Провадження № 2-з/756/13/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2024 року м. Київ

Суддя Оболонського районного суду м. Києва Тиха О.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування житловим приміщенням та усунення перешкод у здійсненні права користування,

У С Т А Н О В И В:

У провадженні Оболонського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування житловим приміщенням та усунення перешкод у здійсненні права користування, в якому просить 1) встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 ; 2) зобов`язати відповідача ОСОБА_2 не чинити перешкод позивачу у здійсненні права користування, шляхом видачі ключів від вхідних дверей квартири АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді від 04.09.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у даній справі.

24.01.2024 від позивача надійшла заява про забезпечення позову, в якій останній просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на частку квартири АДРЕСА_1 , що належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_3 на підставі договору дарування № 2025 від 13.12.2023, та на частку квартири АДРЕСА_1 , що належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_4 .

Необхідність забезпечення позову обґрунтована тим, що зміна власників часток зазначеної квартири відбулась 13.12.2023 на підставі договору дарування № 2025, тобто вже під час розгляду справи в суді, а нові співвласники вказаної квартири є дружиною та сином відповідача, які мешкають у вказаній квартирі разом з ним.

З урахуванням того, що предметом позову є встановлення порядку користування житловим приміщенням та усунення перешкод у здійсненні порядку його користування, з метою забезпечення можливості виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог позивача, з метою запобігання подальшої зміни власників квартири, що може призвести до затягування судового процесу або виникнення нових судових процесів, заявник просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на вищевказані частки квартири АДРЕСА_1 .

Дослідивши заяву про забезпечення позову, ознайомившись з матеріалами справи, суд приходить до наступного.

В порядку, визначеному ч. 1 ст. 153 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 151 ЦПК України визначено, що у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно п. 1 та 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачено можливість забезпечення позову накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб та забороною вчиняти певні дії.

Положеннями ч. 3 ст. 153 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Відповідно до абз. 1 ч. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У своєму правовому висновку, сформульованому у постанові від 13.01.2020 у справі №922/2163/17 Верховний Суд зазначив, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Особа, яка подала заяву про забезпечення, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів із врахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної заяви, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Метою застосування заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на частки квартири АДРЕСА_1 , що належать дружині та сину відповідача ОСОБА_2 , позивач зазначив наступне: запобігання укладення новими власниками правочинів по відчуженню належної їм частки квартири, що, в іншому випадку, може призвести у подальшому до затягування судового процесу, виникнення нових спірних правовідносин та, як наслідок, унеможливить ефективний захист прав позивача.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що позовну заяву з додатками представник відповідача - адвокат Мещанінов А.М., з яким був укладений договір про надання правничої допомоги від 29.12.2023, отримав лише 03.01.2024, тобто вже після укладення договору дарування № 2025 від 13.12.2023, за яким відповідач ОСОБА_2 подарував належну йому частку квартири дружині ОСОБА_3 та сину ОСОБА_4 . Таким чином, твердження позивача про укладання договору дарування квартири як спробу відповідача чинити перешкоди у розгляді вказаної справи та в подальшому уникнути виконання рішення, не знайшли свого підтвердження.

Крім того, позов має немайновий характер, позивачем заявлено вимоги щодо користування спірним нерухомим майном, частина якого належить йому на праві власності, а отже, за вказаних обставин, суд не вбачає необхідності в обмеженні прав інших співвласників нерухомого майна шляхом накладення арешту на їхню частку в майні під час розгляду справи щодо спільного користування співвласниками таким майном.

Твердження позивача про можливу реалізацію новими співвласникам часток квартири третім особам грунтуються на припущеннях та не доведені належними доказами. Крім того, суддею враховано те, що відповідач подарував належну йому частку квартири членам своєї сім`ї - дружині та неповнолітньому сину, які проживають разом з ним у спірній квартирі, а отже відсутні підстави вважати, що у подальшому майно буде реалізовано третім особам.

За наведених обставин відсутні підстави вважати, що незабезпечення позову в обраний спосіб ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду в майбутньому, у разі задоволення позову.

Вирішуючи заяву про забезпечення позову, судом враховано, що відповідно до усталеної прецедентної практики ЄСПЛ, напрацьовано три головні критерії, які слід оцінювати на предмет відповідності втручання в право особи на мирне володіння своїм майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями ст. 1 Першого протоколу, а саме: (а) чи є втручання законним; (б) чи переслідує воно «суспільний інтерес» (public interest, general interest, general interest of the community); (в) чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям (must be a reason able relationship of proportionality between the means employed and the aims pursued). ЄСПЛ констатує порушення державою ст. 1 Першого протоколу, якщо хоча б одного критерію не буде додержано.

Втручання держави в право особи на мирне володіння своїм майном повинно здійснюватися з дотриманням принципу «пропорційності» (principle of proportionality) «справедливої рівноваги (балансу)» (fair balance) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. «Справедлива рівновага» не означає обов`язкового досягнення соціальної справедливості в кожній конкретній справі, а передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа несе «індивідуальний і надмірний тягар» (individual and excessive burden).

Також суд виходить з презумпції правомірності правочину, згідно з якою правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 ЦК України), а також принципу непорушності права власності, згідно з яким право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ст. 321 ЦК України).

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, оцінивши обґрунтованість та співмірність вимог заявника щодо забезпечення позову з обсягом позовних вимог та підставами позову, а також наведені обставини для вжиття заходів забезпечення позову, суд приходить до висновку, що заявником не надано достатніх доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, у зв`язку з чим заява про вжиття заходів забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 2, 149, 150, 153, 353 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування житловим приміщенням та усунення перешкод у здійсненні права користування - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з моменту її підписання суддею.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.О.Тиха