Справа № 342/698/24
Провадження № 2/342/403/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2024 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Федів Л.М.

секретаря судового засідання Матієк І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі ОСОБА_1 , жителька АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 , житель АДРЕСА_2 , звернулися в суд з позовом до Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області (місцезнаходження: вул. Шевченка, 77 м.Городенка Коломийського району Івано-Франківської області), в якому просять ухвалити судове рішення, яким визнати за ними за кожним право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями, спорудами АДРЕСА_3 .

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачі є уродженцями с. Топорівці Городенківського району Івано-Франківської області. Місцем їх проживання до повноліття був батьківський будинок по АДРЕСА_3 . Дане житло побудоване батьками позивачів в 60-х роках на земельній ділянці, площею 0,19 га, що доводиться записами в технічному паспорті й інформацією згідно по господарських книг Топорівського старостинського округу. Батьки позивачів померли: тато ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , мама ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 . При житті, 08 вересня 2020 року, ОСОБА_3 зробив письмове розпорядження на випадок смерті, яким все своє майно розподілив між двома дітьми (позивачами). Заповіт посвідчено секретарем Топорівської сільської ради та зареєстрований в реєстрі за № 30, ніким не скасований та не оскаржуваний на даний час. Реалізуючи своє право на спадщину за даним заповітом, позивачі вчасно звернулися із відповідними заявами до державного нотаріуса Городенківської державної нотаріальної контори С.В. Капріян. 02.03.2024 нотаріусом прийнято рішення про відмову у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок АДРЕСА_3 . Причиною прийняття такого рішення стала реєстрація спадкового господарства, як колгоспний двір, що унеможливлює визначити частку спадкодавця. Справді, згідно Свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 25 червня 1988 року право власності на житловий будинок за вищевказаною адресою дійсно належить колгоспного двору, головою якого є ОСОБА_3 . Станом на 15 квітня 1991 року в спадковому господарстві проживали та були зареєстрованими батьки позивачів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 . На час смерті ОСОБА_5 спадкове господарство належало вцілому, а тому позивачі просять визнати за ними право власності по частині кожному. Спору щодо спадкового майна немає. На даний час позивачами виготовлено технічну документацію на будинок за власні кошти, вони утримують будинок та прибудинкову територію в належному стані, однак не можуть реалізувати своє спадкове майно на житлове господарство, у зв`язку із обставинами, вказаними в Постанові нотаріуса.

17 травня 2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом. Справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання в справі призначено на 13 червня 2024 р. о 09.40 год. у приміщенні Городенківського районного суду Івано-Франківської області (вул. Героїв Євромайдану, 7 м.Городенка Івано-Франківської області, зал судових засідань № 2). Витребувано від Городенківської державної нотаріальної контори Коломийського району Івано-Франківської області, належним чином засвідчені копії спадкових справ, заведених після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Стецева Коломийського району Івано-Франківської області, ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Топорівці Городенківського району Івано-Франківської області. У разі відсутності спадкових справ, надати відомості про їх відсутність.

Справу № 342/698/24 (провадження №2/342/403/2024) за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом, яка була призначена до розгляду на 09:40 год. 13.06.2024 знято з розгляду у зв`язку з тим, що суддя Городенківського районного суду Івано-Франківської області Федів Л.М. з 13 червня 2024 по 15 червня 2024 року перебувала у відрядженні, згідно Наказу № 02-09/4/2024 від 07.06.2024 «Про відрядження судді Лідії Федів».

Призначено підготовче засідання 31 липня 2024 року о 09:30 год. було відкладено на 09:30 год. 14 серпня 2024 року, у зв`язку з неявкою до суду позивача ОСОБА_1 .

Підготовче засідання, яке було призначене на 14.08.2024 о 09:30 год. по справі № 342/698/24 (провадження №2/342/403/2024) за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом, не відбулося оскільки суддя Федів Л.М. 3 13.08.2024 14:55 год по 14.08.2024 09:56 перебувала в нарадчій кімнаті по кримінальній справі.

28 серпня 2024 року закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 09.15 год. 25.09.2024 в приміщенні Городенківського районного суду Івано-Франківської області (м. Городенка вул. Героїв Євромайдану, 7, зал судових засідань № 2).

Учасники справи в судове засідання 25 вересня 2024 року не з`явилися.

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до суду подали заяву, в якій просили судовий розгляд справи проводити без них. Позовні вимоги підтримують у повному обсязі.

Відповідач Городенківська міська рада Коломийського району Івано-Франківської області до суду, через систему "Електронний суд", подала заяву про розгляд справи без участі їх представника за наявними в матеріалах справи документами.

Дії учасників справи не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, відповідно до якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, дійшов наступного.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (абзац 12 частини другої статті 16 ЦК України).

Згідно статті 328 ЦК України - право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 41 Конституцією України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Копією свідоцтва про право власності на жилий будинок, виданого 25 червня 1988 року Виконавчим комітетом Городенківської районної Ради народних депутатів Івано-Франківської області, на підставі рішення цього ж виконкому № 110 від 08 червня 1988 року, в цілому жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_3 дійсно належить на праві власності колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_3 . Дане домоволодіння зареєстроване в Коломийському бюро технічної інвентаризації по праву власності за колгоспним двором, головою якого є ОСОБА_3 та записано в реєстрову книгу за № 131.

Згідно копії виписки з інвентаризаційних матеріалів Обласного комунального підприємства «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» Вих. № 11085 від 17.11.2023, нерухоме майно, яке знаходиться в АДРЕСА_3 належить голові колгоспного двору ОСОБА_3 відповідно до Свідоцтва про право власності, виданого Городенківським РВК 25.06.1988 р. на підставі рішення цього ж виконкому № 110 від 08.06.1988 р., реєстровий № 131.

АДРЕСА_3 не перейменовувалася і нумерація будинку не змінювалася, що доводиться довідкою № 22-277 від 20.12.2023, виданою Топорівським старостинським округом Городенківської міської ради.

Як вбачається із Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 389351560 від 02.08.2024, що відомості про право власності, інші речові права, іпотеки, обтяження на житловий будинок АДРЕСА_3 , відсутні.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 користується земельною ділянкою для будівництва та обслуговування житлового будинку 0,19 га, яка знаходиться в АДРЕСА_3 , що доводиться довідкою № 22-274, виданою 19.04.2024 Топорівським старостинським округом Городенківської міської ради.

З копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами встановлено, що житловий будинок по АДРЕСА_3 , споруджено в 1962 р., господарські будівлі та споруди - в 1970 та 1975 роках.

Згідно Звіту про оцінку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, складеного ЕТВО «Придністров`я» на підставі договору № 75 від 15.04.2024, ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_3 , станом на 16 квітня 2024 року становить - 141800 грн.

Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено, що якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Відповідно до статті 120 Цивільного кодексу Української РСР від 18 липня 1963 року № 1540-VI (далі - ЦК УРСР) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу).

Виходячи зі змісту цієї статті, кожен член колгоспного двору є учасником спільної сумісної власності на все майно двору незалежно від того, чи брав він участь в його придбанні. Нетривале перебування працездатного члена колгоспного двору у складі двору або незначна участь працею та коштами у веденні господарства можуть бути підставою для зменшення його частини.

Згідно з частиною другою статті 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

15 квітня 1991 року набув чинності Закон України від 07 лютого 1991 року № 697-XII «Про власність», яким було передбачено право спільної власності громадян, гарантії захисту права власності, правомірності володіння майном.

Пунктом 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права власності" передбачено, що Положення статей 17, 18 Закону «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме:

а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і зберіглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба);

б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Отже, всі члени колгоспного двору, які були такими станом на 15 квітня 1991 року, були співвласниками у рівних частках у праві спільної власності на майно колгоспного двору.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності.

Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12 травня 1985 року № 5-24/26, а згодом - Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 25 травня 1990 року № 69.

Цими Вказівками передбачено, що визначення в сільській місцевості громадського типу господарства в погосподарській книзі, відомостей щодо членів та майна колгоспного двору було покладено на сільські ради. Суспільна група господарства визначалась сільською радою залежно від роду занять голови господарства (сім`ї).

Колгоспні двори, виникнення та існування яких пов`язувалося зі спільним вкладом у створення даного майна членами колгоспного двору, належали до спільної сумісної власності членів колгоспного двору.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 13 постанови від 24 червня 1983 року № 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», та в підпункті «г» пункту 6 постанови від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах права приватної власності», правила статті 563 ЦК УРСР про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року. У разі смерті члена колгоспного двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів.

Згідно ксерокопій по господарських книг Топорівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, наданих Топорівським старостинським округом Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області, в господарстві, суспільна група колгосп. проживали:

-за 1986-1990 р.р., особовий рахунок НОМЕР_1 : ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , голова сім`ї, місце роботи колгосп Л.Мартовича, колгоспник, ОСОБА_4 , 1936 р.н., дружина, місце роботи колгосп Л.Мартовича, овоч. ланка, та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зять, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , внук, які 28.12.1987 вибули в м. Чернівці;

-за 1991-1995 р.р., особовий рахунок НОМЕР_2 : ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , голова сім`ї, ОСОБА_4 , 1936 р.н., дружина.

Станом на 15.04.1991 в господарстві в АДРЕСА_3 , проживали та були зареєстровані: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що доводиться довідкою № 22-276, виданою 20.12.2023 Топорівським старостинським округом Городенківської міської ради.

Згідно статті 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_3 , на праві спільної власності належав по 1/2 частиніколишнім членам колгоспного двору ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_10 у віці 74 років в с. Топорівці Городенківського району Івано-Франківської області, про що в книзі реєстрації смертей 27 грудня 2010 року складено відповідний актовий запис № 26, що доводиться копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_3 , виданого 27 грудня 2010 року Топорівською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяви про прийняття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, визначено ч.2 ст.1220 ЦК України.

ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_10 , проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_3 ; на день смерті біля неї проживав та був зареєстрований ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що доводиться довідкою № 22-273 від 19.04.2024, виданою Топорівським старостинським округом Городенківської міської ради.

Про те, що ОСОБА_3 , 1931 року народження та ОСОБА_9 , 1936 року народження, були подружжям, 12 лютого 1955 року одружилися, в книзі реєстрації актів громадянського стану про одруження, відповідний запис № 7 від 12 лютого 1955 року, стверджується копією свідоцтва про одруження серія НОМЕР_4 , виданого 16 жовтня 1964 року.

Судом встановлено, що спадкоємцем першої черги за законом ОСОБА_4 , який прийняв спадщину після її смерті є її чоловік ОСОБА_3 .

Повідомленням Городенківської державної нотаріальної контори Івано-Франківської області № 1740/01-16 від 23.05.2024, та Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 77066432 від 23.05.2024, стверджується, що спадкова справа після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_10 , не заведена.

Як встановлено, ОСОБА_3 успадкував після смерті дружини ОСОБА_4 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_3 , що належала спадкодавцю як колишньому члену колгоспного двору, однак не оформлено документи про спадкування.

Згідно ст. 1233 ЦК України - заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини (ч. 2 ст. 1236 ЦК України).

За заповітом від 08 вересня 2020 року, посвідченим секретарем Топорівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, зареєстрованим в реєстрі за № 30, ОСОБА_3 , житель АДРЕСА_3 , на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження, яким все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде йому належати і на що він за законом матиме право, заповів, у рівних частках: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 91 року в с. Стецева Кололийського району Івано-Франківської області, про що 18 лютого 2023 року складено відповідний актовий запис № 126, що доводиться копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_5 , виданого 18 лютого 2023 року. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_3 ; на день смерті проживав один, що доводиться довідкою № 22-275 від 19.04.2024, виданою Топорівським старостинським округом Городенківської міської ради.

Судом встановлено, що спадкоємцями за заповітом ОСОБА_3 є позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку у спадщині спадкодавця ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Городенківська державна нотаріальна контора Коломийського району Івано-Франківської області, на виконання ухвали суду, надала належним чином завірену копію спадкової справи № 200/2023 (Номер у Спадковому реєстрі № 71071758), заведену після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі заяв спадкоємців за заповітом ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про прийняття спадщини за заповітом від 10 серпня 2023 року, що подані у строк, передбачений ст. 1270 ЦК України.

До складу спадщини ОСОБА_3 входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_3 : 1/2 частка даного житлового господарства належала спадкодавцю як колишньому члену колгоспного двору, 1/2 частка успадкована ним після смерті дружини ОСОБА_4 , однак не оформлено документи про спадкування.

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст.1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

При зверненні ОСОБА_2 та ОСОБА_1 до Городенківської державної нотаріальної контори Коломийського району Івано-Франківської області щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , на житловий будинок АДРЕСА_3 , у зв`язку з тим, що частки в цьому господарстві між членами бувшого колгоспного двору, не визначені, що доводиться копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02.03.2024.

Відповідно до положень ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном.

Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права в установленому законодавством України порядку.

Для набуття права власності в установленому законом порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав, зокрема, в нотаріальному порядку.

З матеріалів справи вбачається, що спадковий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_3 належав до колгоспного двору, головою якого був ОСОБА_3 ; станом на 15.04.1991 були зареєстровані та проживали: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .Кожному із них належала частка в спадковому житловому будинку по 1/2 частці кожному. Проте, частки в колгоспному дворі не виділялися. Судом встановлено, що спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняв спадкоємець першої черги за законом ОСОБА_3 ; спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняли спадкоємці за заповітом - ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Через реєстрацію житлового будинку як колгоспного двору, позивачі не мають можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, - визначено ч.3 ст. 1296 ЦК України.

Як вбачається із роз`яснень ч.ч.2, 3 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 р. "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином суд, належно оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що факти, викладені позивачами в позовній заяві в обґрунтування своїх позовних вимог є достовірними, і сумніву не викликають, також не встановлено неправомірності набуття позивачами права власності на (1/2 частину за кожним) житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_3 , визнання права власності не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб, у зв`язку з чим, позовні вимоги підлягають повному задоволенню.

При винесенні рішення судом враховується те, що відповідно до вимог Постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» № 807-ІХ від 17.07.2020 територія колишнього Городенківського району Івано-Франківської області на даний час відноситься до Коломийського району Івано-Франківської області.

На підставі ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 316, 317, 328, 331, 392, 1216, 1217, 1220, 1223, 1261, 1233, 1268-1270, 1296-1297 ЦК України, керуючись ст.ст. 211, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати заОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_3 .

Визнати заОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

-позивач ОСОБА_1 , жителька АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_6 ;

-позивач ОСОБА_2 , житель АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_7 ;

-відповідачГороденківська міська рада Коломийського району Івано-Франківської області, місцезнаходження: вул. Шевченка, 77 м.Городенка Івано-Франківської області, .

Повне судове рішення складено 02.10.2024.

Суддя: Федів Л. М.