Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2024 р. Справа № 597/1213/24

Заліщицький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Тренич А.Г.

секретар судового засідання Богдан В.М.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Заліщицької міської ради Чортківського району Тернопільської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права на земельну ділянку (пай) в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Заліщицького районного суду Тернопільської області з позовом до Заліщицької міської ради Чортківського району Тернопільської області про встановлення юридичного факту та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

В позовній заяві позивач просить встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 в період з 1995 року по 01.04.2000 року за адресою: АДРЕСА_1 та визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) в селянській спілці «Золотий колос», розміром 1,22 умовних кадастрових гектарів, нормативно-грошовою оцінкою 37229,27 грн., що посвідчена сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ТР №0251994, який видано 10.06.1997 року, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 .

Ухвалою Заліщицького районного суду Тернопільської області від 09.08.2024 року відкрито провадження у справі та ухвалено розглядати справи у порядку загального позовного провадження із викликом сторін.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 в судовому засіданні просять позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач не делегував свого представника в судове засідання, у відзиві на позовну заяву просить розглянути справу без його участі, не заперечує щодо задоволення позову в повному обсязі.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачами позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно матеріалів справи у ній відсутні дані, які б вказували, що визнання позову відповідачами суперечить вимогам закону.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні повідомила, що позивач ОСОБА_1 з померлим ОСОБА_3 проживали разом однією сім`єю з 1995 року по день його смерті, та після його смерті позивач займався його похованням останнього.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні повідомив, що позивач ОСОБА_1 з померлим ОСОБА_3 проживали разом однією сім`єю з 1995 року по день його смерті та після його смерті позивач займався його похованням останнього.

Заслухавши пояснення позивача, його представника, свідків, дослідивши матеріали справи, враховуючи заяву відповідача, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи із наступного.

Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 20.02.2024 року, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , про що складено відповідний актовий запис № 13.

Згідно з довідкою Дзвиняцького старостинського округу Чортківського району Тернопільської області за №19-4/61 від 06.02.2024 року, ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , дійсно з 1995 року до дня смерті проживав з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки Дзвиняцького старостинського округу Чортківського району Тернопільської області за № 19-4/111 від 25.03.2024 року інших спадкоємців у ОСОБА_3 не має.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, до складу якої входить право на земельну частку (пай) в селянській спілці «Золотий колос», розміром 1,22 умовних кадастрових гектарів, що посвідчена сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ТР №0251994, який видано 10.06.1997 року на підставі рішення Заліщицької РДА від 07.02.1997 року № 45, та зареєстрованого за реєстраційним номером 18210.

Факт видачі ОСОБА_3 вищевказаного сертифіката на право на земельну частку (пай) підтверджується відповіддю Головного Управління Держгеокадастру у Тернопільській області №29-19-0.212-1743/2-24 від 18.04.2024 року.

Позивач проживав разом з померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 та являється спадкоємцем четвертої черги за законом після його смерті.

Однак, у позивача немає можливості підтвердити факт постійного проживання з спадкодавцем з 1995 року та на час відкриття спадщини.

Від встановлення юридичного факту проживання залежить виникнення майнового права позивача на нерухоме спадкове майно після смерті ОСОБА_3 , як спадкоємця за законом.

Вирішуючи питання про встановлення даного факту суд виходить з того, що відповідно до ч.1ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання правовстановлюючих документів в органах, що вчиняють нотаріальні дії.

Проте, сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджений документом. Таким чином, для позивача важливо, не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту, це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Доказів, які б спростовували вищевикладене суду не надано.

Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Статтею 318 ЦПК України передбачено, що у заяві про встановлення юридичного факту повинно бути зазначено, який факт заявник просить встановити та з якою метою, причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів. Отже, суд може встановити юридичний факт у тому разі, коли особою вчинено всі можливі заходи по отриманню необхідних документів, і виключно за наявності об`єктивних причин, які не залежать від волі особи, що обумовлюють неможливість отримання документу на підтвердження юридичного факту.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

У даній справі встановлено, що позивач звертався з заявою до приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу Тернопільської області Ткачука С.О., який відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 , у зв`язку з тим, що позивач не пред`явив документів, які підтверджують родинні зв`язки з померлим та рекомендував вирішити справу в судовому порядку.

Від встановлення юридичного факту проживання в період з 1995 року по 01 квітня 2000 року покійного ОСОБА_3 з позивачем залежить виникнення майнового права останнього на нерухоме спадкове майно після смерті ОСОБА_3 , як спадкоємця четвертої черги за законом.

Тому, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що досліджені у судовому засіданні докази вказують на те, що позивач ОСОБА_1 постійно проживав з 1995 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 з ОСОБА_3 і на час відкриття спадщини.

Згідно ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

В ч.3 ст.1268 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до довідки Дзвиняцького старостинського округу Заліщицької міської ради Чортківського району Тернопільської області №19-4/61 від 06.02.2024 року, зі спадкодавцем ОСОБА_3 на момент його смерті проживав ОСОБА_1 .

Таким чином після смерті ОСОБА_3 інші спадкоємці крім позивача ОСОБА_1 , відсутні.

У постанові Верховного Суду від 18 грудня 2019 року в справі №265/6868/16-ц (провадження №61-34234св18) зроблено висновок про те, що у справах про визнання права власності у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який прийняв спадщину, а у випадку його відсутності, усунення від права на спадкування, неприйняття ним спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування.

Згідно приписів ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно із правовою позицією Верховного Суду, викладеної у постанові від 22.09.2021 року у справі №227/3750/19, звернення до суду з позовом про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом допускається, якщо це в майбутньому порушує право власності на спадкове майно.

Отже, звернення до суду з вимогою про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування цілком відповідає законодавству.

Позивач ОСОБА_1 проживав більше п`яти років з померлим ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 , який мав право на земельну частку (пай) у селянській спілці «Золотий колос», що стверджується вищевказаними належними та допустимими доказами.

27 лютого 2024 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Чортківського нотаріального округу Тернопільської області Ткачук С.О. задля оформлення свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 , де йому відмовлено у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують родинні зв`язки та рекомендовано вирішити дане питання в судовому порядку.

Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" №7 від 16.04.2004 року, громадянин, включений до списку, який додається до Державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта.

Відповідно до пунктів 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними прав вимоги на відведення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.

Згідно п.3.5 Інформаційного листа Вищого ССУ з розгляду кримінальних та цивільних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Статтею 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власника земельних часток (паїв)» передбачено, що до осіб, які мають право на земельну частку (пай) відносяться громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом.

Згідно ст.2 цього Закону основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Відповідно до ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися після його смерті.

Спадщину після смерті ОСОБА_3 своєчасно прийняв, як спадкоємець четвертої черги за законом ОСОБА_1 , оскільки проживав з померлим разом однією сім`єю більше п`яти років в одному будинковолодінні.

Таким чином, суд приходить до переконання, що даний позов слід задовольнити.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат по справі, суд вважає, що їх слід покласти на сторони в понесених ними розмірах.

Керуючись ст.ст.10, 12, 81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст.1216-1218, 1220-1223, 1225, 1264, 1268, 1269, 1270 Цивільного кодексу України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Заліщицької міської ради Чортківського району Тернопільської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права на земельну ділянку (пай) в порядку спадкування - задовольнити повністю.

Встановити, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , житель с.Дзвиняч Чортківського району Тернопільської області проживав однією сім`єю із ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , в період з 1995 року по 01.04.2000 року.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: с.Дзвиняч Чортківського району Тернопільської області право на земельну частку (пай) в селянській спілці «Золотий колос», розміром 1,22 умовних кадастрових гектарів, нормативно-грошовою оцінкою 37229 (тридцять сім тисяч двісті двадцять дев`ять) гривень 27 копійок, що посвідчена сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ТР №0251994, який видано 10.06.1997 року на підставі рішення Заліщицької РДА від 07.02.1997 року № 45 та зареєстрованого за реєстраційним номером 18210, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 .

Судові витрати по справі покласти на сторони в понесених ними розмірах.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: с.Дзвиняч Чортківського району Тернопільської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: Заліщицька міська рада Чортківського району Тернопільської області, місцезнаходження: м.Заліщики, вул.С.Бандери, 15-Б Чортківського району Тернопільської області, код ЄДПОУ 04058396.

Повний текст судового рішення складено 03.10.2024 року.

Суддя Анна ТРЕНИЧ