Справа № 206/5150/24
Провадження № 2-о/206/622/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.10.2024 Самарський районний суд

м. Дніпропетровська

у складі:

головуючий суддя Маштак К.С.

присяжні Мінзер О.В., Козловська Л.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Похил А.В.

прокурора ОСОБА_1

адвоката Начиняного В.С.,

представника заявника - лікаря-психіатра ОСОБА_2 ,

особи, стосовно якої вирішується питання ОСОБА_3

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро цивільну справу окремого провадження за заявою Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради про надання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , психіатричної допомоги в примусовому порядку, -

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника звернулась до суду із заявою про надання ОСОБА_3 психіатричної допомоги в примусовому порядку.

В обґрунтування заяви зазначила, що 02.10.2024 ОСОБА_3 була госпіталізована до психіатричного стаціонару у зв`язку із наявністю у неї тяжкого психічного розладу (діагноз): біполярне афективний розлад, поточний маніакальний епізод з психотичними симптомами.

У судовому засіданні лікар психіатр підтримала заяву, прокурор не заперечувала проти її задоволення, адвокат поклалася на розсуд суду.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши думки та пояснення учасників процесу, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав.

В силу ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Згідно ч.ч. 2-5 ст. 27 Закону України «Про психіатричну допомогу» виключно компетенцією лікаря-психіатра або комісії лікарів-психіатрів є встановлення діагнозу психічного захворювання, прийняття рішення про необхідність надання психіатричної допомоги в примусовому порядку або надання висновку для розгляду питання, пов`язаного з наданням психіатричної допомоги в примусовому порядку. При наданні психіатричної допомоги лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів незалежні у своїх рішеннях і керуються лише медичними показаннями, своїми професійними знаннями, медичною етикою та законом. Лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів несуть відповідальність за прийняті ними рішення відповідно до закону. Рішення, прийняте лікарем-психіатром або комісією лікарів-психіатрів при наданні психіатричної допомоги, викладається у письмовій формі та підписується лікарем-психіатром або комісією лікарів-психіатрів. При наданні психіатричної допомоги лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів незалежні у своїх рішеннях і керуються лише медичними показаннями, своїми професійними знаннями, медичною етикою та законом. Лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів несуть відповідальність за прийняті ними рішення відповідно до закону. Рішення, прийняте лікарем-психіатром або комісією лікарів-психіатрів при наданні психіатричної допомоги, викладається у письмовій формі та підписується лікарем-психіатром або комісією лікарів-психіатрів.

У судовому засіданні було встановлено, що 02.10.2024 ОСОБА_3 була госпіталізована до КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради», у зв`язку із наявністю у неї тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих.

При обстеженні її психічного стану в КП «ДБКЛПД» ДОР» комісія лікарів виявила, що ОСОБА_3 виявляє ознаки тяжкого психічного захворювання, у зв`язку з чим хвора: напружена, збуджена, дратівлива, запальна, агресивна, настрій підвишений. Сама з собою розмовляла. Висловлювала маячні ідеї відносин, впливу, збитку на адресу чоловіка, ідеї особливих можливостей: «чоловік хоче мене позбавити всього, я володію великою кількістю нерухомості, він не дає їй розвиватися. Він шахрай, аферист і керує мільйонами через комп`ютер, вона його засуджує. ОСОБА_3 під час спілкування з комісією лікарів-психіатрів зазначила, що може лікувати людей без ліків, вона геніальний психолог та психотерапевт, може допомагати психічнохворим». Мислення у ОСОБА_3 прискорене за темпом. Самооцінка завищена. Критика порушена.

ОСОБА_3 поставлено діагноз біполярний афективний розлад, поточний маніакальний епізод з психотичними симптомами.

Відповідно до заяви чоловіка ОСОБА_3 зазначено, що він просив госпіталізувати його дружину в лікарню у зв`язку з погіршенням стану здоров`я. Вона не приймала ліки, не спала по ночам, не виконувала домашні справи. Зранку ОСОБА_3 йшла з дому, неконтрольовано вела себе у громадських місцях. Голосно розмовляла, каялася, без причини сміялася, утворювала конфліктні ситуації, та потім намагалася їх вирішувати за рахунок ускладнення роботи органів поліції. Крім того, ОСОБА_3 чіплялася до перехожих, передбачала їм майбутнє та наполягала на тому, що існують релігійні конфесії, що всі злі та негідні, а тому треба створювати свою конфесію, де буде порядок. Іноді ОСОБА_3 могла приготувати для себе їжу, але при цьому газ забувала виключити. Тиждень тому остання зламала кість лівої руки, розбила коліно. 02.10.2024 була неуважна та зневажливо вела себе по відношенню до оточуючих, постійно каялась.

З копій виписки із медичної карти амбулаторного хворої № 4484/2024 від 20.02.2024 встановлено, що ОСОБА_3 при надходженні була: гнівлива, роздратована, багатомовна. Поведінка напружена. Зовні невдоволена, дратівлива та запальна. Поведінка демонстративна. Мовному контакту була доступна. На питання відповідала не охоче, дратівливо. Повідомляла, що себе почуває «погано», вважала, що в неї депресія, демонструвала погане самопочуття. Розповідала, що поступила, так як себе дома почувала погано. Напружена, тривожна, дратівлива. Мова роздратована. Настрій підвищений з гнівливим відтінком. Виказувала активно маячні ідеї стосунків на адресу чоловіка, вважала, що чоловік хоче забрати її майно. Виказувала ідеї переоцінки своїх здібностей, себе вважала добрим психологом та психотерапевтом, яка може допомогти психічнохворим, казала, що може лікувати людей. Настрій підвищений з дратівливим відтінком. Мислення прискорене за темпом, аморфне. Самооцінка завищена, Госпіталізована добровільно. У відділенні ОСОБА_3 була збудлива, напружена, тривожна, метушлива. На місці не утримувалась, час проводила в русі коридором. Настрій гнівливий, виказувала ідеї стосунків на адресу чоловіка, вважала, що в неї депресія. Поводила себе демонстративно. Перший час була напружена, метушлива в поведінці, на місці не утримувалася, постійно в безцільному русі коридором. Була гнівлива, роздратована. Не утримувала дистанцію у стосунках з медичним персоналом та хворими. Мислення непослідовне, перескакувала з теми на тему, прискорене. Мова гучна, напружена. ОСОБА_3 була гіперактивною, самооцінка завищена, в бесіді скаржилася на незначну пригніченість, але в цілому відмічала добре самопочуття. Принесла багато їжі у відділення, пригощала пацієнтів нею, роздавала речі, читала психологічну літературу. Виказувала свої невдоволення, поводила себе підозріло з приводу призначень лікаря. Поступово в процесі лікування стан став з позитивною динамікою. Настрій стабілізувався. Поведінка носила більш впорядкований характер. Маячні ідеї стосунків та переоцінки своїх здібностей втратили актуальність. Час проводила в постійному русі. Була розсіяна, емоційно не стабільна. Критика до хвороби була порушена. При виписці: ОСОБА_3 скарги заперечувала. В бесіді була спокійна. На питання відповідала односкладово. Емоції часом були не стабільні. Відмічала поліпшення самопочуття, але скарги на невелику пригніченість з ранку залишалися. іноді виказувала побоювання, що чоловік її покине. Маячні ідеї втратили актуальність. Увага розсіяна, виснижувалася. Мисле уповільнене. ОСОБА_3 була налаштована на підтримуюче лікування, та спостереження у психіатра за місцем свого мешкання.

Крім того, з копій виписки із медичної карти амбулаторного хворої № 4484/2024 від 17.04.2024 встановлено, що ОСОБА_3 при надходженні була: метушлива, місцями не утримувалася. Зовні була тривожна, напружена, дратівлива, гнівлива. Мовному контакту була доступна. Мова була по типу монолога. Манерна. На питання відповідала дратівливо. Повідомляла, що себе почуває «прекрасно», хоча відмічає «що тягнуть ноги». Розказувала, що поступила, так як чоловік ії завжди відправляв в лікарню, так як на неї записана велика кількість нерухомості, казала, що подала на розлучення заяву, так як чоловік її постійно звинувачував в крадіжках речей та грошей. Виказувала ідеї переоцінки своїх здібностей, стосунків. Вважала себе психологом, казала, що лікувала людей в інтернеті. Мислення було аморфне, прискорене за темпом, непослідовне. Госпіталізована добровільно. У відділенні ОСОБА_3 поступово адаптувалася. Поведінка залишилася метушливою, напруженою, дратівливою. На питання відповідала по суті роздратовано. Маніакально, активно прагнула до діяльності. Метушлива, не утримується на місці. Тримається напружено. На питання відповідає багатомовно. Скарги на безсоння, дратівливість, надлишок енергії та тривогу. Зовні тривожна. На обличі афект. Конфліктує з співпалатниками, виказує невдоволення. Прагне до активної діяльності, на тлі лікування стан з позитивною динамікою. У відділенні повідомляла, що відчувала слабкість, що не може конкретизувати свій хворобливий стан. Мова преривчаста. Виказувала ідеї стосункі чоловіка. Тримається демонстративно. Когнітивні та вольові процеси знижені. Критика порушена. В процесі лікування психічний стан хворої ОСОБА_3 без суттєвих змін. Поведінка формально правильна. Емоційно стабільна, сплощена. В бесіді була формальною. Настрій був мінливий, коливався впродовж дня від гнівливого до пригніченого стану, виказувала скарги на тривогу на душі. Не залучалася в трудові процеси та реабілітаційні заходи, багато часу лежала, так як відмічалася сонливість. Суіцідальних думок, агресивних тенденцій не виявляла. Час проводила на самоті. Була розсіяна, загальмована. Критика до хвороби порушена. При виписці у ОСОБА_3 залишилися скарги на пригнічений настрій, слабкість, сонливість, задишку, загальмованість формальна. При цілеспрямованому розпитуванні повідомила, що хворобу свою продовжує відчувати. Коли знаходиться в депресії може працювати повільно, думки ходять по кругу, думок було мало, виникав страх за своє майбутнє, боялася що її чоловік кине, що в неї не буде засобів для існування, починала багато лежати. Мова ОСОБА_3 залишилася непослідовною за темпом. Мислення аморфне, непослідовне, нерівномірне за темпом. Афект не стійкий. Настрій залишився коливатися від пригніченого до гнівливого. Залишилися активними ідеї стосунків на адресу її чоловіка. Психічні функції стійко порушені. Соціальна недостатність внаслідок порушення життєдільності за категоріями: трудова діяльність, спілкування, контроль поведінки.

Лікар-психіатр ОСОБА_2 підтвердила обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначила, що ОСОБА_3 необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах.

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 01.06.2016 року № 2-рп/2016 судовий контроль за госпіталізацією недієздатної особи до психіатричного закладу в порядку, передбаченому статтею 13 Закону України «Про психіатричну допомогу», є необхідною гарантією захисту прав і свобод, закріплених, зокрема, статтями 29, 55 Основного Закону України. Суд після незалежного і неупередженого розгляду питання щодо госпіталізації недієздатної особи до психіатричного закладу має ухвалити рішення стосовно правомірності обмеження конституційного права такої особи на свободу та особисту недоторканість.

Враховуючи, що особа виявляє ознаки тяжкого психічного розладу, суд вважає за необхідне госпіталізувати її в психіатричний заклад в примусовому порядку, оскільки існують підстави, передбачені ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» для його госпіталізації до психіатричного закладу без його усвідомленої згоди.

Аналогічний висновок викладений і в Ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 серпня 2017 року по справі № 689/1338/16-ц.

Крім того, аналогічні висновки викладений в постанові Верховного суду від 04.09.2024 по справі 206/1277/24.

Стаття 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод захищає одне з найголовніших прав людини-право на свободу, п."е" цієї статті дозволяє законне затримання психічно хворих як з метою їх ізоляції від суспільства, так і з метою покращення їх стану.

В зв`язку із чим, суд вважає, що вимоги заявника про госпіталізацію ОСОБА_3 до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 14, 25 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст.ст. 76-80, 258, 259, 264, 265, 339-342 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Заяву Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради» про наданняОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , психіатричної допомоги в примусовому порядкузадовольнити.

Госпіталізувати ОСОБА_3 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) до Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради» для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Роз`яснити, що заява фізичної особи або її законного представника про припинення надання особі психіатричної допомоги у примусовому порядку може бути подана через три місяці з дня ухвалення рішення суду про госпіталізацію у примусовому порядку.

Рішення підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 08.10.2024.

Головуючий суддя: К.С. Маштак

Присяжні: О.В. Мінзер

Л.В. Козловська