ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1348/24Головуючий по 1 інстанції
Справа №712/7140/20 Категорія: 305010300 Борєйко О.М.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2024 рокум. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Василенко Л.І., Сіренка Ю.В.

секретар Широкова Г.К.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ;

відповідач Держава Україна в особі Головного управління Національної поліції в Черкаській області, Державної казначейської служби України;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Головне управління Державної казначейської служби України в Черкаській області;

особи, які подали апеляційні скарги ОСОБА_1 , Головне управління Національної поліції в Черкаській області;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 , Головного управління Національної поліції в Черкаській області на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 19 червня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави України в особі Головного управління Національної поліції в Черкаській області, Державної казначейської служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Головне управління Державної казначейської служби України в Черкаській області про відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

27.07.2020 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Держави Україна в особі Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області, Державної казначейської служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Головне управління Державної казначейської служби України у Черкаській області про відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що позивач у кримінальному провадженні № 0006072 від 23 липня 2017 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 345 КК України є потерпілим (а.с.2).

Внаслідок неефективного досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0006072 від 23 липня 2017 року, в тому числі внаслідок протиправної тривалої бездіяльності посадових осіб Черкаського РВП ГУНП в Черкаській області, позивачу, який вважає себе потерпілим у вказаному кримінальному провадженні, завдано моральної шкоди.

Вказує, що в результаті протиправних дій посадових осіб державних органів, неодноразового закриття кримінального провадження, тривалого та неефективного проведення досудового розслідування, відсутності належного процесуального керівництва з боку прокуратури, позивачу завдано моральну шкоду, яка полягає в тому, що протягом досить тривалого часу він вимушений звертатись та систематично відвідувати суди, органи поліції і прокуратури різних рівнів, з метою захисту та поновлення своїх прав, як потерпілого у кримінальному провадженні № 0006071.

Внаслідок протиправних дій посадових осіб державних органів позивач змушений витрачати значний час та сили, що призвело до позбавлення останнього можливості продовжувати активне особисте та суспільне життя.

Враховуючи викладене, з урахуванням уточнених позовних вимог від 20.12.2021 року

позивач просить стягнути з Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 351 000 грн.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 19 червня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Головного управління Національної поліції в Черкаській області, Державної казначейської служби України, третя особа Головне управління Державної казначейської служби України у Черкаській області, про відшкодування моральної шкоди задоволено частково.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України шляхом списання коштів з відповідного казначейського рахунку на відшкодування моральної шкоди 5 000 (п`ять тисяч) гривень.

В іншій частині заявлених позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду в частині незадоволених позовних вимог ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить змінити рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 19.06.2024 року, шляхом збільшення відшкодування моральної шкоди з 5000 грн. до 351 000 грн.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суд першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального права. Судом не враховано бездіяльність органів досудового розслідування, яке триває фактично з 23 липня 2017 року, та той факт, що кримінальне провадження органом досудового розслідування закривалось 5 разів.

В апеляційній скарзі скаржник посилається на практику ЄСПЛ, яка підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Даний принцип передбачає, що в разі коли йдеться про питання загального інтересу, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовний спосіб (рішення у справах «Беєлер проти Італії».

Не погоджуючись з рішенням суду в частині задоволених позовних вимог Головне управління Національної поліції в Черкаській області подало апеляційну скаргу в якій просить скасувати рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 19.06.2024 року по справі № 712/7140/20 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції при винесенні рішення порушив основний принцип розгляду цивільних справ, визначений ст. 2 ЦПК України. Суд не врахував, що позивач не довів належними та допустимими доказами факту завдання йому внаслідок дій відповідача моральної шкоди. Вказує, що при вирішенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, суд повинен був з`ясувати чим підтверджується факт заподіяння позивачу моральних страждань, або втрат немайнового характеру, за яких обставин вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить.

Скаржник вважає, що судом не враховані конкретні обставини справи. Факт заподіяння шкоди доводить позивач, а тому останній повинен в підтвердження своїх доводів про заподіяння моральної шкоди, надати докази застосування додаткових зусиль для нормалізації життєвих обов`язків, здоров`я і відновлення стосунків з оточуючими людьми, тощо.

29 липня 2024 року від ГУНП в Черкаській області надійшов відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 у якому просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 19.06.2024 року по справі № 712/7140/20 залишити без задоволення.

Відзив мотивований тим, що ОСОБА_1 не було визнано потерпілим у кримінальному провадженні, а відносно нього вже було скеровано обвинувальний акт до суду, тому позов останнього є необґрунтованим. Відповідач вказує, що оскарження позивачем рішень, дій та бездіяльності слідчого під час досудового розслідування в межах кримінального провадження не свідчить про завдання йому органами досудового розслідування моральної шкоди. Зазначені позивачем обставини щодо обґрунтування моральної шкоди не підтверджуються жодним належним доказом у розумінні ст. 77-81 ЦПК України.

20 серпня 2024 року від ДКС України надійшов відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 . У відзиві зазначається, що ДКС України не погоджується з апеляційною скаргою ОСОБА_1 . Натомість з вимогами апеляційної скарги ГУНП в Черкаській області ДКС України погоджується у повному обсязі та вважає рішення суду першої інстанції винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповно з`ясованих обставинах справи, без врахування правової позиції Верховного Суду в подібних правовідносинах.

Вказує, що необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох умов: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою. Довести наявність цих умов має позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди на підставі ст. 1173 ЦК України.

Доводи відповідача, що виключно на позивача покладається обов`язок доведення неправомірності дій працівників поліції, наявності шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою є обґрунтованими.

ДКС України погоджується із твердженням ГУНП в Черкаській області, що позивачем не доведено факту наявності шкоди, а також її виникнення внаслідок дій працівників органів Національної поліції та підтверджень наявності причинного зв`язку між шкодою та відповідними діями працівників органів поліції.

У відзиві ДКС України просить апеляційну скаргу ГУНП в Черкаській області задовольнити, рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 19.06.2024 року в частині задоволених позовних вимог скасувати та постановити нове, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити повністю.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає наступне.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Вказане судове рішення відповідає зазначеним вище вимогам.

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, відомості про вчинення кримінального правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 липня 2017 року за № 0006072 за фабулою: «22.07.2017 року до чергової частини Черкаського відділу Головного управління Національної поліції в Черкаській області надійшли заяви від працівників поліції ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про те, що 27.03.2017 під час несення служби гр. ОСОБА_4 , вчиняв протиправні дії, що виражалося у погрозах вчинити насильство щодо працівника правоохоронного органу, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків (ЄО № 38541 від 22.07.2017 року, ЄО № 38534, 385533)» - правова кваліфікація - ч. 1 ст. 345 КК України (т.1, а.с.18).

01 листопада 2017 року слідчим Слідчого відділу Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області Шевченко В.В. винесено постанову про закриття кримінального провадження №0006072 від 23 липня 2017 року (т.1,а.с.22).

Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 07 серпня 2019 року у справі № 712/10287/19 постанову слідчого Слідчого відділу Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області Шевченко В.В. від 01 листопада 2017 року про закриття кримінального провадження №0006072 від 23 липня 2017 року скасовано (т.1,а.с.183).

10 червня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Черкаської місцевої прокуратури щодо скасування постанови про закриття кримінального провадження № 0006072 та з інших питань.

Згідно відповіді заступника керівника Черкаської місцевої прокуратури А. Шляхова від 09 липня 2019 року, з метою перевірки законності прийнятого слідчим рішення про закриття кримінального провадження № 0006072 на адресу Слідчого відділу Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області скеровано вимогу про надання матеріалів вказаного кримінального провадження, але, станом на 05 липня 2019 року вказані матеріали до Черкаської місцевої прокуратури не надійшли. У зв`язку з вищевикладеним, Черкаською місцевою прокуратурою перед керівництвом Слідчого управління ГУНП в Черкаській області ініційовано питання про проведення службового розслідування за недотримання вимог КПК України (т.1, а.с.42).

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 листопада 2019 року у справі № 712/14655/19 задоволено клопотання позивача про відвід слідчого Слідчого відділу Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області Шевченко В.В. від кримінального провадження №0006072; матеріали кримінального провадження №0006072 від 23 липня 2017 року за ч.1 ст. 345 КК України передані керівникові органу досудового розслідування для невідкладного призначення іншого слідчого (т.1,а.с.148-149).

Згідно відповіді заступника керівника Черкаської місцевої прокуратури А.Шляхова від 21 квітня 2020 року за вих. № 173-232-19 на звернення позивача, яке надійшло до Черкаської місцево прокуратури 08 липня 2020 року, в зв`язку з неефективним досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні №0006072 змінено групу слідчих, які здійснюють досудове розслідування. Досудове розслідування у кримінальному провадженні №00076071 триває, вживаються заходи щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження. Стан досудового розслідування у кримінальному провадження перебуває на контролі процесуального прокурора у кримінальному провадженні. Крім того, у зв`язку з неналежним досудовим розслідуванням, перед керівництвом Слідчого управління ГУНП в Черкаській області буде ініційовано питання про проведення службового розслідування (т.1,а.с.44).

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 07 вересня 2020 року скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність слідчого СВ Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області Бас В.В. під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0006072 від 23 липня 2017 року задоволено частково. Зобов`язано слідчого СВ Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області Бас В.В. розглянути клопотання ОСОБА_1 від 25 серпня 2020 року про проведення слідчих дій, в порядку ст. 220 КПК України (т.1, а.с.108-110).

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 07 вересня 2020 року скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Зобов`язано слідчого СВ Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області Бас В.В. розглянути клопотання ОСОБА_1 від 25 серпня 2020 року про проведення слідчих дій в порядку ст. 220 КПК України про визнання транспортного засобу «Mitsubishi L400», д.н.з. НОМЕР_1 , речовим доказом та його арешт (вилучення), як речового доказу у кримінальному провадженні № 0006072 від 23 липня 2017 року за ч. 2 ст. 345 КК України (т.1, а.с. 114-116).

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 08 вересня 2020 року скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність слідчого СВ Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області Бас В.В. під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0006072 від 23 липня 2017 року задоволено частково. Зобов`язано слідчого СВ Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області Бас В.В. розглянути клопотання ОСОБА_1 від 25 серпня 2020 року про проведення слідчих дій в порядку ст. 220 КПК України (т.1, а.с.99-101).

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 08 вересня 2020 року скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність слідчого СВ Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області Бас В.В. під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0006072 від 23 липня 2017 року задоволено частково. Зобов`язано слідчого СВ Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області Бас В.В. під час проведення слідчих дій, в порядку ст. 220 КПК України, про допит свідка інспектора роти № 3 УПП в м. Черкаси молодшого лейтенанта поліції Качур В.В. у кримінальному провадженні № 0006072 від 23 липня 2017 року за ч. 2 ст. 345 КК України (т.1, а.с. 105-107).

Постановою прокурора Черкаської місцевої прокуратури Долотій В.С. від 28 вересня 2020 року постанову слідчого від 14 березня 2020 року про закриття кримінального провадження № 0006072 від 23 липня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 345 КК України, скасовано; зобов`язано начальника Слідчого відділу ЧВП ГУНП в Черкаській області Шаповалова В.М. відновити досудове розслідування та призначити слідчого у кримінальному провадженні (т.1, а.с.240).

Згідно відповіді заступника керівника Черкаської місцевої прокуратури А.Шляхова від 02 листопада 2020 року за вих. № 173-232-19 на звернення позивача, яке надійшло до Черкаської місцево прокуратури 05 жовтня 2020 року, щодо стану досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0006072, Черкаською місцевою прокуратурою отримано ухвали слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси у справах № 712/8563/20 від 08 вересня 2020 року, № 712/8565/20 від 08 вересня 2020 року, № 712/8568/20 від 08 вересня 2020 року, № 712/8570/20 від 07 вересня 2020 року, № 712/8572/20 від 07 вересня 2020 року та скеровано їх 06 жовтня 2020 року до слідчого відділу Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області для виконання. Зазначені в ухвалах слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси клопотання від 25 серпня 2020 року слідчим розглянуті. За результатами їх розгляду 27 серпня 2020 року слідчим у кримінальному провадженні № 0006072 винесено постанову про відмову в їх задоволенні. Також, у зв`язку з неефективним досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0006072 змінено групу слідчих, які здійснюють досудове розслідування. Досудове розслідування у кримінальному провадженні № 00076071 триває, вживаються заходи щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження. Стан досудового розслідування у кримінальному провадження перебуває на контролі процесуального прокурора у кримінальному провадженні. Крім того, у зв`язку з неналежним досудовим розслідуванням, перед керівництвом Слідчого управління ГУНП в Черкаській області ініціювалось проведення службового розслідування за результатами проведення якого слідчого у кримінальному провадженні № 0006071 попереджено про необхідність дотримання службової дисципліни та у разі допущення аналогічних порушень в подальшій службовій діяльності до нього будуть вжиті заходи дисциплінарного реагування (т.1, а.с.195).

Згідно відповіді першого заступника керівника Черкаської окружної прокуратури А.Шляхова від 12 жовтня 2021 року за вих. № 159-232-19 на звернення позивача, яке надійшло до Черкаської окружної прокуратури 14 вересня 2021 року щодо стану досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0006072, у зв`язку з неналежним досудовим розслідуванням, перед керівництвом Слідчого управління ГУНП в Черкаській області буде ініційовано проведення досудового розслідування (т.2, а.с.5).

Згідно відповіді першого заступника керівника Черкаської окружної прокуратури А.Шляхова від 22 січня 2022 року за вих. № 163-232-19 на звернення позивача, яке надійшло до Черкаської окружної прокуратури 28 грудня 2021 року щодо стану досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0006072, 27 грудня 2021 року у кримінальному провадженні змінено групу слідчих, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні. Разом з тим процесуальним прокурором у кримінальному провадженні в порядку ст. 36 КПК України надано детальні письмові вказівки слідчому, з встановленням строку їх виконання щодо проведення слідчих та процесуальних дій, які перебувають на виконанні. Досудове розслідування у кримінальному провадженні №00076071 триває, вживаються заходи щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження. Крім того, у зв`язку з неналежним досудовим розслідуванням, перед керівництвом Слідчого управління ГУНП в Черкаській області буде ініційовано проведення досудового розслідування.

Постановою слідчого Слідчого відділу Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області Синьобок М.С. від 20 червня 2022 року кримінальне провадження № 0006072 закрито на підставі п. 2 ч.1 ст. 284 КПК України, в зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення (т.2, а.с. 99).

Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 30 червня 2022 року у справі № 712/4530/22 скаргу ОСОБА_1 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження задоволено; постанову слідчого Слідчого відділу Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області Синьобок М.С. від 20 червня 2022 року про закриття кримінального провадження № 0006072 скасовано.

Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 листопада 2022 року у справі № 712/9361/22 скаргу ОСОБА_1 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження задоволено; постанову слідчого Слідчого відділу Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області Чижова О.К. від 03 листопада 2022 року про закриття кримінального провадження № 0006072 від 23 липня 2017 року скасовано (т. 2,а.с.138-141).

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 червня 2024 року у справі № 712/6934/24 постанову старшого слідчого відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи, Слідчого відділу Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області Чижова О.К. від 03 червня 2024 року про закриття кримінального провадження № 0006072 від 23 липня 2017 року скасовано та направлено матеріали кримінального провадження № 0006072 для подальшого проведення досудового розслідування.

Отже, судом першої інстанції вірно встановлено, що позивач ОСОБА_1 неодноразово подавав заяви, клопотання службовим особам органу досудового розслідування, скарги на дії, бездіяльність слідчого СВ Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області суду.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 як на підставу для відшкодування моральної шкоди, яку він оцінив в сумі 351 000 грн. посилається на неефективність досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0006072 від 23 липня 2017 року та протиправну тривалу бездіяльність посадових осіб Черкаського РВП ГУНП в Черкаській області.

Вирішуючи спір та ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що доведеним є факти порушення органами слідства розумних строків досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0006072 від 23 липня 2017 року. Враховуючи принцип розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов до висновку про стягнення на користь позивача 5000 грн. моральної шкоди в рахунок відшкодування завданої останньому моральної шкоди.

Надаючи оцінку виниклим між сторонами правовідносинам, колегія суддів враховує наступне.

Відповідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно із частиною 1 статті 15, частиною 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити, які права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем, і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

Статтею 11 ЦК України регламентовано підстави виникнення цивільних прав та обов`язків, серед яких, зокрема, є завдання моральної шкоди іншій особі.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За статтею 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Підстави відповідальності за завдану моральну шкоду визначені статтею 1167 ЦК України.

Відповідно до частини 2 статті 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала.

За загальним правилом підставою виникнення зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є завдання моральної шкоди іншій особі. Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди, завданої особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади при здійсненні своїх повноважень, виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема, органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України.

Предметом позову у цій справі є відшкодування моральної шкоди, спричиненої неправомірними діями та бездіяльністю органу державної влади, що здійснює досудове розслідування, то, відповідно до частини 6 статті 1176 ЦК України така шкода відшкодовується на загальних підставах.

Загальні підстави відшкодування шкоди, завданої органом державної влади та посадовою або службовою особою органу державної влади передбачені статтями 1173, 1174 ЦК України (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 березня 2019 року у справі № 920/715/17).

Відповідно до частини 1 статті 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Згідно зі статтею 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Застосовуючи статті 1173, 1174 ЦК України, суд має встановити: по-перше, невідповідність рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування чи, відповідно, їх посадової або службової особи вимогам закону чи іншого нормативного акта; по-друге, факт заподіяння цим рішенням, дією чи бездіяльністю шкоди фізичній або юридичній особі. За наявності цих умов є підстави покласти цивільну відповідальність за завдану шкоду саме на державу, Автономну Республіку Крим, орган державної влади або орган місцевого самоврядування (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 березня 2019 року у справі № 920/715/17).

У статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» та статті 10 ЦПК України зазначено, що суди застосовують при розгляді справ (далі-Конвенцію) та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ як джерела права).

Відповідно до статті 1 Конвенції Високі Договірні Сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією, права і свободи, визначені в розділі I цієї Конвенції.

За змістом зазначеної статті поряд із негативним обов`язком, на порушення Україною якого позивач не скаржився, держава має позитивні обов`язки гарантувати ефективне використання визначених Конвенцією прав кожному, хто перебуває під її юрисдикцією.

Порушення кожного з цих обов`язків є самостійною підставою відповідальності держави.

Ефективність національного засобу правового захисту за змістом статті 13 Конвенції не залежить від упевненості в сприятливому результаті провадження. Ефективність має оцінюватися за можливістю виправлення порушення права, гарантованого Конвенцією, через поєднання наявних засобів правового захисту.

У своїх рішеннях ЄСПЛ неодноразово наголошував, що розумність тривалості провадження повинна визначатись у контексті відповідних обставин справи та з огляду на критерії, зокрема, складність справи, поведінку заявника. А також органів влади, пов`язаних зі справою (див. рішення ЄСПЛ від 25 березня 1999 року у справі «Пелісьє і Сассі проти Франції» (Pelissier and Sassi v France); рішення ЄСПЛ від 27 червня 1997 року у справі «Філіс проти Греції» (Philis v. Greece), заява № 19773/92).

Стаття 13 Конвенції не вимагає надання спеціального засобу правового захисту від надмірної тривалості провадження; достатніми можуть бути загальні конституційні та судові позови, наприклад, про встановлення позадоговірної відповідальності з боку держави.

Надмірна тривалість кримінального провадження здатна призвести до моральних страждань особи, зумовлених тривалою невизначеністю спірних правовідносин, необхідністю відвідування органів досудового розслідування, неможливістю здійснювати звичайну щоденну діяльність тощо.

Статтею 23 ЦК України встановлено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із протиправною поведінкою щодо неї самої та у зв`язку із приниженням її честі, гідності а також ділової репутації; моральна шкода відшкодовується грішми, а розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом з урахуванням вимог розумності і справедливості.

Аналіз положень статей 23, 1174 ЦК України свідчить про те, що моральна шкода, завдана фізичній особі незаконною бездіяльністю посадової особи при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою і при визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності, виваженості і справедливості.

Колегія суддів зазначає, що однакове застосування закону забезпечує загальнообов`язковість закону, рівність перед законом та правову визначеність у державі, яка керується верховенством права. Єдина практика застосування законів поліпшує громадське сприйняття справедливості та правосуддя, а також довіру до відправлення правосуддя.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції позивач може претендувати на компенсацію за шкоду, спричинену надмірною тривалістю кримінального провадження, якщо доведе факт надмірної тривалості досудового розслідування і те, що тим самим йому було завдано матеріальної чи моральної шкоди, та обґрунтує її розмір.

Висновок про можливість відшкодування моральної шкоди, завданої особі надмірною тривалістю досудового розслідування кримінального провадження викладений у постанові Верховного Суду від 21 липня 2021 року в справі № 646/7015/19, який підтриманий Верховним Судом у постановах від 01 грудня 2021 року в справі № 308/14232/18, від 23 лютого 2022 року в справі № 646/5368/19.

У рішенні ЄСПЛ від 12 липня 2007 року в справі «Stankov v. Bulgaria» (заява № 68490/01) оцінка моральної шкоди за своїм характером є складним процесом, за винятком випадків, коли сума компенсації встановлена законом.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звертаючись в суд із позовом про відшкодування моральної шкоди зазначив правову підставу для відшкодування такої шкоди бездіяльність органів досудового розслідування, очевидно надмірну тривалість (понад 7 років) та неефективність досудового розслідування кримінального провадження, яке на момент розгляду справи досі триває.

Судом першої інстанції встановлено, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0006072 від 23 липня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України триває на момент розгляду справи та ухвалення рішення по суті.

З моменту звернення ОСОБА_1 з заявою про вчинення кримінального правопорушення, останній неодноразово був вимушений звертатися до суду з різними скаргами, у тому числі на бездіяльність слідчого СВ Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області Бас В.В. під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0006072 від 23 липня 2017 року, на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, які судом були задоволені.

Отже, протиправність дій органів досудового розслідування встановлена вищенаведеними ухвалами слідчих суддів, та саме факт необхідності неодноразового оскарження таких дій, доказування своєї правоти, і свідчить про наявність спричинення ОСОБА_1 моральних та душевних страждань та причинно-наслідкового зв`язку між цими протиправними діями (бездіяльністю) органів державної влади та заподіяною шкодою.

Така бездіяльність органів слідства знаходиться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з завданими позивачеві моральними стражданнями. Неправомірні рішення та бездіяльність органів досудового слідства завдали моральних страждань позивачу, які виразилися у зміні його нормального життєвого ритму та вимагають від нього додаткових зусиль щодо відновлення своїх прав.

Відтак, оскільки такі порушення права позивача були неодноразовими, тривали значний проміжок часу, то колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо доведення позивачем наявності спричинення йому моральної шкоди.

З урахуванням вище зазначеного, доводи ГУНП в Черкаській області про те, що позивач не довів належними та допустимими доказами факт завдання йому внаслідок дій відповідача моральної шкоди не можуть бути прийняті до уваги, так як протиправність дій та бездіяльність органів досудового розслідування встановлена вищенаведеними ухвалами слідчих суддів.

Посилання в апеляційній скарзі ГУНП в Черкаській області, що реалізація позивачем свого права на оскарження рішень, дій та бездіяльності слідчого під час досудового розслідування в межах кримінального провадження не свідчить про завдання йому органами досудового розслідування моральної шкоди не підлягають до задоволення, оскільки наведеними вище ухвалами слідчих суддів установлено неодноразове безпідставне закриття кримінального провадження № 0006072 від 23 липня 2017 року і такі відповідні дії органів досудового розслідування та прокуратури були оцінені як бездіяльність та зобов`язано здійснити належний розгляд.

Колегія суддів зазначає, що у цій справі правовою підставою для відшкодування моральної шкоди є не факт скасування процесуальних рішень, а саме систематичне неправомірне прийняття відповідних рішень в супереч вимогам КПК України та надмірне тривале досудове розслідування кримінального провадження, що свідчить про неправомірність дій відповідних посадових осіб, та має наслідком наявність у позивача права на відшкодування моральної шкоди. Так, за вищевказаний час (з 23.07.2017 року по день ухвалення оскаржуваного рішення) відповідно до вимог КПК України, орган досудового розслідування мав би прийняти відповідне процесуальне рішення).

У зв`язку з такою тривалістю розслідування кримінального провадження ОСОБА_1 змушений відвідувати органи досудового розслідування та суду, звертатися з відповідними клопотаннями, заявами, скаргами, що не входить до його звичайної діяльності та призводить до моральних страждань, відволікаючи від інших потреб.

Не підлягають до задоволення доводи апеляційної скарги ГУНП в Черкаській області про те, що статтею 1174 ЦК України ГУНП в Черкаській області не віднесена до переліку суб`єктів, якими може бути завдана шкода відповідно до вказаної норми, оскільки дане твердження є власним тлумаченням вказаної норми скаржником, яке не ґрунтується на вищенаведених нормах матеріального права.

Моральна шкода полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій. Страждання та приниження - емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання. Порушення прав людини чи погане поводження з нею з боку суб`єктів владних повноважень завжди викликають негативні емоції. Проте не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік і стан здоров`я потерпілого. У справах про відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади або місцевого самоврядування, суд, оцінивши обставини справи, повинен установити, чи мали дії (рішення, бездіяльність) відповідача негативний вплив, чи досягли негативні емоції позивача рівня страждання або приниження, установити причинно-наслідковий зв`язок і визначити сумірність розміру відшкодування спричиненим негативним наслідкам (постанова Верховного Суду від 10 квітня 2019 року в справі № 464/3789/17).

Згідно з практикою ЄСПЛ, порушення прав людини вже саме по собі тягне за собою моральні страждання та виникнення моральної шкоди, а тому факт страждань доказування не потребує, для суду достатньою підставою для присудження компенсації моральної шкоди є сам факт порушення права (справа Науменко проти України).

Оскільки судовими рішеннями встановлено тривалу й неодноразову (систематичність) неправомірність дій посадових осіб відповідачів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність передбачених законом підстав для відшкодування заданої позивачу такими діями моральної шкоди у цій конкретній справі.

Встановивши доведеними факти незаконності дій відповідних посадових осіб щодо надмірної тривалості досудового розслідування у кримінальному провадженні за заявою ОСОБА_1 , неодноразове прийняття про закриття кримінального провадження у спосіб, який вочевидь для заявника демонструє ігнорування його доводів, суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права та зробив обґрунтований висновок про заподіяння ОСОБА_1 моральної шкоди, визначивши її розмір відповідно до характеру та розміру душевних страждань, завданих потерпілому, враховуючи вимоги розумності і справедливості.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , також не підлягають до задоволення, оскільки як при подачі позову так і при подачі апеляційної скарги останній вказуючи, що розмір моральної шкоди складає 351 000 грн., не обґрунтував співмірність заявленої до стягнення суми засадам розумності та справедливості, а виходив із мінімального розміру заробітної плати.

При цьому, апеляційний суд зауважує, що прив`язка моральної шкоди до мінімального розміру заробітної плати передбачена ст. 13 ЗУ «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» та підлягає застосуванню в спеціальних випадках, передбачених цим Законом. В даному випадку вказана норма не підлягає застосуванню. Тому колегія суддів відхиляє доводи позову про те, що моральна шкода у даному випадку повинна бути обрахована щомісячно, виходячи із мінімального розміру заробітної плати як одиниці соціальної гарантії.

Колегія суддів враховує, що наразі відсутній законодавчо встановлений алгоритм визначення розміру відшкодування моральної шкоди, тому її сума повинна бути визначена з урахуванням конкретних обставин справи, залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо), та з урахуванням інших обставин, зокрема тяжкості вимушених змін у життєвих стосунках, ступеню зниження престижу і ділової репутації позивача. При цьому виходити слід із засад розумності, виваженості та справедливості.

За змістом ч. ч. 1, 5 і 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У постанові від 05 грудня 2018 року у справі № 210/5258/16-ц (провадження № 14-463цс18) Велика Палата Верховного Суду виснувала, що розмір відшкодування моральної шкоди залежить від глибини фізичного болю та страждань, які були заподіяні особі.

Визначаючи розмір моральної шкоди, відшкодування якої підлягає на користь позивача ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з характеру та тривалості завданої шкоди, глибини душевних страждань позивача, переживань, час, витрачений на захист своїх прав, а також вимоги розумності та справедливості, з чим і погоджується колегія суддів та вважає, що визначений розмір моральної шкоди у сумі 5000 грн. судом першої інстанції є справедливим. Стягнення у такому розмірі не є надто мізерним та надто надмірним, враховує інтереси держави, не призведе до порушення балансу прав та інтересів конкретного громадянина і суспільного інтересу.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги ОСОБА_1 та ГУНП в Черкаській області необхідно залишити без задоволення, а рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 19 червня 2024 року залишити без змін.

На підставі ст.141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в апеляційному суді, понесені позивачем, слід віднести на рахунок держави, оскільки скаржника звільнено від його сплати на підставі п.13 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір», а понесені судові витрати відповідачем (ГУНП в Черкаській області) залишити за цим скаржником.

Керуючись статтями 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 , Головного управління Національної поліції в Черкаській області залишити без задоволення.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 19 червня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, викладених у статті 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складений 02 жовтня 2024 року.

Судді