто власністю.

Згідно ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також: у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи те, що право особистої власності Позивача обмежується тим, що Позивач має отримувати згоду Відповідачів на реєстрацію його частині житлового будинку, відповідно до норм ст. 392 Цивільного кодексу України, Позивач з метою захисту свого права особистої власності може звернутись до суду з позовом про визнання права особистої власності на майно.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 57, 59 Сімейного кодексу України, ст. ст. 15, 16, 317, 319, 321, 386, 391, 392 Цивільного кодексу України, ст. ст. 4, 174, 175 Цивільного процесуального кодексу України, - позивач просив суд задовольнити вимоги, викладені в прохальній частині позовної заяви.

05.03.2024 року автоматизованою системою документообігу суду для слухання даної справи на підставі п. 15.4) Перехідних Положень ЦПК України був визначений суддля Кагарлицького районного суду Закаблук О.В., призначено справа № 368/367/24, провадження № 2/368/430/24.

15.04.2024 року Кагарлицьким районним судом на підставі ст.ст. 175, 177, 185, 187, 258, 260 ЦПК України винесено ухвалу про відкриття провадження у справі, прийнято процесуальне рішення про слухання справи в загальному позовному провадженні, призначено справу до підготовчого судового засдання на 14 год. 00 хв. 13.05.2024 року.

26.04.2024 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , - про визнання права власності на житловий будинок, в прохальній частині якої позивачка зустрічного позову просила суд винести рішення, на підставі якого:

1. Визнати житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , - особистою приватною власністю ОСОБА_3 .

2. Визнати особистою приватною власністю ОСОБА_3 житловий будинок загальною площею 42,1 кв.м., що складається з веранди 1-1 площею 4,0 кв.м., вітальні 1-2 площею 9,8 кв.м., житлової кімнати 1-3 площею 15,3 кв.м., кухні 1-4 площею 13,0 кв.м., господарські будівлі і споруди, а саме прибудова під літ. а. відкрита веранда під літ. аі, сарай під літ. В, нпогріб під літ. підВ, вбиральня під літ. Г, колодязь №1, хвіртка №2, ворота №3, вимощення під літ. І.

Позовні вимоги зустрічного позову позивачка зустрічного позову ОСОБА_3 в мотивувальній частині зустрічної позовної заяви обгрунтовувала наступними обставинами та нормами права:

- В провадженні Кагарлицького районного суду Київської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 (далі-Відповідач) до ОСОБА_3 (далі-Позивач) про поділ визнання майна особистою приватною власністю.

Згідно позовних вимог Відповідача він просить провести поділ спільного майна, а саме, - визнати житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , - особистою приватною власністю, та визнати на нього право власності.

Згідно ст. 193 Цивільного процесуального кодексу України відповідач має право пред явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може викчючити повністю або частково задоволення первісного позову.

Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Користуючись право передбаченим ст. 193 Цивільного процесуального кодексу України Позивач звертається до суду із зустрічною позовною заявою про визнання права власності на житловий будинок.

Відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку від 26.12.1995 р., укладеного між ОСОБА_1 (далі-Позивач), та Колективним сільськогосподарським підприємством «Колос», - Позивач набув право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯИ №309504 від 06.11.2009 р., Позивач набув право власності на земельну ділянку площею 0,25 га для ведення будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:326:0008.

Вказане нерухоме майно було набуто Позивачем під час перебування у шлюбі з ОСОБА_1 . У зв`язку з чим, рішенням Апеляційного суду Київської області від 30.05.2012 р. у справі № 2-8/11 житловий будинок та земельну ділянку було поділено між Позивачем та ОСОБА_3 (далі- Відповідач).

Зокрема, було виділено в натурі по 1/2 частині житлового будинку та 1/2 частині земельної ділянки з конкретними кімнатами, спорудами та конкретну частину земельної ділянки.

В подальшому частині будинку Позивача було присвоєно поштову адресу: АДРЕСА_1 .

Отже, Позивач є власником житлового будинку та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 .

Надалі Позивачем було здійснено реконструкцію вищевказаної частини житлового будинку, оскільки або до шлюбу з Відповідачем або за особисті кошти Позивача було здійснено реконструкцію будинку чи було побудовано деякі споруди.

В подальшому Позивачем було складено та зареєстровано декларацію про готовність до експлуатації об`єкта, будівництво якого здійснено на підставі будівельного паспорту від 04.08.2023 р. іу 31.

В подальшому ФОП ОСОБА_4 було виготовлено Позивачу технічний паспорт на реконструйовану частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Після цього Позивач звернулась до державного реєстратора для того, щоб зареєструвати право власності на частину житлового будинку згідно декларації про готовність - до експлуатації об`єкта, будівництво якого здійснено на підставі будівельного паспорту від 04.08.2023 р. іу 31 та інших документів.

Проте, рішенням державного реєстратора виконавчого комітету Ржищівської міської ради Захарченко Л.М. №703665544 від 23.11.2023 р. про відмову в проведені реєстраційних дій Позивачу було відмовлено в проведені державної реєстрації права власності частини житлового будинку згідно декларації.

Підставою для відмови було відсутність письмової згоди співвласника (тобто Відповідача) закінченого будівництвом об`єкта на проведення його реконструкції, а також відсутня письмова заява співвласників (тобто Відповідача) про визначення розміру часток, справжність підписів на якій посвідчується нотаріально або договір, укладений співвласниками.

Отже, у зв`язку з відсутністю згоди Відповідача ОСОБА_1 Позивачу було відмовлено в реєстрації права власності на її частину житлового будинку, що належить їй на праві особистої власності та було реконструйовано нею особисто. При цьому, Відповідач не має відношення до вказаної частини будинку та її реконструкції.

Відсутність згоди Відповідача на проведення реконструкції та реєстрації права власності за Позивачем на частину будинку порушує право Позивача на таке майно.

Також, можлива реєстрація за Відповідачем права власності на частку частини житлового будинку Позивача також буде порушувати право власності Позивача, яке є її особистим майном.

Вказане майно є особистим майно Позивача виходячи з наступного.

Згідно п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 57 Сімейного кодексу України майно, набуте нею, ним до шлюбу; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування.

Отже, відповідно до норм п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 57 Сімейного кодексу України хоча право власності на частину житлового будинку та земельну ділянку було зареєстровано Позивачем за час шлюбу, воно є особистою приватною власністю Позивача, оскільки житловий будинок було придбано задовго до того як Позивач та Відповідач ОСОБА_2 одружились, а з Відповідачем ОСОБА_3 розподіл відбувся за рішенням Апеляційного суду Київської області від 30.05.2012 р. у справі № 2-8/11.

Позивач вважає, що необхідність надання згоди Відповідачів на реєстрацію за Позивачем частини житлового будинку, який є його особистою власністю, порушує його право на володіння та розпорядження власним майном.

Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Згідно ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ч. 1 ст. 386 Цивільного кодексу України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.

Виходячи з вказаних положень Конституції України та Цивільного кодексу України Позивач як власник майна має права безперешкодно розпорядження своєю власністю та таке право гарантується державою. Тобто, у разі обмеження права власника держава, в особі судів, забезпечує захист права власності від обмежень з боку іншої особи.

Згідно ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого нгмайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до положень Цивільного кодексу України у разі створення перешкод у розпорядженні власністю Позивач може звернутися до суду з вимогою про відновлення порушеного або обмеженого права власності шляхом визнання майна особисто власністю.

Згідно ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ніш документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи те, що право особистої власності Позивача обмежується тим, що Позивач має отримувати згоду Відповідача на реєстрацію її частині житлового будинку, відповідно до норм ст. 392 Цивільного кодексу України, Позивач з метою захисту свого права особистої власності може звернутись до суду з позовом про визнання права особистої власності на майно.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 57, 59 Сімейного кодексу України, ст. ст. 15, 16, 317, 319, 321, 386, 391, 392 Цивільного кодексу України, ст. ст. 4, 174, 175 Цивільного процесуального кодексу України, - позивачка зустрічного позову просить суд винести рішення, на підставі якого задовольнити позовні вимоги зустрічного позову.

13.05.2024 року судом винесено ухвалу, згідно з якою:

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , - про визнання права власності на житловий будинок, - прийняти до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , - про визнання майна приватною особистою власністю, - для їх спільного розгляду в одному провадженні.

13.05.2024 року підготовче судове засідання відкладено на 12 год. 00 хв. 23.05.2024 року в зв`язку з клопотанням сторін про можливість укладення мирової угоди.

В підготовче судове засідання, яке відбулося 23.05.2024 року, позивач ОСОБА_1 не з`явився, хоча був повідомлений судом належним чином про день, час та місце слухання справи, проте, - на адресу Кагарлицького районного суду надійшла письмова заява позивача ОСОБА_1 , в якій він просить суд слухати справу без його участі, та просить затвердити мирову угоду, яка була укладена ним з відповідачами в позасудовому порядку.

В підготовче судове засідання, яке відбулося 23.05.2024 року, відповідачка ОСОБА_2 , - не з`явилася, хоча була повідомлена судом належним чином про день, час та місце слухання справи, проте, - на адресу Кагарлицького районного суду надійшла письмова заява відповідачки ОСОБА_2 , в якій вона просить суд слухати справу без її участі, та просить затвердити мирову угоду, яка була укладена нею з іншою відповідачкою та позивачем в позасудовому порядку.

В підготовче судове засідання, яке відбулося 23.05.2024 року, відповідачка ОСОБА_3 , - не з`явилася, хоча була повідомлена судом належним чином про день, час та місце слухання справи, проте, - на адресу Кагарлицького районного суду надійшла письмова заява відповідачки ОСОБА_3 , в якій вона просить суд слухати справу без її участі, та просить затвердити мирову угоду, яка була укладена нею з іншою відповідачкою та позивачем в позасудовому порядку.

23.05.2024 року на адрпесу суду надійшла заява сторін про затвердження мирової угоди наступного змісту:

ЗАЯВА

про затвердження мирової угоди

Ми, ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 сторони у справі №368/367/24, з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок уклали мирову угоду, яка подана суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 207 ЦПК України, -

ПРОСИМО СУД:

Постановити ухвалу про затвердження даної Мирової угоди та закриття провадження у справі у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди.

Наслідки закриття провадження у справі у зв`язку з укладенням мирової угоди, передбачені ст. 207, 208, 256 ЦПК України, нам роз`яснені та зрозумілі.

МИРОВА УГОДА

у справі № 368/367/24

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 ,

ОСОБА_2

про поділ спільного майна подружжя та зустрічним позовом

ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права

власності на житловий будинок

«23» травня 2024 р.

Ми, ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , - сторони у справі №368/367/24 (далі - Сторони) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності на житловий будинок, з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок уклали дану Мирову угоду на наступних умовах:

1. Сторони цієї Мирової угоди визнають, що вони мають у власності нерухоме майно, а саме:

- ОСОБА_1 житловий будинок загальною площею 65.9 кв.м., що складається з веранди 1-1 площею 9,9 кв.м., житлової кімнати 1-2 площею 10,0 кв.м., житлової кімнати 1-3 площею 11,9 кв.м., житлової кімнати 1-4 площею 10,8 кв.м., коридору 1-5 площею 0,9 кв.м., санвузла 1-6 площею 4,5 кв.м., комори 1-7 площею 0,6 кв.м.. кухні 1-8 площею 17,3 кв.м., господарські будівлі і споруди, а саме прибудова під літ. аЗ, погріб під літ. Під аЗ, ганок під літ. а4, сарай під літ. Б, навіс під літ. 61, гараж під літ. Ж, сарай під літ. жі, навіс під літ. 3. вбиральня під літ. Е, вимощення №5. огорожа №6, ворота №7, огорожа №8, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

- ОСОБА_3 житловий будинок загальною площею 42,1 кв.м., що складається з веранди 1-1 площею 4,0 кв.м., вітальні 1-2 площею 9.8 кв.м., житлової кімнати 1-3 площею 15,3 кв.м., кухні 1-4 площею 13,0 кв.м., господарські будівлі і споруди, а саме прибудова під літ. а, відкрита веранда під літ. аі, сарай під літ. В. погріб під літ. підВ, вбиральня під літ. Г, колодязь №1, хвіртка №2, ворота №3. вимощення під літ. І, що розташований за адресою АДРЕСА_1 .

- ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0.125 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:326:0030;

- ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,125 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:326:0001.

2. Сторони цієї Мирової угоди визнають, що спільна власність Сторін на вказане в п. 1 цієї Мирової угоди майно з моменту затвердження цієї Угоди припиняється та дане майно визнається особистою приватною власністю ОСОБА_1 .

3. Сторони, які діють свідомо, добровільно, за Взаємною згодою і попередньою домовленістю, розуміючи значення своїх дій та їх правові наслідки, домовились, визнати за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на:

- житловий будинок загальною площею 65,9 кв.м., що складається з веранди 1-1 площею 9,9 кв.м., житлової кімнати 1-2 площею 10,0 кв.м., житлової кімнати 1-3 площею 11,9 кв.м., житлової кімнати 1-4 площею 10,8 кв.м., коридору 1-5 площею 0,9 кв.м., санвузла 1-6 площею 4,5 кв.м., комори 1-7 площею 0,6 кв.м., кухні 1-8 площею 17,3 кв.м., господарські будівлі і споруди, а саме прибудова під літ. аЗ. погріб під літ. Під аЗ, ганок під літ. а4, сарай під літ. Б, навіс під літ. 61, гараж під літ. Ж, сарай під літ. жі, навіс під літ. З, вбиральня під літ. Е, вимощення №5, огорожа №6, ворота №7, огорожа №8, що розташований за адресою АДРЕСА_1 .

- житловий будинок загальною площею 42,1 кв.м., що складається з веранди 1-1 площею 4,0 кв.м., вітальні 1-2 площею 9,8 кв.м., житлової кімнати 1-3 площею 15,3 кв.м., кухні 1-4 площею 13,0 кв.м., господарські будівлі і споруди, а саме прибудова під літ. а. відкрита веранда під літ. аі, сарай під літ. В, погріб під літ. підВ, вбиральня під літ. Г, колодязь №1, хвіртка №2, ворота №3, вимощення під літ. І, що розташований за адресою

АДРЕСА_2 . Відповідно до ст. 207 Цивільного процесуального кодексу України (Умировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб) Сторони, які діють свідомо, добровільно, за взаємною згодою і попередньою домовленістю, розуміючи значення своїх дій та їх правові наслідки, домовились, визнати за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на:

- земельну ділянку площею 0,125 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою АДРЕСА_1 . кадастровий номер :01:326:0030;

- земельну ділянку площею 0,125 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:326:0001.

5. Сторони цієї Мирової угоди погодили, що в рахунок частки ОСОБА_3 в житловому будинку та земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 була виплачена ОСОБА_1 грошова компенсація, що була сплачена перед підписанням даної Мирової угоди. Підписуючи дану Мирову угоду ОСОБА_3 підтверджує розрахунок та отримання коштів.

6. Підписанням цієї Мирової угоди ОСОБА_3 засвідчує, що не має та не буде мати в майбутньому будь-яких претензій до ОСОБА_1 щодо житлового будинку та земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 .

Підписанням цієї ОСОБА_5 засвідчує, що не має та не буде мати в майбутньому будь-яких претензій до ОСОБА_1 щодо житлового будинку та земельних ділянок за адресою АДРЕСА_1 та

АДРЕСА_3 . Сторони цієї Мирової угоди дійшли згоди про те, що понесені ними судові витрати залишаються за Сторонами, що їх понесли та не підлягають розподілу судом.

8. Мирова угода підлягає затвердженню судом і набуває чинності з моменту набрання законної сили ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області про її затвердження.

9. Дана Мирова угода та ухвала суду про визнання Мирової угоди є підставою для реєстрації (оформлення) ОСОБА_1 права особистої власності на нерухоме майно відповідно до чинного законодавства України.

10. Мирова угода укладена у чотирьох примірниках по одному для кожної зі Сторін угоди та один для суду з метою приєднання до матеріалів цивільної справи. Кожний примірник має однакову юридичну силу.

11. Сторони стверджують, що дана угода укладена в добровільному порядку, без тиску та обману, не внаслідок збігу тяжких обставин, умови угоди Сторонами зрозумілі. Текст угоди прочитаний особисто кожною Стороною, доповнень га зауважень немає.

12. Зміст ст. ст. 207, 208, 256 ЦПК України про наслідки укладення мирової угоди та закриття провадження у справі Сторонам роз`ясненні і зрозумілий.

Підписи сторін: /підпис/ ОСОБА_1

/підпис/ ОСОБА_3

/підпис/ ОСОБА_2 .

Вивчивши матеріали справи, суд вважає на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянути справу без участі осіб, які беруть участь у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів, та затвердити мирову угоду між сторонами, - шляхом винесення судового рішення у виді ухвали, як окремого процесуального документу, з постановленням в нарадчій кімнаті, обґрунтовуючи своє рішення наступним.

Фактичні обставини справи, встановлені в судовому засіданні, та застосування до них норм права:

- Позовні вимоги первинного позову, їх обгрунтування, позовну вимоги зустрічного позову, їх обгрунтування, текст мирової угоди, - судом наведено вище в мотивувальній частині даної ухвали в повному обсязі, а тому суд приходить до висновку щодо відсутності їх повторного викладення в даній частині мотивувальної частини ухвали про затвердження мирової угоди між сторонами, та вважає за можливе здійснити обгрунтування факту затвердження мирової угоди, - зважаючи на норми права.

Норми процесуального права, використані судом при вирішенні питання щодо затвердження мирової угоди.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 258 ЦПК України судовими рішеннями є ухвали.

Згідно ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться у порядку, встановленому статтями 206, 207 ЦПК України.

Згідно ст. 207 ЦПК України:

1. Мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних інтересів третіх осіб.

2. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

3. До ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії.

4. Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

5. Суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо:

1) умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними; або

2) одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Згідно ст. 208 ЦПК України:

1. Виконання мирової угоди здійснюється особами, які її уклали, в порядку і в строки, передбачені цією угодою.

2. Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження».

3. У разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.

Отже, дана мирова угода є багатостороннім (позивач та чотири відповідачі) волевиявленням, спрямована на врегулювання спору шляхом взаємних поступок.

Мирова угода укладена сторонами (між позивачем і відповідачами) і стосується прав та обов`язків сторін та предмета позову.

Судом було роз`яснено сторонам під час підготовчого судового засідання можливість укладення мирової угоди та суд сприяв примиренню сторін, чим сторони і скористалися під час підготовчого судового провадження в даній справі.

Сторони укласти мирову угоду поза судом, - шляхом її підписання поза судовим засіданням, текст мирової угоди було виготовлено сторонами поза судом. Сторони повідомили суд про укладення мирової угоди, зробивши спільну заяву, тобто заяву, яка підписана обома сторонами. Ця заява приєднана до справи.

Мирова угода укладена з урахуванням загальних правил вчинення правочинів у письмовій формі. В мировій угоді в дотримання вимог ЦПК України зазначено: найменування документа, - «Мирова угода», місце та дата її укладення, найменування та місце знаходження сторін, цивільну справу, за якою укладається мирова угода, конкретні умови мирової угоди, строки виконання зобов`язань, підписи сторін.

Суд перевірив, чи не суперечить мирова угода закону, а також, чи не порушує вона прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб, та встановив, що умови даної мирової угоди не суперечать інтересам сторін по справі та інтересам третіх осіб.

Слід зазначити, що затвердження судом мирової угоди як форма вирішення спору є спрощеною процесуальною процедурою, в якій не передбачено обов`язку доказування та оцінки доказів.

Отже, мирова угода приєднана до матеріалів справи. Сторонам роз`яснені наслідки такого рішення та закриття провадження у справі, що передбачено ч. 4 ст. 207, ч. 2 ст. 256 ЦПК України.

Суд, розглянувши вказане клопотання, письмові матеріали справи, прийшов до висновку, що дане обопільне клопотання сторін по справі про визнання мирової угоди підлягає задоволенню, оскільки не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, вчинено в інтересах обох сторін.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом.

Згідно ч. 2 ст. 255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих же підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ч. 4 ст. 200, ст.ст. 207, 208, п. 5 ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 256, п. 1 ч. 1 ст. 258, , 259, 260, ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

1. Затвердити мирову угоду в справі № 368/367/24, провадження № 2/368/4305/24, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , - про визнання майна приватною особистою власністю, та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , - про визнання права власності на житловий будинок, за наступних умов:

1. Спільна власність ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на майно:

- житловий будинок загальною площею 65.9 кв.м., що складається з веранди 1-1 площею 9,9 кв.м., житлової кімнати 1-2 площею 10,0 кв.м., житлової кімнати 1-3 площею 11,9 кв.м., житлової кімнати 1-4 площею 10,8 кв.м., коридору 1-5 площею 0,9 кв.м., санвузла 1-6 площею 4,5 кв.м., комори 1-7 площею 0,6 кв.м.. кухні 1-8 площею 17,3 кв.м., господарські будівлі і споруди, а саме прибудова під літ. аЗ, погріб під літ. Під аЗ, ганок під літ. а4, сарай під літ. Б, навіс під літ. 61, гараж під літ. Ж, сарай під літ. жі, навіс під літ. 3. вбиральня під літ. Е, вимощення №5. огорожа №6, ворота №7, огорожа №8, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

- житловий будинок загальною площею 42,1 кв.м., що складається з веранди 1-1 площею 4,0 кв.м., вітальні 1-2 площею 9.8 кв.м., житлової кімнати 1-3 площею 15,3 кв.м., кухні 1-4 площею 13,0 кв.м., господарські будівлі і споруди, а саме прибудова під літ. а, відкрита веранда під літ. аі, сарай під літ. В. погріб під літ. підВ, вбиральня під літ. Г, колодязь №1, хвіртка №2, ворота №3. вимощення під літ. І, що розташований за адресою АДРЕСА_1 .

- земельну ділянку площею 0.125 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:326:0030;

- земельну ділянку площею 0,125 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:326:0001, - з моменту вступу в законну силу ухвали про затвердження мирової угоди, - припиняється, та вищевказане майно визнається особистою приватною власністю ОСОБА_1 .

2. Визнати за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на:

- житловий будинок загальною площею 65,9 кв.м., що складається з веранди 1-1 площею 9,9 кв.м., житлової кімнати 1-2 площею 10,0 кв.м., житлової кімнати 1-3 площею 11,9 кв.м., житлової кімнати 1-4 площею 10,8 кв.м., коридору 1-5 площею 0,9 кв.м., санвузла 1-6 площею 4,5 кв.м., комори 1-7 площею 0,6 кв.м., кухні 1-8 площею 17,3 кв.м., господарські будівлі і споруди, а саме прибудова під літ. аЗ. погріб під літ. Під аЗ, ганок під літ. а4, сарай під літ. Б, навіс під літ. 61, гараж під літ. Ж, сарай під літ. жі, навіс під літ. З, вбиральня під літ. Е, вимощення №5, огорожа №6, ворота №7, огорожа №8, що розташований за адресою АДРЕСА_1 .

- житловий будинок загальною площею 42,1 кв.м., що складається з веранди 1-1 площею 4,0 кв.м., вітальні 1-2 площею 9,8 кв.м., житлової кімнати 1-3 площею 15,3 кв.м., кухні 1-4 площею 13,0 кв.м., господарські будівлі і споруди, а саме прибудова під літ. а. відкрита веранда під літ. аі, сарай під літ. В, погріб під літ. підВ, вбиральня під літ. Г, колодязь №1, хвіртка №2, ворота №3, вимощення під літ. І, що розташований за адресою

АДРЕСА_4 . Визнати за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на:

- земельну ділянку площею 0,125 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою АДРЕСА_1 . кадастровий номер :01:326:0030;

- земельну ділянку площею 0,125 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:326:0001.

4. В рахунок частки ОСОБА_3 в житловому будинку та земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 виплачена ОСОБА_1 грошова компенсація, що була сплачена перед підписанням даної Мирової угоди. Підписуючи дану Мирову угоду ОСОБА_3 підтверджує розрахунок та отримання коштів.

5. Підписанням цієї Мирової угоди ОСОБА_3 засвідчує, що не має та не буде мати в майбутньому будь-яких претензій до ОСОБА_1 щодо житлового будинку та земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 .

Підписанням цієї ОСОБА_5 засвідчує, що не має та не буде мати в майбутньому будь-яких претензій до ОСОБА_1 щодо житлового будинку та земельних ділянок за адресою АДРЕСА_1 та

АДРЕСА_3 . Сторони цієї Мирової угоди дійшли згоди про те, що понесені ними судові витрати залишаються за Сторонами, що їх понесли та не підлягають розподілу судом.

8. Мирова угода підлягає затвердженню судом і набуває чинності з моменту набрання законної сили ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області про її затвердження.

9. Дана Мирова угода та ухвала суду про визнання Мирової угоди є підставою для реєстрації (оформлення) ОСОБА_1 права особистої власності на нерухоме майно відповідно до чинного законодавства України.

10. Мирова угода укладена у чотирьох примірниках по одному для кожної зі Сторін угоди та один для суду з метою приєднання до матеріалів цивільної справи. Кожний примірник має однакову юридичну силу.

11. Сторони стверджують, що дана угода укладена в добровільному порядку, без тиску та обману, не внаслідок збігу тяжких обставин, умови угоди Сторонами зрозумілі. Текст угоди прочитаний особисто кожною Стороною, доповнень га зауважень немає.

12. Зміст ст. ст. 207, 208, 256 ЦПК України про наслідки укладення мирової угоди та закриття провадження у справі Сторонам роз`ясненні і зрозумілий.

Провадження в справі № 368/367/24, провадження № 2/368/430/24,- закрити на підставі ч. 4 ст. 200, ч. 4 ст. 207, п. 5 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Роз`яснити сторонам процесуальні наслідки закриття провадження в справі в зв`язку з укладенням мирової угоди, які передбачені ч. 2 ст. 256 ЦПК України.

Дана ухвала на підставі ч. 2 ст. 208 ЦПК України є виконавчим документом.

Ухвала суду на підставі п.п. 11, 15 ч. 1 ст. 353 ЦПК України може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Згідно ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Згідно ч. 2 ст. 354 ЦПК України учасник справи, якому повний текст ухвали суду не були вручені в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно ч. 1 ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Згідно п. 15.5) Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення подання апеляційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Кагарлицький районний суд Київської області протягом п`ятнадцяти днів з моменту проголошення, а особами, які не були присутні при проголошенні ухвали, - протягом п`ятнадцяти днів з моменту отримання ухвали.

Суддя: О.В. Закаблук