Справа № 466/9478/23
Провадження № 2/466/502/24
У Х В А Л А

судового засідання

16 вересня 2024 року м.Львів

Шевченківський районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді Невойта П.С.,

секретаря с/з Репети К.М.,

справа 466/9478/23

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові клопотання про призначення повторної судової експертизи в цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф», товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Мотор-Гарант», третя особа ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням,

за участю представників позивача адвокатів Галича П.О., Бацика Р.Я.,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

14.09.2023 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 звернувся до суду з позовною заявою до комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф», , місцезнаходження: м.Львів, вул.Миколайчука,9, товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Мотор-Гарант», , місцезнаходження: м. Запоріжжя, вул. Вересаєва,3 третя особа ОСОБА_2 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 та просить суд стягнути з комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» на користь ОСОБА_1 410 067,77 гривень майнової шкоди, 37 783,93 витрат на лікування, вирішити питання судових витрат.

Ухвалою судді від 18 вересня 2023 року провадження у зазначеній справі в порядку загального позовного провадження відкрито та призначено підготовче судове засідання.

16.10.2023 року директор товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Мотор-Гарант» О.Зикін подав до суду відзив на позовну заяву якою просив відмовити у задоволенні позовних вимог щодо Страхової компанії. Також подав заяву про продовження розгляду справи у відсутності представника (арк.спр.149-161).

01.11.2023 року в.о. Генерального директора комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» А.Васько подав відзив на позовну заяву, якою просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

07.03.2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про зменшення позовних вимого з урахуванням проведеної експертизи та просив стягнути з відповідача на його користь 247038,94 грн. майнової шкоди: 242471,94 грн. матеріального збитку та 4565 грн. понесених витрат за зберігання автомобіля. Також просив долучити висновок експерта № 159 від 02.12.2024 року (арк.спр.4-75 т.2).

27.02.2024 року представник відповідача ОСОБА_3 подала суду доповнення до відзиву на позовну заяву, якою просила відмовити в задоволенні позовних вимог повністю. Також просила накласти обтяження на ТЗ ВМW 318-D і призначити повторну судову транспортно-товарознавчу експертизу.

Позивач ОСОБА_1 та представники адвокати Галич П.О., Бацик Р.Я. заперечили щодо клопотання, оскільки не зазначено питань та причини призначенн повторної експертизи ОСОБА_1 повідомив, що автомобіль він відчужив.

Протокольною ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання.

13.09.2024 року представник позивача адвокат Галич П.О. подав клопотання про призначення повторної судової транспортно-товарознавчої експертизи.

Представник позивача адвокат Бацик Р.Я. підтримав клопотання щодо призначення повторної судової транспортно-товарознавчої експертизи.

Представник відповідача ОСОБА_3 заперечила щодо призначення повторної судової транспортно-товарознавчої експертизи, подала письмові заперечення.

З`ясувавши думку учасників процесу, ознайомившись із заявою про призначення повторної судової транспортно-товарознавчої експертизи та її обґрунтуванням, заперченнями представника Відповідача щодо відмови в задоволенні клопотання, суд приходить до таких висновків.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч.2 ст.77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.102 ЦПК України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Частиною 2 ст. 102 ЦПК України встановлено, що предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Відповідно до ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Згідно з ч. 2 ст. 113 ЦПК України повторна експертиза може бути призначено судом у таких випадках: висновок експерта визнаний необґрунтованим, суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви у його правильності.

Як роз`яснив Пленум Верховного суду України у п. 11 Постанови від 30.05.1997 р. № 8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. Істотними можуть визнаватися, зокрема, порушення, які призвели до обмеження прав обвинуваченого чи інших осіб. В ухвалі (постанові) про призначення повторної експертизи зазначаються обставини, які викликають сумніви у правильності попереднього висновку експерта.

В свою чергу, в поданій заяві представник позивача не наводить жодних мотивів щодо того в чому саме, на його думку, полягає неправильність висновку експерта, недостовірність даних зазначених у висновку в частині дійсного обсягу, характеру і вартості ремонтно- відновлювальних робіт, що свідчить про необґрунтованість поданої ним заяви.

Крім того, суд бере до уваги, що стороною позивача не вживались заходи щодо отримання самостійно відповідних експертних досліджень, які б вказували на сумнівність та/або недостовірність, зокрема, наявного в матеріалах справи висновку експерта.

Окрім цього слід зазначити, що в судовому засіданні був допитаний експерт, який підтримав висонвок та надав пояснення з приводу заперечень сторни відповідача. До того ж, при прийнятті рішення про призначення експертизи слід врахувати, обєкт дослідження відсутній.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги розумні строки розгляду справи та з метою недопущення не виправданого затягування процесу, суд вважає, що заява про призначення повторної судової транспортно-товарознавчої експертизи у справі є необґрунтованою та достатнім чином невмотивованою, в зв`язку з чим, в її задоволенні слід відмовити.

Перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду визначені ч.1 ст.353 ЦПК України, якою не передбачено оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду такої ухвали.

Велика Палата Верховного Суду звертала увагу на те, що встановлення у процесуальному законі переліку ухвал суду першої інстанції, що можуть бути оскаржені окремо від рішення суду стосовно суті спору, та відтермінування реалізації права на апеляційне оскарження з питань, які не перешкоджають подальшому провадженню у справі, до подання апеляційної скарги на рішення суду щодо суті спору є розумним обмеженням, що має на меті забезпечити розгляд справи впродовж розумного строку та запобігти зловживанням процесуальними правами, які можуть призводити до невиправданих зволікань під час такого розгляду. Така мета є легітимною.

Обмеження права на апеляційне оскарження окремо від рішення суду щодо суті спору ухвал, не передбачених у частині першій статті 353 ЦПК України, є передбачуваним, оскільки чітко регламентоване процесуальним законом. Звертаючись з апеляційною скаргою на ухвалу суду, що за законом не може бути окремо оскаржена в апеляційному порядку, учасник справи може спрогнозувати юридичні наслідки такого оскарження.

Отже, ухвала суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви про призначення повторної експертизи не може бути оскаржена в апеляційному порядку до ухвалення рішення суду по суті спору й окремо від цього рішення, тобто, оскарження такої ухвали в апеляційному порядку можливе разом з рішенням суду, яким спір має бути вирішений по суті.

Керуючись ст. 76, 84, 103-105,109, 113,252,253,260,261 ЦПК України, суд, -

постановив:

У задоволенні клопотання представника позивача адвоката Галича П.О. про призначення повторної судової транспортно-товарознавчої експертизи в цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф», товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Мотор-Гарант», третя особа ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя: П. С. Невойт