Справа №: 398/3851/24
провадження №: 2/398/2471/24
РІШЕННЯ

Іменем України

"03" жовтня 2024 р. м. Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Шинкаренко І.П.,

за участю секретаря судового засідання Черткова А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє представник - адвокат Швець Сергій Володимирович, до Олександрійської міської ради Кіровоградської області про визнання права забудовника в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Швець С.В., звернулася до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовною заявою до Олександрійської міської ради Кіровоградської області про визнання права забудовника в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Свої позовні вимоги мотивує тим, що після смерті її чоловіка відкрилася спадщина на належне йому майно та майнові права. Вона, будучи спадкоємцем першої черги, звернувшись до нотаріуса у встановлений законодавством строк з заявою про прийняття спадщини, отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначений житловий будинок, оскільки право власності на спадкове майно не було зареєстровано за померлим. Рішенням Виконкому Олександрійської ради народних депутатів від 23 травня 1980 року № 386 ОСОБА_2 було надано право індивідуального будівництва на земельній ділянці під АДРЕСА_1 , площею 500 квадратних метрів. 11 червня 1980 року було укладено договір між Виконкомом Олександрійської ради народних депутатів та ОСОБА_2 про надання у безстрокове користування вказаної земельної ділянки. Рішенням Виконкому Олександрійської ради народних депутатів від 27 червня 1989 року № 250 ОСОБА_2 було виділено додаткову земельну ділянку площею 145 квадратних метрів. Будівництво будинку за адресою: АДРЕСА_1 , здійснювалась позивачем та ОСОБА_2 на підставі договору № 350 від 23 травня 1983 року, проте вказаний будинок не було введено в експлуатацію та не зареєстровано відповідно право власності на будинок в БТІ. 17 червня 1982 року ОСОБА_2 отримав технічний паспортна будинок за вказаною адресою, 24 квітня 2024 року відомості оновлено, видано технічний паспорт нового зразка на ім`я ОСОБА_1 .

Оскільки спадкодавець за життя не встиг оформити право власності на житловий будинок, позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом і просить такий задовольнити.

Ухвалою суду від 31 липня 2024 року провадження по зазначеній справі відкрито в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 25 вересня 2024 року підготовче провадження по зазначеній справі закрито та справу призначено до судового розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Швець С.В. у судове засідання не з`явилися. Представник надав заяву про розгляд справи у їх відсутності, позов підтримує в повному обсязі, просить задовольнити.

Представник відповідача Олександрійської міської ради в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, відзив на позов не подав.

Суд на підставі ст. 223 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у відсутності вказаних осіб на підставі наявних у ній доказів.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За положеннями ч 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 07 червня 1956 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб, після реєстрації шлюбу прізвище дружини ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 .

Після смерті чоловіка позивач звернулася до Першої олександрійської державної нотаріальної контори Кровоградської області з заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва.

Як вбачається із спадкової справи № 6-2014 до майна померлого ОСОБА_2 , 29 травня 2024 року держаним нотаріусом Глазковим Ю.В. винесена постанова № 790/02-31 про відмову ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно за законом після смерті її чоловіка - ОСОБА_2 , а саме (житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки право власності на вказаний будинок на зареєстровано у встановленому законм порядку, акт прийняття до експлуатації житлового будинку відсутній.

Згідно з архівною довідкою № 316 від 26 квітня 2024 року виданою КП «ОМБТІ» за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано право забудовника за ОСОБА_2 на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку, посвідченого 01 липня 1980 року держаним нотаріусом Другої Олександрійської нотаріальної контори Ніколаєнко Н.М. № 1479, акт прийняття будинку в експлуатацію відсутній.

Відповідно до договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку, посвідченого 01 липня 1980 року держаним нотаріусом Другої Олександрійської нотаріальної контори Ніколаєнко Н.М. № 1479 укладеного між Виконкомом Олександрійської ради народних депутатів та ОСОБА_2 на підставі рішення Виконкому Олександрійської ради народних депутатів від 23 травня 1980 року №386 ОСОБА_2 надано земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , для будівництва житлового будинку площею 500 квадратних метрів, на підставі рішення Виконкому Олександрійської ради народних депутатів від 27 червня 1989 року № 250 до садиби площею 500 квадратних метрів за адресою: АДРЕСА_1 , виділено додаткову ділянку площею 145 квадратних метрів.

Відповідно до технічного паспорту на об`єкт нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 , побудовано житловий будинок садибного типу, рік завершення будівництва 1981 рік, з господарськими будівлями.

Відповідно до технічних показників нерухомого майна на зазначений будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , згідно технічної інвентаризації проведеної станом на 26 квітня 2024 року: загальна площа будинку 43,8 кв. м, житлова площа 28,5 кв. м, (надвірні будівлі: вбиральня літера «В», погріб літера «Г», сарай літера «Д», сарай літера «Ж», сарай літера «З»,а також водопровід літера «И», фундамент літера «ф-т»,огорожа № 1, 2).

Згідно з паспортом громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_3 , з 08 липня 1982 року місце проживання заявниці зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки № 189, виданої 25 листопада 2013 року головою квартального комітету № 47, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , до дня своєї смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . На моментйого смерті за вказаною адресою були зареєстровані також дружина - ОСОБА_1 та сини: ОСОБА_6 , та ОСОБА_5 .

Згідно відомостей спадкової справи № 6-2014 до майна померлого ОСОБА_2 ОСОБА_6 та ОСОБА_5 подали державному нотаріусу заяви про відмову від прийняття спадщини на користь ОСОБА_1 .

Право власності на будинок та земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , не зареєстровано, що підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а також інформацією наданою Відділом № 4 Управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області.

Згідно статті 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1262 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 1297 ЦК України визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Отже, з досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що позивач ОСОБА_1 прийняла спадщину після померлого чоловіка ОСОБА_2 та звернулася до нотаріуса у порядку встановленому законом для отримання свідоцтва про право на спадщину.

Статтею 55 Конституції України установлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Аналогічні положення містяться у ч.1 ст.15 ЦК України та ст. 4 ЦПК України.

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (стаття 4 ЦПК України).

Порядок оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття в експлуатацію, наведено в ДБН А.3.1-3-94 «Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів» та в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23 березня 1999 року №12/5-126, в якому зокрема роз`яснюється, що оформлення свідоцтва на право власності на об`єкти, які були закінчені будівництвом до 05 серпня 1992 року тобто до прийняття постанови Кабінету Міністрів України від 05 серпня 1992 року №449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ. Тобто громадяни, які збудували житлові будинки до 05 серпня 1992 року могли, за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями, отримати правовстановлюючі документи на об`єкти нерухомого майна.

Згідно з роз`ясненнями п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки, як забудовника, входять до складу спадщини. Визнання права власності в порядку спадкування на недобудований будинок відповідно до чинного законодавства України неможливе. Правильною визнано практику судів щодо визнання за спадкоємцем прав забудовника, як таких, що входять до складу спадщини. Вказане узгоджується із правовою позицію Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеною в інформаційному листі № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року.

Як роз`яснено в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, у тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законом порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема, на житловий будинок, іншу споруду.

Зі змісту пункту 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вбачається, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності та того, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Як вказав Верховний Суд України у своїй постанові від 10 лютого 2016 року у справі № 6-2124цс15, оскільки відповідно до ст. 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення у особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен установити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб особа набула право власності на відповідний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному ст. 392 цього Кодексу.

Також, у постанові від 23 грудня 2014 року у справі № 3-199гс14 Верховний Суд України зазначив, що за змістом ст. 392 ЦК України, позов про визнання права власності на майно подається власником тоді, коли в інший спосіб виникають сумніви щодо належності йому цього майна, коли позивач не може реалізувати своє право власності через наявність таких сумнівів чи внаслідок втрати правоустановчого документу. При цьому, передумовою для застосування положень ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, крім зазначеного, шляху для відновлення порушеного права.

Проаналізувавши відповідне законодавство, що регулює сферу суспільних відносин в частині виниклих спірних правовідносин, з урахуванням наявних доказів по справі та подальшого належного виконання судового рішення, відсутності заперечень відповідача по справі, виходячи з підстав, які викладені нотаріусом у постанові про відмову у вчиненні відповідної нотаріальної дії, з урахуванням принципу юридичної визначеності та враховуючи вказану судову практику щодо права власності, суд дійшов висновку, що є передбачені законом підстави для задоволення позовних вимог, оскільки позивач набув право на успадкування прав та обов`язків забудовника житлового будинку, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Керуючись ст.ст. 4-5, 10, 12-13, 19, 76-81, 89, 223, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, ст.ст. 15-16, 328, 392, 1216, 1218, 1220, 1262, 1268, 1269-1270, 1297 ЦК України, суд

УХВАЛИВ

Позов ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє представник - адвокат Швець Сергій Володимирович, до Олександрійської міської ради Кіровоградської області про визнання права забудовника в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків: НОМЕР_4 ) в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , усі права та обв`язки забудовника нерухомого майна: житлового будинку з господарсько-побутовими спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 03 жовтня 2024 року.

Суддя І.П. Шинкаренко