Справа № 130/1371/22
Провадження №22-ц/801/141/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Вернік В. М.
Доповідач :Войтко Ю. Б.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

29 січня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

судді-доповідача Войтка Ю. Б.,

суддів Міхасішина І. В., Сопруна В. В.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 03 серпня 2023 року в справі № 130/1371/22 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Енера Вінниця» про визнання договору розірваним,

встановив:

Рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 03 серпня 2023 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Енера Вінниця» щодо визнання незаконним невиконання останнім ст. 629 ЦК України про обов`язковість виконання умов договору; зобов`язання Акціонерного товариства «Енера Вінниця» надати інформацію споживачу згідно додатків договору; визнання, що згідно роз`яснень та акта АТ «Вінницяобленерго» укладений договір між сторонами набирає чинності після отримання додатку №2 договору; а також вважати розірваним договір з дати його укладання 01.01.2019.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 04 грудня 2023 року апеляційну скаргу залишено без руху з підстав невідповідності змісту апеляційної скарги вимогам пункту 5, 6 частини другої статті 356 ЦПК України.

На виконання вимог зазначеної ухвали 15 грудня 2023 року на адресу суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 в новій редакції, з прохальної частини якої вбачається, що скаржник просить з`ясувати порушення судом першої інстанції вимог ст. 210, ч. 6 ст. 259, ч. 1 ст. 268 ЦПК України; вважати подання ним доказів як таких, що не відносяться до відповідача; на підставі цих доказів постановити згідно з ст. 262 ЦПК окрему ухвалу щодо судді суду першої інстанції, скасувати рішення суду від 03.08.2023 та ухвалити своє рішення. При цьому скаржник вказує, що порушення процесуальних норм судом першої інстанції позбавило його можливості повністю виконувати вимоги статті 356 ЦПК України, оскільки він не в змозі доводити ці вимоги, якщо суддя відмовляється надати йому повний текст рішення. Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що скаржник повторно посилається на обставини неможливості отримання ним повного судового рішення.

Відтак подана ОСОБА_1 апеляційна скарга в новій редакції не може бути визнана судом як виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху від 04 грудня 2023 року, оскільки скаржник не зазначив в ній в чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість судового рішення (неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи, та/або неправильність установлення обставин, які мають значення для справи); не зазначено нових обставин, які підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці, обґрунтування поважності причин неподання доказів у суд першої інстанції, заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Отже подана ОСОБА_1 апеляційна скарга у новій редакції не відповідає вимогам пунктів 5, 6 частини другої статті 356 ЦПК України, оскільки скаржником не приведено зміст апеляційної скарги у відповідність вищевказаним нормам закону, що перешкоджає визначити межі розгляду справи апеляційним судом та позбавляє відповідача права подати та обґрунтувати свої заперечення щодо змісту і вимог апеляційної скарги.

За таких обставин, ухвалою Вінницького апеляційного суду від 19 грудня 2024 року продовжено строк для усунення недоліків апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 03 серпня 2023 року, вказаних в ухвалі Вінницького апеляційного суду від 04 грудня 2023 року, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання цієї ухвали.

24 січня 2024 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку направив на адресу суду письмові пояснення, в яких зазначив, що він оскаржує не повний, а скорочений текст рішення суду першої інстанції, у зв`язку з тим, що в порушення вимог ст. 272 ЦПК України, суддя, на його право отримати повний текст рішення від 03.08.2023, відмовляв йому в наданні цього рішення, вимагав від нього хабара, тому він не в змозі виконати п. 5 ч. 1 ст. 356 ЦПК України. Вважає, що ним повністю виконані вимоги ухвали суду від 04.12.2023 по виконанню вимог п. 6 ч.1 ст. 356 ЦПК України, оскільки в апеляційній скарзі він зазначив обставини, що підлягають дослідженню судом апеляційної інстанції, зокрема, його заяви до судді Жмеринського міскрайонного суду Вінницької області Верніка В. М. з наданими ним хабарами для отримання повного тексту оскаржуваного рішення, які він просить дослідити.

Отже, недоліки апеляційної скарги усунуті не були, а скаржником подані письмові пояснення, з посиланням на обставини, які були предметом дослідження судом апеляційної інстанції.

У статті 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

На відміну від права на справедливий суд, право на доступ до суду не є абсолютним. Воно може бути обмежено, зокрема задля забезпечення нормального функціонування судової системи. Це включає часові обмеження, фінансовий тягар, вимоги щодо форми звернення тощо.

Так, прецедентна практика Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) виходить з того, що реалізуючи п.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З приводу цього прецедентним є рішення ЄСПЛ у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулюванню з боку держави.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в процесі судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Оскільки вимоги ухвали апеляційного суду не виконано, зміст апеляційної скарги не приведено у відповідність до вимог статті 356 ЦПК України, тому вона підлягає поверненню.

Відповідно до частини другої статті 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 ЦПК України, застосовуються положення статті 185 ЦПК України.

Згідно з частиною третьою статті 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Повернення апеляційної скарги не перешкоджає особі, що її подала, повторно звернутися з апеляційною скаргою, оформленою відповідно до вимог статті 356 ЦПК України з одночасним поданням клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення.

Керуючись статтями 185, 356, 357 ЦПК України, суд,

ухвалив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 03 серпня 2023 року в справі № 130/1371/22 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Енера Вінниця» про визнання договору розірваним - вважати неподаною та повернути особі, що її подала.

Роз`яснити, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню з апеляційною скаргою, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення апеляційної скарги.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач Ю. Б. Войтко

Судді: І. В. Міхасішин

В. В. Сопрун