Провадження № 2-н/205/587/24
У Х В А Л А

Іменем України

23 вересня 2024 року місто Дніпро

Суддя Ленінського районного суду міста Дніпропетровська Дорошенко Г.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Управдом-Дніпро» в особі представника адвоката Ковальчука Дениса Юрійовича про видачу судового наказу про стягнення зі ОСОБА_1 заборгованості за послуги з управління багатоквартирним будинком,

В С Т А Н О В И В :

ТОВ «Управдом-Дніпро» звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу, в якій просить стягнути зі ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за послуги з управління багатоквартирним будинком як власника приміщення АДРЕСА_1 за період з березня 2021 року по квітень 2021 року в розмірі 1472 грн, 3% річних в розмірі 222,68 грн, індекс інфляції в розмірі 934,82 грн та судовий збір в розмірі 302,80 грн.

Вивчивши зміст заяви, суддя дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно з п. 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 №14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення статті, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

У п. 9 вказаної постанови зазначається, що наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником (кредитором). Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні.

Отже у наказному провадженні можливе задоволення лише документально підтверджених і безспірних вимог, тобто таких, що випливають із повністю визначених і неоспорюваних цивільно-правових відносин.

Відповідно до ч.5 ст.165 ЦПК України у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

На виконання ч. 5 ст. 165 ЦПК України, в порядку ч. 7 ст. 165 ЦПК України, судом витребувано відомості про зареєстроване місце проживання (перебування) боржника з Єдиного державного демографічного реєстру та отримано відповідь №793025 від 18.09.2024 року, згідно з якою боржник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , з 19.02.1997 року.

Згідно з ч.1 та ч.2 ст.167 ЦПК України суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження, а якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, - протягом п`яти днів з дня отримання судом у порядку, передбаченому частинами п`ятою, шостою статті 165 цього Кодексу, інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника.

За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до заяви «Управдом-Дніпро» просить видати судовий наказ, яким стягнути з боржника заборгованість за послуги з управління багатоквартирним будинком АДРЕСА_3 за період з березня 2021 по квітень 2021 року

Як зазначено вище, боржник зареєстрований за іншою адресою: АДРЕСА_2 , з 19.02.1997 року.

Доказів, які б підтверджували право користування або власності боржника на приміщення АДРЕСА_1 , щодо якого надавались послуги за вказаний період з березня 2021 року по квітень 2021 року, до заяви про видачу судового наказу не додано.

Крім того, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додаються копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

За приписами п. 4 ч. 2 ст.163 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються.

Цивільним кодексом визначено вимоги до письмової форми правочину, а відтак інші нормативно-правові акти, не можуть суперечити вимогам Цивільного кодексу.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII від 09.11.2017 року житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Згідно з частиною першою статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Заявником до матеріалів заяви додано договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 14.09.2020, строк якого сплинув 31.10.2020. Доказів продовження його дії у 2021 році не надано.

Відповідно до ч.5 ст.11 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» якщо зборами співвласників прийнято рішення про укладення договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, такий договір (зміни до нього) підписується співвласником (співвласниками), уповноваженим (уповноваженими) на це рішенням зборів співвласників. Такий договір підписується на умовах, затверджених зборами співвласників, та є обов`язковим для виконання всіма співвласниками.

Згідно з ч.1 ст.15 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком (зміни до нього) від імені всіх співвласників багатоквартирного будинку укладається з визначеним відповідно до законодавства управителем співвласником (співвласниками), уповноваженим (уповноваженими) на це рішенням зборів співвласників. Такий договір підписується на умовах, затверджених зборами співвласників, та є обов`язковим для виконання всіма співвласниками.

Всупереч зазначеним вимогам ч.5 ст.11 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» та ч.1 ст.15 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надана копія договору не містить зазначення інформації про уповноважену особу співвласників будинку, а також на договорі відсутній підпис уповноваженої особи співвласників.

Крім того, наданий заявником перелік послуг за випискою з особового рахунку відрізняється від того переліку послуг, що визначений у Кошторисі загальних витрат на утримання будинку, прибудинкової території та управління до договору, оскільки в ньому містяться послуги, зокрема, з охорони, холодної води (квартир), що відсутні у кошторисі.

Відповідно до ч.3 ст.10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» кошторис витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території є невід`ємною частиною договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

На підставі викладеного, враховуючи, що доказів на підтвердження право користування або власності ОСОБА_1 на приміщення АДРЕСА_1 , до якої надавались послуги з управління багатоквартирним будинком за період нарахування заборгованості суду не надано, не надано доказів погодження сторонами та надання погодженого обсягу послуг з визначеною вартістю, тому із заяви та доданих документів не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, суддя дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу на підставі п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.

Разом із тим, суддя роз`яснює, що відповідно до ч.1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст. 165 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Управдом-Дніпро» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з управління багатоквартирним будинком.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч.1 ст.166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвалу в повному обсязі складено 23.09.2024 року.

Суддя Г.В.Дорошенко

.

.