Справа № 452/1576/24
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"23" вересня 2024 р. м. Самбір
Самбірський міськрайонний суд Львівської області
у складі: головуючого судді Казана І.С.
секретаря Кафтан О.Ю.,
із участю: представника позивача адвоката Дащишак О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Самборі Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Самборі Самбірського району Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, - про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини, -
ОСОБА_1 звернувся до місцевого суду із позовом до ОСОБА_2 , в якому просить визнати його батьком дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внести до актових записів про народження дітей відомості про його батьківство. В обґрунтування позову посилається на те, що він із відповідачем з 2016 року перебувають у фактичних шлюбних відносинах, у результаті чого в них народилося двоє дітей, запис про батька котрих був зроблений зі слів матері; вони проживали однією сім`єю, разом проводили час, позивач матеріально утримував дітей. У зв`язку із російським вторгненням на територію України вони зареєстровані як внутрішньо переміщені особи в АДРЕСА_1 ; на сьогодні відповідач відмовляється добровільно визнати його батьком в органах ДРАЦСу. Оскільки позивач вважає себе біологічним батьком дітей, просить в судовому порядку постановити рішення, яким визнати його батьком малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , також відповідно внести зміни в актовий запис про їх народження.
У судовому засіданні представник позивача адвокат Дащишак О.С. в інтересах свого довірителя підтримала позовні вимоги та посилалася на викладені обставини у позовній заяві, просила позов задовольнити і пояснила, що відповідач забрала дітей та поїхала у невідомому напрямку нічого не пояснивши цивільному чоловіку. Третя особа представник органу ДРАЦС у судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі.
Відповідач повідомлялася у встановленому законом порядку, однак до суду не з`явилася та не повідомила про причини неявки, із відзивом на позов не зверталася, а тому суд вважає за можливе розглядати справу в її відсутності на підставі наявних даних про права та взаємовідносини сторін у заочному провадженні, проти чого не заперечила представник позивача.
Заслухавши пояснення представника-адвоката, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд уважає, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав:
Судом у справі встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Дружківка Донецької області, батьками дитини вказані: батько ОСОБА_3 , мати ОСОБА_2 ; згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Дружківка Донецької області, батьками дитини вказані: батько ОСОБА_3 , мати ОСОБА_2 .
Підставою актового запису про народження дітей є заява їх матері; запис про батька дитини вчинено відповідно до частини першої статті 135 СК України.
Відповідно до частини другої статті 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.
Згідно статті 128 СК України визнання батьківства за рішенням суду відбувається за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.
Щодо предмету доказування у даній категорії справі, то Сімейний Закон України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи. Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері та батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства.
У відповідності до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. №5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.
В пункті 13 вказаної Постанови, Пленум Верховного Суду України вказав, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.
Відтак, судом також установлено, що сторони із 2016 року перебували у близьких інтимних відносинах, за період яких відповідач завагітніла та народила двоє дітей; сторони проживали однією сім`єю та вели спільне господарство; у зареєстрованому шлюбі сторони не перебували. Дані обставини підтверджується, зокрема поясненнями, допитаних у судовому засіданні свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .
Враховуючи вищевикладене, встановлені обставини справи на підставі належним чином оцінених доказів у їх сукупності, з урахуванням приписів ст. 109 ЦПК України, суд приходить висновку, що будучи належним чином повідомленою та обізнаною про розгляд цивільного спору щодо визнання батьківства, відповідач жодного разу не з`явилась за викликами та не надала пояснень з цього приводу, а також не представила суду належних та переконливих доказів на спростування тверджень позивача щодо його батьківства стосовно малолітніх дітей, що, враховуючи насамперед інтереси дітей, є підставою для визнання позивача їх батьком.
Крім того суд бере до уваги те, що при реєстрації народження дітей ім`я батька дітей записано саме зі слів матері, остання протягом певного минулого часу не заперечувала його батьківство, зокрема, враховуючи їх спілкування, спільне проживання, жодних даних, які суперечили цьому відповідачем не заявлено.
Відповідно до ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження.
Главою 5 Цивільного-процесуального Закону регламентовано поняття доказів, їх належність та допустимість; обов`язок доказування і подання доказів. Тому, при задоволенні позову суд виходить із засад змагальності щодо подання таких, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості, диспозитивності цивільного судочинства; з аналізу представлених і наявних у цивільній справі документів, у тому числі надання позивачем достатньо допустимих доказів на підтвердження свого батьківства відносно малолітніх дітей, які в своїй сукупності можуть засвідчити факт походження від нього дітей, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, а тому позов підставний і підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 7, 10, 12, 13, 258, 263-265, 268, 280 ЦПК України, ст. 128, 129 СК України, суд
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який проживає у АДРЕСА_1 ; ІПН НОМЕР_3 , - батьком дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , матір`ю яких є ОСОБА_2 .
Внести зміни до актового запису №159 від 10 травня 2016 року, складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції у Донецькій області про народження дитини ОСОБА_3 , а саме: в графі відомості про батька вказати прізвище батька « ОСОБА_8 », ім`я та по-батькові залишити без змін, дату народження зазначити ІНФОРМАЦІЯ_8 , місце народження м. Дружківка Донецької області, громадянство України, місце проживання: АДРЕСА_1 .
Внести зміни до актового запису №220 від 6 серпня 2019 року, складеного Дружківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про народження дитини ОСОБА_4 , а саме: в графі відомості про батька вказати прізвище батька « ОСОБА_8 », ім`я та по-батькові залишити без змін, дату народження зазначити ІНФОРМАЦІЯ_8 , місце народження м. Дружківка Донецької області, громадянство України, місце проживання: АДРЕСА_1 .
Рішення суду може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів із дня складення 30 вересня 2024 року повного судового рішення. Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача у порядок і строк, передбачений ст. 284 ЦПК України.

Суддя