Справа № 302/1279/24
Провадження № 2/302/382/24
Номер рядка звіту 61
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(в повному обсязі)

24 вересня 2024 року селище Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Повідайчика О.І.

за участі:

секретаря судового засідання Сита Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Міжгірського районного суду Закарпатської області в селищі Міжгір`я Хустського району Закарпатської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Міжгірської селищної ради Хустського району Закарпатської області про визнання права власності на спадкове майно за заповітом

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати за нею право власності на спадкове майно за законом.

В обґрунтування позовних вимог позивачка посилалась на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з чим за ним відкрилась спадщина, до складу якої ввійшли житловий будинок з господарськими будівлями й спорудами за адресою: АДРЕСА_1 та земельні ділянки розташовані на території селища Міжгір`я Хустського району, Закарпатської області, зокрема: площею 0,0674 га, кадастровий номер :01:004:0028, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); площею 0,042 га, кадастровий номер :01:004:0029, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства й площею 0,10 га, кадастровий номер :01:018:0199, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства. За життя ОСОБА_2 склав 19.07.2021 заповіт, яким заповідав усе своє майно доньці ОСОБА_1 . Позивачка прийняла спадщину за померлим батьком ОСОБА_2 , а її мати ОСОБА_3 (дружина померлого) відмовилась від спадщини в установлений законом строк. 13 серпня 2024 року приватним нотаріусом Корбутяк І.В. було видано ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за заповітом на: житловий будинок з господарськими будівлями й спорудами за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,10 га, кадастровий номер :01:018:0199. У видачі свідоцтв про право на спадщину на земельні ділянки площею 0,0674 га, кадастровий номер :01:004:0028 та площею 0,042 га, кадастровий номер :01:004:0029 нотаріусом було відмовлено через відсутність в позивачки оригіналів правовстановлюючих документів. У зв`язку з цим ОСОБА_1 просила визнати за нею право власності на зазначені об`єкти спадкового майна за заповітом в судовому порядку.

06 вересня 2024 року ухвалою судді було відкрито провадження в справі та призначено підготовче засідання.

Позивачка в підготовче засідання не з`явилась.

Представниця позивачки адвокатка Гренджа В.Ю. подала суду заяву від 23 вересня 2024 року, в якій просила розглянути справу без участі позивачки та її представниці, позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні.

Відповідач Міжгірська селищна рада Хустського району Закарпатської області явку представника в судове засідання не забезпечила, 11.09.2024 подала суду заяву в якій просила розглянути справу без участі представника відповідача. З поданої заяви слідує визнання позову Міжгірською селищною радою Хустського району Закарпатської області.

Фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Частиною 4 статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Оскільки відповідач визнав позов й таке визнання не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи законних інтересів третіх осіб, з врахуванням характеру спірних правовідносин, суб`єктного складу сторін і обставин справи, відповідно до наведених норм процесуального закону суд доходить висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому засіданні.

За наявними доказами суд встановив такі фактичні обставини справи.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в селищі Міжгір`я Хустського району Закарпатської області помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який доводився батьком ОСОБА_4 . Зазначені обставини доводяться підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 7), свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 (а.с. 8) та свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_3 (а.с. 9).

За життя, ОСОБА_2 належало на праві приватної власності нерухоме майно: земельні ділянки, розташовані на території селища Міжгір`я Хустського району, Закарпатської області, зокрема: площею 0,0674 га, кадастровий номер :01:004:0028, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (а.с. 16); площею 0,042 га, кадастровий номер :01:004:0029, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства (а.с. 17, 18). Ці земельні ділянки були передані за життя ОСОБА_2 у приватну власність на підставі рішення Міжгірської селищної ради 21 сесії 22 скликання від 28.11.1997 року, на підставі якого було видано ОСОБА_2 22.12.1997 року Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК № 010144 (а.с. 19). З матеріалів справи слідує, що спадкодавцеві за життя також належали на праві власності житловий будинок з господарськими будівлями й спорудами за адресою: АДРЕСА_1 та земельна ділянка площею 0,10 га, кадастровий номер: :01:018:0199 (а.с. 12-15).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина до складу якої увійшли зазначені об`єкти нерухомого майна.

ОСОБА_2 а життя, 19.07.2021, склав заповітне розпорядження, яким розпорядився все своє рухоме та нерухоме майно, а також все те, що буде йому належати за законом і на що він буде мати право, передати його доньці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 10). Заповіт 19.07.2021 було посвідчено приватним нотаріусом Хустського районного нотаріального округу Закарпатської області Корбутяк І.В. На момент відкриття спадщини заповіт не змінено та не скасовано.

На час смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 та був постійним мешканцем АДРЕСА_1 , разом з ним проживали й були зареєстровані: ОСОБА_3 , 1952 р.н. дружина померлого, ОСОБА_1 , 1981 р.н. дочка померлого, ОСОБА_5 , 1971 р.н. зять померлого, який зареєстрований АДРЕСА_2 , ОСОБА_6 , 2006 р.н. онук померлого, ніхто інший не проживав та не був зареєстрований, що підтверджується довідкою Міжгірської селищної ради від 10.02.2022 за № 215 (а.с. 11).

Відповідно до вимог ст. 1223, 1233 та 1268 ЦК України позивачка ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за заповітом за померлим батьком ОСОБА_2 , яка єдина вказана в заповіті, прийняла спадщину шляхом фактичного постійного проживання разом із спадкодавцем, та протягом шестимісячного строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не відмовилася від прийняття спадщини.

Дружина померлого, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , написала заяву, про те що не претендує та не бажає оформляти право на обов`язкову частку до майна померлого чоловіка, а також не заперечує щоб право на спадщину за заповітом оформила донька померлого, ОСОБА_7 (а.с. 20).

13 серпня 2024 року приватний нотаріус Хустського районного нотаріального округу Закарпатської області Корбутяк І.В. посвідчила, що на підставі заповіту посвідченого, Корбутяк І.В., приватним нотаріусом Хустського районного нотаріального округу Закарпатської області, 19.07.2021 року, за реєстровим № 822, спадкоємцем житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, за адресою: АДРЕСА_1 , який належав померлому, ОСОБА_2 , на підставі витягу із Спадкового реєстру № 68755888, є його донька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 12). Позивачці також було видано нотаріусом свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,10 га, кадастровий номер: :01:018:0199, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, місце розташування - урочище «Кичера», селище Міжгір`я Хустський район, Закарпатська область, яка належала померлому, ОСОБА_2 , на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗК № 030308, виданого Міжгірською селищною радою Закарпатської області 19.03.2001 року на підставі рішення 19 сесії 23 скликання цієї ж ради від 29 вересня 2000 року (а.с. 13).

Водночас приватний нотаріус Хустського районного нотаріального округу Закарпатської області Корбутяк І.В., на вимогу (заяву) ОСОБА_1 , винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13.08.2024 за вих. № 141/02-31, якою позивачці ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на земельні ділянки площею 0,0674 га, кадастровий номер :01:004:0028, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); площею 0,042 га, кадастровий номер :01:004:0029, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, у зв`язку з неподанням спадкоємцем оригіналу документа - державний акт на право приватної власності на землю, серія ІІ-ЗК № 010144, виданого Міжгірською селищною радою, Міжгірського району, Закарпатської області, 22.12.1997 року, виданого на підставі рішення двадцять першої сесії двадцять другого скликання цієї ж ради від 28.11.1997 року, виданого на ім`я ОСОБА_2 , а також, у зв`язку із розбіжністю площ вище вказаної земельної ділянки (а.с. 20).

Суд встановив, що факт належності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на праві власності земельних ділянок площею 0,0674 га, кадастровий номер :01:004:0028, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); площею 0,042 га, кадастровий номер :01:004:0029, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства підтверджується державним актом на право приватної власності на землю, серія ІІ-ЗК № 010144, виданим 22.12.1997 Міжгірською селищною радою Міжгірського району Закарпатської області (а.с. 19), витягами з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 16 і 17) та інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 18).

Враховуючи наведене суд встановив, що позивачка, як єдина спадкоємиця першої черги за заповітом за її померлим батьком ОСОБА_2 , яка прийняла спадщину набула право на спадкування за ним майна, котре увійшло до складу спадщини, зокрема, земельних ділянок площею 0,0674 га, кадастровий номер :01:004:0028, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); площею 0,042 га, кадастровий номер :01:004:0029, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства.

Суд не встановив обставин, передбачених статтею 1244 ЦК України, які мали б наслідком усунення позивачки від спадкування за ОСОБА_2 .

Суд не встановив обставин, які б свідчили, що спадкування позивачкою за ОСОБА_2 порушує права чи законні інтереси третіх осіб.

Відтак суд встановив, що у позивачки виникло право на набуття у власність зазначеного об`єкта нерухомого майна в порядку спадкування за заповітом. Водночас суд встановив наявність формальних перешкод для нотаріального оформлення переходу права власності від спадкодавця до спадкоємиці, які не впливають на зміст цього права.

Згідно з положеннями ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до приписів частин 1, 2 і 4 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ч. 1 ст. 316 ЦК України). Зміст права власності виявляється у праві: володіння, користування, розпорядження (ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Суд враховує, як сталу практику правозастосування (елемент правової визначеності) зазначеної норми, позицію викладену в п. 3.1. листа Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», відповідно до якої визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.

Відповідно до приписів ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Враховуючи встановлені обставини та відповідно до вказаних вище норм законодавства суд доходить висновку, що матеріалами справи доводиться наявність законних підстав на набуття ОСОБА_1 права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом та існування підстав для судового захисту такого права в установлений законом спосіб визнання права.

Відтак суд уважає позовні вимоги обґрунтованими й такими, що підлягають до задоволення.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. 3, 11, 16, 316-319, 321, 328, 392, 1216, 1218, 1222, 1223, 1258, 1261, 1268, 1296 Цивільного кодексу України, ст. 2-5, 10-13, 19, 76-81, 200, 206, 258, 259, 263-265, 268, 273 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ

Позов ОСОБА_1 до Міжгірської селищної ради Хустського району Закарпатської області про визнання права власності на нерухоме майно задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на земельну ділянку площею 0,0674 га кадастровий номер :01:004:0028 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК № 010144 від 22.12.1997, в порядку спадкування за заповітом за померлим ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на земельну ділянку площею 0,042 га кадастровий номер :01:004:0029 для ведення особистого селянського господарства, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК № 010144 від 22.12.1997, в порядку спадкування за заповітом за померлим ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Закарпатського апеляційного суду безпосередньо протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 03.10.2024.

Повне найменування учасників:

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_3 ;

Відповідач: Міжгірська селищна рада Хустського району Закарпатської області, ; місцезнаходження: вул. Шевченка, 77, селище Міжгір`я, Хустський район, Закарпатська область, 90000.

Головуючий суддя О.І. Повідайчик