ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2024 року

м. Київ

справа № 569/17365/21

провадження № 61-4170св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Гулейкова І. Ю., Гулька Б. І., Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А.,

учасники справи:

позивач - виконувач обов`язки керівника Рівненської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Рівненської міської ради,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

третя особа - державний реєстратор Виконавчого комітету Корнинської сільської ради Рівненського району Рівненської області Левчук Юрій Сергійович,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційні скарги представника ОСОБА_2 - адвоката Цуняка Володимира Йосиповича та представника ОСОБА_1 - адвоката Власик Вікторії Яківни на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 05 грудня 2023 року, ухвалене у складі судді Харечка С. П., та постанову Рівненського апеляційного суду від 20 лютого 2024 року, прийняту у складі колегії суддів: Хилевича С. В., Ковальчук Н. М., Шимківа С. С.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовної заяви

У серпні 2021 року виконувач обов`язків керівника Рівненської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Рівненської міської ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа - державний реєстратор Виконавчого комітету Корнинської сільської ради Рівненського району Рівненської області Левчук Ю. С. (далі - державний реєстратор Левчук Ю. С.),про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Позовну заяву прокурор мотивував тим, що з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що державний реєстратор прийняв рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 54410159 та провів реєстрацію права власності об`єкта - торгове приміщення площею 10,8 кв. м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_1 (номер запису про право власності № 38505589). Відомості, які містяться у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, свідчать, що підставою для державної реєстрації був технічний паспорт, серія та номер 3879-2020, виданий 31 серпня 2020 року, видавник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Арт Буд Проект» (далі - ТОВ «АРТ Буд Проект»); виписка, серія та номер 470, виданий 31 серпня 2020 року, видавник - ТОВ «Арт Буд Проект».

Прокурор вважав, що рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 43576385 від 19 жовтня 2018 року, прийнято із порушенням вимог законодавства, у зв`язку із чим воно є незаконним та підлягає скасуванню, а вчинений запис про реєстрацію права власності № 28447962 у Державному реєстрі прав слід скасувати.

ОСОБА_1 для державної реєстрації не подав жодних інших документів або відомостей, які у сукупності відповідають вимогам Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 (далі - Порядок № 1127), та можуть бути підставою для реєстрації права власності на господарчу будівлю, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Пунктами 41, 42, 43 Порядку № 1127 передбачено вичерпний перелік обов`язкових для подання документів та обставин, що мають бути ними підтверджені, на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності на новозбудоване нерухоме майно, реєстрація якого здійснюється вперше, і з огляду на положення статей 9, 18, 24, 25 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав лише після перевірки наявності необхідних для цього документів та їх відповідності вимогам законодавства.

Прокурор стверджував, що технічний паспорт, на підставі якого зареєстровано право власності, не підтверджує право власності на зареєстрований об`єкт нерухомості та не дає можливості встановити підстави набуття права власності за ОСОБА_1 на спірний об`єкт нерухомості, а тому вважав, що рішення про державну реєстрацію прийнято незаконно, всупереч вимогам закону і за відсутності всіх необхідних документів.

Крім того, порушення законодавства під час прийняття рішення про державну реєстрацію речового права на спірний об`єкт підтверджується також інформацією уповноважених органів. Відповідно до Положення про управління містобудування та архітектури Виконавчого комітету Рівненської міської ради, затвердженого рішенням Рівненської міської ради від 25 жовтня 2013 року № 3389, до повноважень Управління відноситься присвоєння поштової адреси об`єктам нерухомого майна, які розташовані на території міста. Натомість листом Управління містобудування та архітектури Виконавчого комітету Рівненської міської ради від 21 липня 2021 року № 01-11/1188 надано інформацію про відсутність відомостей про присвоєння поштової адреси: АДРЕСА_1 . Тобто ці факти свідчать про проведення реєстрації за відсутності передбаченого Порядком державної реєстрації прав документа, що підтверджує присвоєння адреси.

Інформацією Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Рівненської міської ради (далі - Управління ДАБК) встановлено відсутність документів щодо реєстрації або видачі дозвільних документів на виконання будівельних робіт за спірним об`єктом, а також документів про прийняття його в експлуатацію.

Згодом ОСОБА_1 , на підставі договору купівлі-продажу від 04 червня 2021 року, передав у власність ОСОБА_2 торгове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 . Приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Олинець А. М. прийнято рішення про державну реєстрацію від 04 червня 2021 року № 58568173, яким право власності на приміщення площею 10,8 кв. м на АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_2 .

Прокурор вважав, що відомості про цей об`єкт нерухомого майна внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно неправомірно та за відсутності передбачених документів, а тому подальші рішення про реєстрацію права власності також підлягають скасуванню.

Спірний об`єкт нерухомості розташований на землях запасу Рівненської міської ради, що підтверджується змістом Публічної кадастрової карти. Жодних рішень щодо передачі у власність чи користування земельної ділянки на АДРЕСА_1 не приймалось. Отже, компетентним суб`єктом, який має здійснювати захист інтересів держави, є саме цей орган місцевого самоврядування. Із листа-відповіді Управління ДАБК від 12 серпня 2021 року № 01-05/74 встановлено, що Рівненська міська рада та її виконавчі органи заходів щодо скасування державної реєстрації права власності на спірний об`єкт не вживали. Разом з тим про причини їх невжиття Рівненська міська рада не повідомляла.

Уточнивши позовні вимоги, прокурор просив суд:

- визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 54410159 від 05 жовтня 2020 року;

- визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 04 червня 2021 року № 58568173 з одночасним припиненням права приватної власності за ОСОБА_2 на приміщення площею 10,8 кв. м на АДРЕСА_1 .

Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 05 грудня 2023 року позовну заяву виконувача обов`язки керівника Рівненської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Рівненської міської ради задоволено.

Визнано незаконним та скасовано рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 05 жовтня 2020 року № 54410159.

Визнано незаконним та скасовано рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 04 червня 2021 року № 58568173 з одночасним припиненням права приватної власності за ОСОБА_2 на приміщення площею 10,8 кв. м на АДРЕСА_1 .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Рівненської обласної прокуратури 2 270,00 грн судового збору.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Рівненської обласної прокуратури 2 270,00 грн судового збору.

Постановою Рівненського апеляційного суду від 20 лютого 2024 року апеляційні скарги представника ОСОБА_2 - адвоката Цуняка В. Й. та представника ОСОБА_1 - адвоката Власик В. Я. залишено без задоволення, рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 05 грудня 2023 року - без змін.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, встановив, що ОСОБА_1 для державної реєстрації нерухомого майна не подав документів або відомостей, які відповідали вимогам Порядку № 1127 та могли бути підставою для реєстрації права власності на спірне приміщення.

Пославшись на пункт 9 розділу V «Прикінцеві положення» Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» у редакції, чинній на час первинної державної реєстрації права власності за ОСОБА_1 , суд першої інстанції вказав, що можливість прийняття в експлуатацію об`єктів без дозвільного документа на виконання будівельних робіт проводиться виключно за результатами технічного обстеження та поширюється лише на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди загальною площею до 300 квадратних метрів, збудовані у період з 05 серпня 1992 року до 09 квітня 2015 року, а також споруди сільськогосподарського призначення, збудовані до 12 березня 2011 року. Оскільки спірний об`єкт нерухомого майна - торгове приміщення не відноситься до категорії об`єктів, реєстрація яких можлива виключно на підставі технічного паспорта, тому суд дійшов висновку, що реєстрація права власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна не відповідає вимогам закону і підлягає скасуванню.

Суд урахував, що новостворене нерухоме майно набуває юридичного статусу будівлі, споруди після прийняття його до експлуатації і з моменту державної реєстрації права власності на нього. Оскільки спірне приміщення в експлуатацію у встановленому законом порядку не приймалося, державну реєстрацію проведено з порушенням вимог закону, державна реєстрація є незаконною. Оскільки ОСОБА_1 не набув права власності на цей об`єкт нерухомості, тому не міг розпоряджатися ним, зокрема відчужувати. За таких обставин державна реєстрація права приватної власності ОСОБА_2 на торгове приміщення (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 04 червня 2021 року) підлягає скасуванню, а право приватної власності - припиненню.

Спростовуючи доводи заявників щодо неефективності та неналежність обраного прокурором способу захисту права, суд апеляційної інстанції вказав, що відповідно до вимог статті 376 ЦК України особа, яка використовувала земельну ділянку з порушенням прав іншої (власника земельної ділянки), повинна привести земельну ділянку у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд за власний кошт. Проте, докази здійснення будівництва спірного об`єкта нерухомого майна саме відповідачами матеріали справи не містять. Тому знесення об`єктів нерухомого майна, на які протиправно зареєстровано право власності за ОСОБА_1 , а згодом - за ОСОБА_2 , не є належним способом захисту у спірних правовідносинах.

Суд апеляційної інстанції спростував доводи відповідачів про те, що Рівненська міська рада не є належним позивачем у справі, з тих підстав, що земельна ділянка, на якій збудовано спірну нежитлову будівлю, є прибудинковою територією Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Оселя Рубін» (далі - ОСББ «Оселя Рубін»), вказавши, що само по собі посилання на схему прибудинкової території будинку, затверджене та погоджене спеціалістами Виконавчого комітету Рівненської міської ради і рішенням Виконавчого комітету Рівненської міської ради від 07 квітня 2015 року № 65, та висновок експерта, складений у судовій комплексній земельно-технічній та будівельно-технічній експертизі, не свідчать про те, що земельна ділянка, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди, є прибудинковою територією.

Крім того, з наданих відповідачами доказів, долучених до відзиву на апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції встановив, що проєкт рішення Рівненської міської ради (восьме скликання) «Про надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення в постійне користування земельної ділянки ОСББ «Оселя Рубін» на АДРЕСА_2 (на земельній ділянці розташований об`єкт нерухомого майна)» 26 жовтня 2023 року розглянуто на пленарному засіданні сесії міської ради і цей проєкт відхилено (проєкт не набрав необхідної кількості голосів).

Короткий зміст касаційних скарг

У березні 2024 року представник ОСОБА_2 - адвокат Цуняк В. Й. подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 05 грудня 2023 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 20 лютого 2024 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив суд скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

У березні 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Власик В. Я. подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 05 грудня 2023 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 20 лютого 2024 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив суд скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог, вирішити питання розподілу судових витрат.

Надходження касаційних скарг до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 25 березня 2024 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_2 - адвоката Цуняка В. Й. у справі, витребувано її матеріали із Рівненського районного суду Рівненської області, іншим учасникам надіслано копії касаційної скарги.

Ухвалою Верховного Суду від 01 квітня 2024 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою представник ОСОБА_1 - адвоката Власик В. Я. у справі, витребувано її матеріали із Рівненського районного суду Рівненської області, іншим учасникам надіслано копії касаційної скарги.

У квітні 2024 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 19 липня 2024 року справу призначено до розгляду у складі колегії із п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Аргументи учасників справи

Доводи осіб, які подали касаційні скарги

Касаційна скаргапредставника ОСОБА_2 - адвоката Цуняка В. Й. мотивована тим, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 листопада 2023 року у справі № 916/1174/22 (провадження № 12-39гс23) та у постанові Верховного Суду від 24 березня 2021 року у справі № 200/2192/18 (провадження № 61-19765св19).

Належним способом захисту у спорах про самочинно збудоване нерухоме майно є вимога про знесення такого будівництва згідно з частиною четвертою статті 376 ЦК України.

Заявник уважає помилковими висновки суду апеляційної інстанції про те, що знесення об`єктів нерухомого майна, які протиправно зареєстровані, не є належним способом захисту, оскільки відсутні докази здійснення будівництва такого об`єкта відповідачами, так як це не відповідає обставинам справи та практиці Верховного Суду.

Касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Власик В. Я. мотивована тим, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2108 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187гс18), від 30 січня 2019 року у справі № 569/1926/16 (провадження № 14-338цс18), від 02 липня 2019 року у справі № 48/340 (провадження № 12-14звг19), від 22 жовтня 2019 року у справі № 923/876/16 (провадження № 12-88гс19), від 22 вересня 2020 року у справі № 910/3009/18 (провадження № 12-204гс19), від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19 (провадження № 12-80гс20), від 16 лютого 2021 року у справі № 910/2861/18 (провадження № 12-140гс19), від 20 липня 2022 року у справі № 923/196/20 (провадження № 12-58гс21), від 21 грудня 2022 року у справі № 914/2350/18 (провадження № 12-83гс21), від 22 листопада 2023 року у справі № 916/1174/22 (провадження № 12-39гс23) та у постановах Верховного Суду від 14 травня 2109 року у справі № 910/11511/18, від 22 січня 2019 року у справі № 912/1856/16, від 20 січня 2021 року у справі № 442/302/17 (провадження № 61-20491св19), від 27 жовтня 2021 року у справі № 202/7377/16-ц (провадження № 61-20139св19), від 21 вересня 2022 року у справі № 461/3490/18 (провадження № 61-5180св21), від 30 вересня 2022 року у справі № 201/2471/20 (провадження № 61-5276св21), від 14 грудня 2022 року у справі № 126/2200/20 (провадження № 61-10017св22).

Позивач неправильно обрав спосіб захисту, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.

Із оскаржуваних судових рішень неможливо встановити, за захистом якого порушеного права Рівненської міської ради звернувся прокурор до суду.

Заявник не погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про те, що самочинне будівництво не підлягає знесенню на тій підставі, що не встановлено, хто збудував спірне нерухоме майно. Звертає увагу, що 15 січня 2024 року ОСОБА_1 оголошено повідомлення про підозру за частиною третьою статті 197-1 КК України, тобто самовільне будівництво споруди на самовільно зайнятій спірній земельній ділянці, про що відомо прокурору, який брав участь у судових засіданнях.

Стверджує, що сам по собі факт державної реєстрації права власності на самочинно побудовану споруду не слід розглядати як порушення права власника земельної ділянки окремо від факту самочинного будівництва.

Вважає, що самовільною прибудовою до стіни багатоквартирного житлового будинку нежитлового приміщення не порушені права позивача, з урахуванням того, що ця прибудова розташована на прибудинковій території цього багатоквартирного будинку. Отже, належним позивачем у справі має бути ОСББ «Оселя Рубін».

Доводи особи, яка подала відзиви на касаційні скарги

У квітні 2024 року керівник Рівненської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Рівненської міської ради подав до Верховного Суду відзив, у якому просив касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Цуняка В. Й. залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, як такі, що ухвалені з правильним застосуванням норм права.

У квітні 2024 року керівник Рівненської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Рівненської міської ради подав до Верховного Суду відзив, у якому просив касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Власик В. Я. залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, як такі, що ухвалені з правильним застосуванням норм права.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Рівненська місцева прокуратура під час перевірки інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановила, що державним реєстратором Левчуком Ю. С. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 54410159 та проведено 05 жовтня 2020 року реєстрацію права власності нерухомого об`єкта - приміщення, торгове приміщення площею 10,8 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_1 (номер запису про право власності № 38505589).

Підставою для державної реєстрації слугували такі документи: технічний паспорт, серія та номер 3879-2020, виданий 31 серпня 2020 року, видавник - ТзОВ «Арт Буд Проект»; виписка, серія та номер 470, виданий 31 серпня 2020 року, видавник - ТзОВ «Арт Буд Проект».

Відповідно до Положення про Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради, затвердженого рішенням Рівненської міської ради від 25 жовтня 2013 року № 3389, до повноважень Управління відноситься присвоєння поштової адреси об`єктам нерухомого майна, які розташовані на території міста.

Листом Управління містобудування та архітектури Виконавчого комітету Рівненської міської ради від 21 липня 2021 року № 01-11/1188 надано інформацію, що відомості про присвоєння поштової адреси: АДРЕСА_1 , відсутні.

Листом Управлінням земельних відносин Виконавчого комітету Рівненської міської ради 23 липня 2021 року № 01-06/34 надано інформацію про те, що управління не отримувало заяв з питань надання у власність чи користування земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з інформацією Управління ДАБК Рівненської міської ради документи щодо реєстрації або видачі дозвільних документів на виконання будівельних робіт за вказаним об`єктом, а також документи про прийняття в експлуатацію вказаного об`єкта відсутні (лист від 12 серпня 2021 року № 01/05-74).

Управління ДАБК Рівненської міської ради листом від 22 липня 2021 року № 01-17/407 зазначили, що право на виконання підготовчих чи будівельних робіт на будівництво торгового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , не набувалось.

На підставі договору купівлі-продажу від 04 серпня 2021 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстровано приватним нотаріусом Олинець А. М. у реєстрі за № 390, ОСОБА_2 набув право власності на торгове приміщення площею 10,8 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі вказаного договору, приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Олинець А. М. 04 червня 2021 року прийнято рішення про державну реєстрацію № 58568173, яким право власності на приміщення площею 10,8 кв. м на АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_2 .

Із висновку судової комплексної земельно-технічної та будівельно-технічної експертизи № 220714/1_ФМ, складеного судовим експертом Фурсович М. О. 05 вересня 2022 року на виконання ухвали Рівненського міського суду Рівненської області від 07 червня 2022 року, встановлено:

1) прибудинкова територія будинку АДРЕСА_2 , яка визначена у схемі прибудинкової території житлового будинку на АДРЕСА_2 , затвердженій начальником ЖКГГ «Західне», погодженій головним спеціалістом УЖКГ Виконавчого комітету Рівненської міської ради, площа якої погоджена рішенням Виконавчого комітету Рівненської міської ради від 07 квітня 2015 року № 65, не межує із земельною ділянкою з кадастровим номером :01:041:03;

2) об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером АДРЕСА_1 ) загальною площею 10,8 кв. м повністю або частково не знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :01:041:03422;

3) відстань від об`єкта нерухомого майна з реєстраційним номером АДРЕСА_1 ) загальною площею 10,8 кв. м до межі земельної ділянки з кадастровим номером :01:041:0342 становить 0,918 м та 0,930 м;

4) об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером АДРЕСА_1 ) загальною площею 10,8 кв. м знаходиться у межах площі прибудинкової території будинку АДРЕСА_2 , яка визначена у схемі прибудинкової території житлового будинку на АДРЕСА_2 , затверджені начальником ЖКП «Західне», погоджена головним спеціалістом УЖКГ Виконавчого комітету Рівненської міської ради та погодженій рішенням Виконавчого комітету Рівненської міської ради від 07 квітня 2015 року № 65.

Проєкт рішення Рівненської міської ради (восьме скликання) «Про надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення в постійне користування земельної ділянки ОСББ «Оселя Рубін» на АДРЕСА_2 (на земельній ділянці розташований обєкт нерухомого майна)» 26 жовтня 2023 року розглянуто на пленарному засіданні сесії Рівненської міської ради і цей проект відхилено (не набрав необхідної кількості голосів.).

Судом першої інстанції встановлено, що на час розгляду справи в суді об`єднанням співвласників цього житлового будинку лише вживаються заходи, спрямовані на оформлення права користування земельною ділянкою. Наразі державна реєстрація права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок АДРЕСА_2 , не здійснено, що свідчить про віднесення земельної ділянки до земель запасу Рівненської міської ради.

На виконання вимог статті 23 Закону України «Про прокуратуру», Рівненською окружною прокуратурою скеровано до Рівненської міської ради лист, яким повідомлено про наявні факти допущених державним реєстратором порушень при реєстрації права власності на торгове приміщення на АДРЕСА_1 .

Згідно з відповіддю, наданою Управлінням ДАБК Рівненської міської ради від 12 серпня 2021 року № 01-05/74, Рівненська міська рада та її виконавчі органи жодних заходів щодо скасування державної реєстрації права власності на цей об`єкт не вживали. Про причини невжиття відповідних заходів реагування Рівненською міською радою не повідомлено.

Встановивши, що Рівненська міська рада не здійснила юридично значимих дій для захисту прав територіальної громади, прокурор вважав, що існують обґрунтовані підстави для захисту інтересів держави та звернення до суду із цим позовом в інтересах держави в особі Рівненської міської ради.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Підставами касаційного оскарження судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме:

- суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Касаційні скарги представника ОСОБА_2 - адвоката Цуняка В. Й. та представника ОСОБА_1 - адвоката Власик В. Я. підлягають задоволенню.

Мотиви, з яких виходив Верховний Суд, та застосовані норми права

У частинах першій, другій статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції не відповідають.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, зазначив, що позов у цій справі поданий прокурором на захист права комунальної власності на землю. Порушення полягає у реєстрації права власності відповідачів на цей об`єкт нерухомості і перешкоджає Рівненській міській раді реалізовувати всі правомочності власника щодо земельної ділянки, на якій цей об`єкт знаходиться.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками судів попередніх інстанцій з огляду на таке.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (частини перша та друга статті 319 ЦК України).

Власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення (частина четверта статті 373 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Правовий режим самочинного будівництва врегульовано статтею 376 ЦК України. Норми зазначеної статті є правовим регулятором відносин, які виникають у зв`язку із здійсненням самочинного будівництва.

Знаходження на земельній ділянці одного власника об`єкта нерухомості (будівлі, споруди) іншого власника істотно обмежує права власника землі, при цьому таке обмеження є безстроковим. Так, власник землі в цьому разі не може використовувати її ані для власної забудови, ані іншим чином і не може здати цю землю в оренду будь-кому, окрім власника будівлі чи споруди. Тому державна реєстрація будівлі, споруди на чужій земельній ділянці є фактично і реєстрацією обмеження права власника землі (пункт 84 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі № 916/1608/18).

Права власника земельної ділянки порушуються в результаті факту самочинного будівництва, а не державної реєстрації права власності на самочинно побудоване майно. Державна реєстрація права власності на самочинно побудовану будівлю, споруду поза встановленим статтею 376 ЦК України порядком за особою, яка таке будівництво здійснила, лише додає до вже існуючих фактичних обмежень (які з`явились безпосередньо з факту самочинного будівництва) власника земельної ділянки в реалізації свого права власності додаткові юридичні обмеження (див. пункт 92 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 листопада 2023 року у справі № 916/1174/22 (провадження № 12-39гс23)).

Отже, здійснення ОСОБА_1 самочинного будівництва спірного об`єкта нерухомості, право власності на яке згодом зареєстровано за співвідповідачем ОСОБА_2 , порушує права Рівненської міської ради на користування та розпорядження земельною ділянкою, на якій побудований спірний об`єкт нерухомості.

Тому висновки суду першої інстанції, з якими погодився суд апеляційної інстанції, про те, що знесення об`єкта нерухомого майна, на який зареєстровано право власності за ОСОБА_1 , а згодом і за ОСОБА_2 , не є належним способом захисту у спірних правовідносинах, оскільки доказів здійснення будівництва спірного об`єкта нерухомості майна саме відповідачами матеріали справи не місять, суперечать вимогам статті 376 ЦК України та висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним, зокрема, у постанові від 15 листопада 2023 року у справі № 916/1174/22 (провадження № 12-39гс23).

Отже, доводи касаційних скарг представників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 знайшли своє підтвердження під час перегляду справи у суді касаційної інстанції.

За обставин, коли право власності на самочинно побудоване нерухоме майно зареєстровано за певною особою без дотримання визначеного статтею 376 ЦК України порядку, задоволення вимоги про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на таке майно або вимоги про скасування державної реєстрації прав, або вимоги про припинення права власності тощо у встановленому законом порядку не вирішить юридичну долю самочинно побудованого майна та не призведе до відновлення стану єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованого на ній нерухомого майна.

Отже, належними вимогами, які може заявити особа - власник земельної ділянки, на якій здійснено (здійснюється) самочинне будівництво, для захисту прав користування та розпорядження такою земельною ділянкою, є вимога про знесення самочинно побудованого нерухомого майна або вимога про визнання права власності на самочинно побудоване майно.

Оскільки положення статті 376 ЦК України виключають можливість існування інших способів легітимізації самочинного будівництва та набуття права власності на таке нерухоме майно, ніж ті, що встановлені цією статтею, реєстрація права власності на самочинно побудоване нерухоме майно за особою - власником земельної ділянки у будь-який інший спосіб, окрім визначеного цією статтею (тобто на підставі судового рішення про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно за власником земельної ділянки), також не змінює правовий режим самочинного будівництва. За вказаних обставин особа - власник земельної ділянки не набуває право власності на самочинно побудоване нерухоме майно.

У категорії справ, за обставинами яких певна особа неправомірно зареєструвала право власності на самочинно побудоване майно, неналежною є як вимога про скасування рішення (запису) про реєстрацію права власності, так і вимога про припинення права власності.

Такі висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 листопада 2023 року у справі № 916/1174/22 (провадження № 12-39гс23).

Таким чином, висновки судів про те, що реєстрація права власності відповідача на цей об`єкт нерухомості перешкоджає Рівненській міській раді реалізовувати всі правомочності власника щодо земельної ділянки, на якій цей об`єкт знаходиться, суперечить висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 15 листопада 2023 року у справі № 916/1174/22 (провадження № 12-39гс23), про те, що права власника земельної ділянки порушуються в результаті факту самочинного будівництва, а не державної реєстрації права власності на самочинно побудоване майно.

Тому рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції, яким задоволено позов про скасування рішень державного реєстратора з одночасним припиненням права власності за ОСОБА_2 , підлягають скасуванню з ухваленням судового рішення про відмову у задоволенні позову.

Отже, доводи касаційної скарги щодо способу захисту порушеного права чи інтересу знайшли своє підтвердження під час перегляду справи у суді касаційної інстанції.

При цьому колегія суддів звертає увагу на висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у пунктах 137, 138 постанови від 15 листопада 2023 року у справі № 916/1174/22 (провадження № 12-39гс23), де зазначено: «Якщо право власності на об`єкт самочинного будівництва зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав), у разі задоволення позовної вимоги про знесення об`єкта самочинного будівництва суд у мотивувальній частині рішення повинен надати належну оцінку законності такої державної реєстрації. Якщо суд дійде висновку про незаконність державної реєстрації права власності на об`єкт самочинного будівництва, таке судове рішення є підставою для закриття розділу Державного реєстру прав та реєстраційної справи з огляду на положення пункту 5 частини першої статті 14 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (розділ Державного реєстру прав та реєстраційна справа закриваються в разі набрання законної сили судовим рішенням, яким скасовується рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, на підставі якого відкрито відповідний розділ)».

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, не врахував висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у пунктах 137, 138 постанови від 15 листопада 2023 року у справі № 916/1174/22 (провадження № 12-39гс23), помилково вважав, що встановлення порушень державного реєстратора під час вчинення реєстраційних дій є достатньою підставою для відновлення порушеного права власника земельної ділянки - Рівненської міської ради.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частин першої, третьої статті 412 ЦПК України суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Суд касаційної інстанції дійшов висновку, що доводи касаційної скарги знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, тому рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції підлягають скасуванню з прийняттям нової постанови про вимову у задоволенні позову в зв`язку з тим, що це є неефективний спосіб захисту порушеного права.

Щодо судових витрат

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, якщо суд касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд, відповідно, змінює розподіл судових витрат.

Згідно з пунктом «в» частини четвертої статті 416 ЦПК України підлягають розподілу судові витрати, понесені у суді касаційної інстанції.

ОСОБА_1 за подачу апеляційної скарги сплатив 6 810,00 грн, касаційної скарги - 9 080,00 грн, а всього 15 890,00 грн.

ОСОБА_2 за подачу апеляційної скарги сплатив 6 810,00 грн, касаційної скарги - 9 080,00 грн, а всього 15 890,00 грн.

Верховний Суд скасував рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції та ухвалив своє судове рішення про відмову у задоволенні позову.

Отже, з Рівненської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 15 890,00 грн та на користь ОСОБА_2 - 15 890,00 грн.

Керуючись статтями 400, 412, 416, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційні скарги представника ОСОБА_2 - адвоката Цуняка Володимира Йосиповича та представника ОСОБА_1 - адвоката Власик Вікторії Яківни задовольнити.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 05 грудня 2023 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 20 лютого 2024 року скасувати, ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позову виконувача обов`язків керівника Рівненської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Рівненської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа - державний реєстратор Виконавчого комітету Корнинської сільської ради Рівненського району Рівненської області Левчук Юрій Сергійович, про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень відмовити.

Стягнути з Рівненської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 15 890,00 грн (п`ятнадцять тисяч вісімсот дев`яносто гривень 00 коп.).

Стягнути з Рівненської обласної прокуратури на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 15 890,00 грн (п`ятнадцять тисяч вісімсот дев`яносто гривень 00 коп.).

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: І. Ю. Гулейков

Б. І. Гулько

Г. В. Коломієць

Р. А. Лідовець