Справа № 361/9861/24
Провадження № 2/361/5385/24
У Х В А Л А

07 жовтня 2024 року м. Бровари

суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Бражник Н. М., вивчивши матеріали за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

УСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ»), звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості: за кредитними договорами: від 10 жовтня 2023 року №6295031; від 25 листопада 2023 року № 127793; від 25 листопада 2023 року № 76982653; від 28 листопада 2024 року № 4311627; від 26 листопада 2023 року № 36264-11/2023; від 25 листопада 2023 року № 34262-11/2023; від 01 грудня 2023 року № 00516-12/2023; від 10 жовтня 2023 року № 03563-10/2023; від 28 листопада 2023 року № 16869-11/2023 на загальну суму 197 274,15 грн, а також просить суд вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

Звертаючись до суду з цим позовом, позивач ТОВ «ФК «ЄАПБ» обґрунтовує свої вимоги наявністю перед ним у відповідача ОСОБА_1 сукупної заборгованості за договорами, а саме: кредитним договором від 10 жовтня 2023 року №6295031 укладеним між ОСОБА_1 і Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІФОЮ»; за кредитним договором від 25 листопада 2023 року № 127793, укладеним між ОСОБА_1 і Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ» НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ»; за кредитними договорами від 25 листопада 2023 року № 76982653 та від 28 листопада 2024 року № 4311627 укладеними між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ»; кредитними договорами від 26 листопада 2023 року № 36264-11/2023, від 25 листопада 2023 року № 34262-11/2023 та від 01 грудня 2023 року № 00516-12/2023 укладеними між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «АВАНС КРЕДИТ»; за кредитними договорами від 10 жовтня 2023 року № 03563-10/2023 та від 28 листопада 2023 року № 16869-11/2023 укладеними між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП».

Також, обґрунтовуючи свої вимоги, позивач ТОВ «ФК» ЄАПБ» вказує на те, що воно набуло права вимоги за вказаними договорами на підставі договорів факторингу: від 11 січня 2024 року № 11-01/2024, укладеного із Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІФОЮ»; від 28 березня 2024 року №28032024, укладеного із Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ» НЕЗАЛЕЖНІ ФІНАНСИ»; від 14 червня 2021 року укладеного із Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ»; від 29 квітня 2024 року укладеного із Товариством з обмеженою відповідальністю «АВАНС КРЕДИТ»; від 28 квітня 2024 року укладеного із Товариством із обмеженою відповідальністю «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП».

Виходячи з наведеного вище, слід дійти висновку, що заявлені ТОВ «ФК «ЄАПБ» позовні вимоги обґрунтовуються різними обставинами та доказами, зокрема, різними договорами як кредитними, так і договорами факторингу, та різними розрахунками заборгованості відповідача ОСОБА_1 , із різною ставкою відсотків за користування кредитними коштами та за різний період часу.

Відповідно до ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом ст. ст. 55, 129 Конституції України застосування та користування правами на судовий захист здійснюється у випадках та в порядку, встановлених законом.

У розумінні наведених норм, реалізація конституційного права, зокрема, на судовий захист, ставиться у залежність від положень процесуального закону, у даному випадку норм ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 188 ЦПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основна вимога).

У ч. 2 ст. 188 ЦПК України встановлено, що суд з урахуванням положень частини першої цієї статті може за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи об`єднати в одне провадження декілька справ за позовами: одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача; одного й того самого позивача до різних відповідачів; різних позивачів до одного й того самого відповідача.

Аналіз наведеної норми дає підстави для висновку, що об`єднані в одне провадження можуть бути декілька позовних вимог, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно пов`язані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших, тобто є вони похідними.

За своїм процесуальним призначенням інститут об`єднання позовних вимог забезпечує правильність і одностайність розгляду та вирішення окремих позовних вимог, які можуть бути розглянуті як самостійні справи, але об`єднуються пов`язаністю вимог, тобто вимог, які випливають з одних і тих же підстав або доказів, зокрема, про стягнення неповернутого кредиту, відсотків за користування цим кредитом і неустойки.

Метою об`єднання позовних вимог є можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, а також унеможливити винесення різних рішень за однакових обставин.

Об`єднання непов`язаних між собою вимог в одному позові, тобто таких, які не пов`язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги, є порушенням правил об`єднання вимог.

Під вимогою розуміється матеріально-правова вимога, тобто предмет позову, який являє собою одночасно спосіб захисту порушеного права. При цьому об`єднанню підлягають вимоги, які пов`язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.

Підстава позову є обставини, на яких ґрунтується вимога позивача з посиланнями на докази, що підтверджують ці обставини, зокрема факти матеріально-правового характеру, що визначаються нормами матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, їх виникнення, зміну, припинення.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами в цивільному судочинстві є будь-які відомості, отримані у визначеному законом порядку, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Предмет і підстава позову сприяють з`ясуванню наявності та характеру спірних правовідносин між сторонами, застосуванню необхідного способу захисту права, визначенню кола доказів, необхідних для підтвердження наявності конкретного цивільного права і обов`язку.

Під час розгляду заявлених позивачем ТОВ «ФК «ЄАПБ» у даному позові вимог, суд має надати оцінку умовам кожного з укладених відповідачем ОСОБА_1 договорів та правовій природі кожного з них, а також встановити обставини щодо виконання/невиконання сторонами умов цих договорів, обставин укладення договорів, дотримання їх умов сторонами, а також правомірність заявлених до стягнення сум, суду необхідно проводити окрему процесуальну процедуру з визначенням та дослідженням різного кола доказів, пов`язаних із встановленням обставин, на які посилається позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, тому заявлені вимоги не можуть бути об`єднані в одне провадження та сумісний їх розгляд є неможливим.

Враховуючи наведене вище, суддя вважає, що, пред`явивши вимоги про стягнення сум заборгованості за різними договорами, позивачем ТОВ «ФК «ЄАПБ» порушено правила об`єднання позовних вимог, визначені у ст. 188 ЦПК України, оскільки такі позовні вимоги не пов`язані між собою, підставою їх виникнення або поданими доказами, такі вимоги не є основними і похідним, вимоги заявлені з різних підстав. Фактично позивачем заявлені окремі позовні заяви з різним предметом спору щодо стягнення заборгованості за різними договорами, право вимоги за якими перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ» на підставі різних договорів факторингу, загальна назва цих позовних вимог стягнення сум заборгованості за кредитними договорами, не може свідчить про їх пов`язаність між собою підставою виникнення або поданими доказам, дані вимоги не є однорідними та такими, які нерозривно пов`язані між собою.

Всупереч вимогам ст. 188 ЦПК України позивач ТОВ «ФК «ЄАПБ» із власної ініціативи об`єднав позовні вимоги без дотримання правил їх об`єднання.

Здійснивши всупереч положенням ст. 188 ЦПК України об`єднання позовних вимог, ТОВ «ФК «ЄАПБ», визначивши ціну позову загальною сумою заборгованості за кредитними договорами, та сплативши лише судовий збір у розмірі 3028 грн, створив штучну ситуацію, з метою уникнення сплати судового збору в державний бюджет України, оскільки ці вимоги є предметом окремих позовів та за подачу яких, сплаті підлягає судовий збір за кожну окрему вимогу майнового характеру в розмірі 3028 грн.

При цьому, судом не встановлено наявності підстав для застосування положень ст. 188 ЦПК України щодо роз`єднання позовних вимог.

За змістом п. 2 ч. 4 ст. 185 ЦПК України заява повертається у випадках, коли порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 188 цього Кодексу).

Виходячи з наведеного, враховуючи, порушення позивачем ТОВ «ФК «ЄАПБ» правила об`єднання позовних вимог, подана ним позовна заява підлягає поверненню позивачу.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. ст. 4, 5, 175, 177, 185, 188, 259, 260 ЦПК України, суддя -

ПОСТАНОВИЛА:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному його зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя: Н.М. Бражник