Справа № 615/1891/24
Провадження № 2-н/615/359/24
УХВАЛА

07 жовтня 2024 року м. Валки

Суддя Валківського районного суду Харківської області Левченко А.М. розглянувши заяву про самовідвід від розгляду заяви ОСОБА_1 щодо видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи стягнення аліменти із дня подання заяви про видачу судового наказу про стягнення аліментів і до досягнення дитиною повноліття,

ВСТАНОВИВ

Встановлено, що ухвалою Валківського районного суду Харківської області від 18.07.2024 року у справі № 615/1220/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Служба у справах дітей Валківської міської ради Богодухівського району Харківської області про визначення місця проживання малолітньої дитини, суддею Левченком А.М., було взято самовідвід.

Приймаючи рішення про самовідвід суд виходив із того, що 02.07.2024 року суддею Левченком А.М., було розглянуто справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, де потерпілою була ОСОБА_4 , та судом в ході судового розгляду досліджувались письмові докази, опитувались свідки, заслуховувались пояснення ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , які стосуються обставин їх сімейного та особистого життя, у тому числі і участі у вихованні спільної дитини. За таких обставин суд дійшов висновку, що участь судді Левченка А.М. у розгляді цивільної справи про визначення місця проживання малолітньої дитини, та ухваленні рішення по суті спору, може поставити під сумнів його неупередженість та об`єктивність у учасників судового справи при необхідності надання судом повторної оцінки аналогічним обставинам.

04.10.2024 року від представника заявника адвоката Репетун К.В. до суду надійшла заява ОСОБА_1 щодо видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи стягнення аліменти із дня подання заяви про видачу судового наказу про стягнення аліментів і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи №615/1891/24 між суддями від 04.10.2024 року заяву про видачу судового наказу про стягнення аліментів передано судді Левченку А.М.

Відповідно до пункту 5 частини 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Як зазначено в рішенні Європейського Суду з прав людини у справі "Олександр Волков проти України", як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (i) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ii) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності. У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється.

Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (див. рішення від 26 жовтня 1984 року у справі "Де Куббер проти Бельгії" (De Cubber v. Belgium), Series A, № 86).

Тобто, згідно з прецедентною практикою Європейського Суду з прав людини суд має забезпечити достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Згідно зі ст. 17 Закону України від 23.02.2006 року № 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ст. 6 Закону України від 02.06.2016 року № 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Як зазначено у Висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо стандартів незалежності судової влади та незмінюваності судді, незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Відповідно до п. 2.5 Бангалорських принципів діяльності судді (Резолюція 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року) суддя повинен взяти самовідвід від участі у будь-якому процесі, коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Визначення юридичного змісту оціночної категорії «безсторонній суд» зумовлює необхідність врахування суб`єктивного та об`єктивного критеріїв безсторонності. Перший з них означає, що суддя має бути суб`єктивно вільним від упередженості при розгляді справи; другий - що суддя має забезпечити достатні гарантії для усунення будь-яких обґрунтованих сумнівів щодо його неупередженості.

Аналіз практики рішень ЄСПЛ з цього питання дає можливість прийти до висновку що критерієм порушення суб`єктивної складової даного поняття, можуть бути висловлювання судді по суті правової проблеми, яка порушена у позові у засобах масової інформації до свого головування у суді при розгляді конкретної справи; не реагування судді на расистські висловлювання; якщо головуючий у справі, у пресі вжив висловлювання, які натякали на негативну оцінку заявника, ще до того, як суд під його головуванням повинен був винести рішення у справі тощо. Конкретизуючи суб`єктивний критерій, суд підкреслює, що поки не доведено інше, діє презумпція особистої безсторонності судді. Суб`єктивна упередженість полягає, як правило, в умисних чи необережних діях суддів перед початком чи під час судового розгляду справи.

Щодо суб`єктивного критерію, то немає підстав стверджувати, що суддя Левченко А.М., може виявити необ`єктивність чи упередженість при розгляді даної справи.

В той же час, враховуючи, що розгляд заяви про видачу судового наказу про стягнення аліментів стосується надання судом оцінки питанню проживання дитини з одним з батьків, що входить до пердмету доказування, суд вважає, що має послідовно дотримуватись власної позиції, яка була висловлена в ухвалі Валківського районного суду Харківської області від 18.07.2024 року про самовідвід від розгляду справи № 615/1220/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Служба у справах дітей Валківської міської ради Богодухівського району Харківської області про визначення місця проживання малолітньої дитини.

За таких обставин, з метою забезпечення достатніх гарантій для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у безсторонності судді ОСОБА_5 з точки зору, як учасників справи, так і стороннього спостерігача, враховуючи позиції Європейського суду з прав людини з приводу недовіри до суду, суддя Левченко А.М. вважає за необхідне взяти самовідвід.

Керуючись 36 40 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ

Заяву судді Валківського районного суду Харківської області Левченка А.М. про самовідвід задовольнити.

Відвести суддю Валківського районного суду Харківської області Левченка А.М. про самовідвід від розгляду заяви ОСОБА_1 щодо видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи стягнення аліменти із дня подання заяви про видачу судового наказу про стягнення аліментів і до досягнення дитиною повноліття.

Справу № 615/1891/24 провадження 2-н/615/359/24 передати до канцелярії суду для визначення судді в порядку встановленому статтею 33 ЦПК України.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя А.М. Левченко