Справа № 643/4990/24
Провадження № 2-о/643/248/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.09.2024 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Крівцова Д.А., за участю секретаря судового засідання Ісоєва К.М., представника заінтересованої особи Погудіної Д.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за заявою адвоката Шох Кристини Антонівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, про встановлення факту, що має юридичне значення

ВСТАНОВИВ

Адвокат Шох К.А., яка діє в інтересах ОСОБА_1 (заявник), звернулась до суду з заявою, в якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт належності заявнику правовстановлюючого документу - свідоцтва про право власності на житло, реєстраційний № НОМЕР_1 , виданого 06.08.1999 Центром (відділом) приватизації державного житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Головного управління економіки та комунального майна Виконавчого комітету Харківської міської ради згідно з розпорядженням № 43793 від 06.08.1999 року(Свідоцтво).

В обґрунтування заяви зазначено, що згідно із Свідоцтвом заявнику, заінтересованій особі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1 (Квартира). Дошлюбне прізвище заявника « ОСОБА_4 ». У Свідоцтві прізвище заявника помилково зазначене як « ОСОБА_5 ». Факт належності Свідоцтва заявнику підтверджується сукупністю доказів, доданих до заяви. Аналогічна проблема існувала у заінтересованої особи ОСОБА_2 , оскільки її прізвище у Свідоцтві також зазначено як « ОСОБА_5 ». Належність Свідоцтва ОСОБА_2 встановлена рішенням Московського районного суду м. Харкова у справі № 643/6567/23. Третій співвласник Квартири ОСОБА_3 на даний час помер.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 24.05.2024 відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку окремого провадження.

В судовому засіданні 10.05.2024 заявник та представник заявника, кожен окремо, вимоги заяви та викладені в ній доводи підтримали у повному обсязі.

Заявник, допитана за її згодою в якості свідка, підтвердила факт належності їй Свідоцтва.

Заінтересована особа ОСОБА_2 , допитана за її згодою в якості свідка, також підтвердила факт належності Свідоцтва заявнику і ту обставину, що заявник разом із нею є співвласником Квартири.

Представник Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (Управління) Погудіна Д.О. у судовому засіданні 12.09.2024 заперечувала проти задоволення заяви. На уточнююче запитання суду пояснила, що у неї як представника Управління відсутні докази, які б свідчили про необґрунтованість заяви та належність Свідоцтва іншій особі. Її заперечення проти заяви ґрунтуються виключно на тому, що заявник не позбавлена можливості виправити описку в Свідоцтві в позасудовому порядку шляхом звернення до Управління.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до роз`яснень, що викладені у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Як вбачається з роз`яснень, викладених в п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу.

Ураховуючи, що Свідоцтво не належить до документів, що посвідчують особу, суд розглядає заяву в порядку окремого провадження.

При оцінці доказів та аргументів учасників справи суд враховує практику Європейського суду з прав людини, згідно з якою хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень (рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994 у справі "Руїз Торія проти Іспанії", від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України»).

Судом встановлені наступні фактичні обставини.

Після укладання шлюбу 12.06.2021 прізвище заявника змінено з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_6 », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого 12.06.2021.

Заявник є дочкою заінтересованої особи ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 07.09.1995.

Згідно із Свідоцтвом, Квартира належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_7 .

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 .

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 21.11.2023, ухваленим у справі № 643/6567/23, встановлено факт належності заінтересованій особі ОСОБА_2 вказаного вище Свідоцтва.

Згідно з даними паспорту заявника, вона з 10.03.1994 по 07.02.2007 була зареєстрована за адресою Квартири.

У заяві про приватизацію Квартири від 30.06.1999 та довідці про склад сім`ї наймача від 1999 року в якості осіб, які проживають у Квартирі, зазначені ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_7 . Імена вказаних осіб виконані рукописним способом. Свідоцтво також заповнено рукописним способом.

Дата народження ОСОБА_7 , зазначена у довідці про склад сім`ї наймача від 1999 року, співпадає з датою народження заявника.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає доведеним факт належності Свідоцтва заявнику.

Вказана обставина підтверджується в тому числі фактом реєстрації заявника за адресою Квартири на момент приватизації останньої та видачі у зв`язку із цим Свідоцтва; поясненнями заявника та другого співвласника Квартири ОСОБА_2 , факт належності якій Свідоцтва вже встановлений рішенням суду, яке набрало законної сили; співпадінням дати народження заявника, її прізвища, ім`я та по батькові (крім розбіжності в одній букві у прізвищі) в довідці про склад сім`ї наймача від 1999 року; співпадінням прізвища, ім`я та по батькові (крім розбіжності в одній букві у прізвищі) заявника в Свідоцтві. Крім того, суд враховує, що прізвище заявника у Свідоцтві виконано рукописним способом, а написання букв «п» та «к» може бути схожим в залежності від особливостей почерку особи, яка заповнює відповідні документи.

Заперечення представника Управління суд відхиляє з огляду на таке.

Як вбачається з доводів представника Управління та листа Управління № 3146 від 07.05.2024, заявнику відмовлено у внесенні змін у Свідоцтво в тому числі з причин того, що заявником не надано вказаному Управлінню деякі документи та підпис в заяві про надання згоди про обробку персональних даних ОСОБА_2 .

Таким чином, реалізація права заявника виправити описку в Свідоцтві поставлена в залежність від дій сторонньої особи, а саме іншого співвласника, який повинен надати до Управління певні документи із власним підписом.

Між тим у заявника відсутні правові підстави вимагати від іншого співвласника надавати згоду на розкриття персональних даних останньої та взагалі вчиняти будь-які дії у зв`язку із зверненням, яке ініційоване заявником. Факт родинних відносин між вказаними особами не впливає на факт відсутності у ОСОБА_2 обов`язку, який випливав би з актів законодавства, надавати ті чи інші документи Управлінню в ході розгляду звернення заявника.

За таких обставин суд приходить до висновку, що відмова у задоволенні заяви з мотивів наявності у заявника можливості виправити описку в Свідоцтві шляхом звернення до Управління буде непропорційним обмеженням права заявника на доступ до правосуддя, яке гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки за відсутності можливості судового захисту своїх прав заявник опиниться в ситуації, коли в питаннях виправлення описки буде залежати від дій іншої особи, які перебувають поза контролем та впливом заявника. Ураховуючи наведене, у заявника відсутня гарантована можливість виправити описку в позасудовому порядку, оскільки таке виправлення залежить не тільки від волі та дій заявника, а й від волі та дій іншої особи, на які заявник не має можливості законно впливати.

Ураховуючи наведене, суд приходить до висновку щодо наявності підстав для задоволення заяви.

Керуючись ст. 2, 4, 10-13, 76-81, 89, 258, 259, 263-265, 268, 273, 315, 318, 319, 352, 354 ЦПК України

УХВАЛИВ

Заяву адвоката Шох Кристини Антонівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженці м. Харкова, адреса реєстрації місця поживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ) свідоцтва про право власності на житло, реєстраційний № НОМЕР_1 , виданого 06.08.1999 Центром (відділом) приватизації державного житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Головного управління економіки та комунального майна Виконавчого комітету Харківської міської ради згідно з розпорядженням № 43793 від 06.08.1999 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.А. Крівцов