Справа № 314/3204/23
Провадження № 2/314/140/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2024 року м.Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:головуючий суддя Кононенко І.О., секретар судового засідання Билименко Т.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу № 314/3204/23 за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" (, місцезнаходження 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д, адреса для листування: м. Дніпро вул. Набережна Перемоги, буд. 50) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором -

ВСТАНОВИВ:

АТ КБ "ПРИВАТБАНК" звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість станом на 13.03.2023 року за кредитним договором б/н від 23.10.2010 року у розмірі 43984,68 грн., яка складається з 35980,90 грн. заборгованість по кредиту; 8003,78 грн.- заборгованість за простроченими відсотками, обґрунтовуючи тим, що відповідач звернувся до АТ КБ "ПРИВАТБАНК" з метою отримання банківських послуг та підписав заяву б/н від 23.10.2010 року, згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, які викладені на банківському сайті, складають між ним та Банком Договір про надання банківських послуг. Представник АТ КБ "ПРИВАТБАНК" просив розглядати справу без участі позивача.

Представник відповідача надала до суду відзив на позовну заяву згідно якого позов в відповідач визнав частково, визнає суму заборгованості перед позивачем у розмірі 18689,90 грн., не погодившись з сумою кредитної заборгованості заявленою позивачем, оскільки остання нарахована станом на 01.06.2022, однак відповідач останній раз користувався карткою 18.02.2022 р., кредитна картка відповідача мала строк дії до 07/22, отже відповідач був позбавлений можливості провести будь-яку фінансову операцію, позивачем не надано жодного витягу з Тарифів, які були оговорені сторонами під час укладання угоди, тобто відсутні докази щодо нарахування відсотків за кредитним договором, просив суд розстрочити виконання рішення суду на строк 12 місяців, оскільки останній втратив роботу у зв`язку з веденням на території України воєнного стану.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків.

23.10.2010 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ "ПРИВАТБАНК" з метою отримання банківських послуг та підписав анкету-заяву б/н, згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

За змістом ст. 526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. За своєю правовою природою кредитний договір може бути публічним договором (стаття 633 ЦК України), договором приєднання (стаття 634 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Враховуючи вищезазначене,суд вважає , що між сторонами виникли кредитні правовідносини.

Як встановлено судом, анкета-заява про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг не містить умов щодо розміру процентної ставки, сум комісії, строку повернення кредиту (користування ним). Також в анкеті-заяві відсутні умови про відповідальність позичальника за порушення зобов`язань у вигляді неустойки (пені, штрафів). Пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором, позивач просить крім тіла кредиту стягнути також заборгованість за простроченими відсотками в обґрунтування якої посилається на Умови та правила надання банківських послуг, а також Тарифи, в яких визначені пільговий період користування коштами, процентна ставка, неустойка, їх розміри та порядок нарахування, а також інші умови. Разом з тим, матеріали справи не містять підтвердження, що саме з доданими позивачем до позовної заяви Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами ознайомився та погодився відповідач, анкета-заява не містить підпису відповідача, враховуючи відсутність підтвердження щодо конкретно запропонованих відповідачу Умов та правил банківських послуг відсутні підстави вважати, що сторони у письмовому вигляді обумовили відповідальність за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Зазначена правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 у справі №342/180/17 (провадження №14-131цс19). Таким чином, суд вважає вимогу позивача про стягнення заборгованості за відсотками необґрунтованою.

Щодо оцінки поняття простроченого кредиту суд враховує, що на відміну від кредитних договорів, за якими загальний розмір кредиту надається відразу (одноразово), в договорі про надання споживчого кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміт на платіжну картку (за якими позичальник має можливість використовувати ліміт частинами з правом подальшого використання вільного залишку ліміту, а у разі повного повернення коштів до закінчення строку кредитування- повторно отримати кредит (зняти кошти) або його частину в межах ліміту),- розмір майбутніх платежів і строки їх сплати не можуть бути встановлені, а тому сукупна сума всієї заборгованості за тілом кредиту може включати в себе заборгованість за частиною кредиту, строк сплати якої не закінчився (поточне тіло кредиту), та/або заборгованість за частиною кредиту, яка не була повернута в обумовлений термін (прострочене тіло кредиту).

Разом з тим, з виписки, наданої Банком по рахунку клієнта вбачається що відповідач користувалася кредитною карткою, що не спростовано відповідачем, тому суд дійшов висновку про стягнення заборгованості за кредитом у сумі 35980,90 грн.

Відповідно до ч.1 ст.431 ЦПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Відповідно до ч.1 ст.435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Частиною четвертою статті 435 ЦПК України встановлено, що вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Верховний Суд України у п.10 Постанови «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» від 26 грудня 2003 року № 14 вказує, що суду у вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, керуючись особливим характером обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Відповідно до Постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 27.02.2019 у справі № 796/43/2018 зазначено, що системний аналіз норм законодавства свідчить, що закон не передбачає конкретного переліку обставин, які є підставою для розстрочення виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.

Вирішуючи питання щодо можливості відстрочення чи розстрочення виконання рішення, суд повинен враховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини. Матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для розстрочення чи відстрочення виконання рішення суду і підлягає оцінці у сукупності з іншими фактичними обставинами. Таким чином, підставою для розстрочення виконання рішення є особливі обставини неможливості виконання судового рішення (щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що правових підстав для задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду немає, а тому у її задоволенні слід відмовити не доведено належними та допустимими доказами обставин, які мають характер особливих або виняткових та які б давали підстави для розстрочки виконання судового рішення. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що правових підстав для задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду немає, а тому у її задоволенні слід відмовити

З урахуванням вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 2684 грн.

Керуючись ст. ст. 509, 526, 549, 551 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д, ЄРДПОУ 14360570) заборгованість за кредитним договором б/н від 13.03.2023 року у розмірі 35980 (тридцять п`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят) грн.90 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д, ЄРДПОУ 14360570) судовий збір у розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцати днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Іван Олександрович Кононенко

07.10.2024