Справа №487/8459/24
Провадження №2-о/487/226/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.10.2024 Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді - Афоніної С.М., за участю секретаря судового засідання Беспалько А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Миколаєві в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою справ за заявою ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису, заінтересована особа (кривдник) - ОСОБА_2 , -

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, заінтересована особа (кривдник) - ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису, на строк 6 (шість) місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме: заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці проживання (перебування) ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , заборонити ОСОБА_2 наближатися на відстань ближче ніж 200 м до місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , місця її роботи та інших місць частого відвідування ОСОБА_1 ; заборонити ОСОБА_2 особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці , невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборонити ОСОБА_2 вести з ОСОБА_1 листування, телефонні переговори або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Обґрунтовуючи свою заяву зазначила, що вона перебуває з ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі з 17.07.2023, проте на теперішній час вона звернулась до суду із заявою про розірвання шлюбу, проживають вони окремо один від одного, в шлюбі неповнолітніх дітей немає. З грудня 2023 року вона неодноразово зверталась до правоохоронних органів стосовно вчинення ОСОБА_2 щодо вчинення відносно неї домашнього насильства фізичного та психологічного характеру та відносно останнього складались протоколи про адміністративне правопорушення за ст. 173-2 КУпАП, які були скеровані на розгляд до Заводського районного суду м. Миколаєва, постановою від 28.03.2024 ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП та накладне стягнення у вигляді штрафу у розмірі170 грн. 16.09.2024 працівниками Миколаївського РУП було винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника ОСОБА_2 .. Кривдник не припиняє вчиняти відносно неї протиправні дії та фактично її переслідує, застосовує фізичне та психологічне насильство. Наразі вона проживає окремо від кривдника в орендованій квартирі по АДРЕСА_1 , разом із своєю малолітньою дочкою.

Ухвалою від 30.09.2024 відкрите провадження та прийнято до розгляду заяву.

01.10.2024 представник заявника - адвокат Боровська К.А. подала до суд заяву про розгляд заяви за її та заявниці відсутність, заяву підтримала, просила про її задоволення.

В судове засідання заінтересована особа ОСОБА_2 не з`явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, телефонограмою, що міститися в матеріалах справи та через оголошення на офіційному веб - сайті судової влади України, відповідно до ч.11 ст. 128 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Основним нормативно-правовим актом, яким регулюються спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Економічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Норми статей 1, 3, 4, 24, 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачають, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на колишнє подружжя.

Діяльність, спрямована на запобігання та протидію домашньому насильству, серед іншого, ґрунтується на засадах гарантування постраждалим особам безпеки та основоположних прав і свобод людини і громадянина, зокрема права на життя, свободу та особисту недоторканість, на повагу до приватного та сімейного життя, на справедливий суд, на правову допомогу, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

До спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

Обмежувальний припис стосовно кривдника це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Оцінка ризиків це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Порядок видачі судом обмежувального припису визначається Цивільним процесуальним кодексом України.

Згідно з ст. 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Відповідно до ч.1 ст.350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні.

Законом визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Судом встановлено, що заявник та заінтересована особа по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17.07.2023, шлюб між ними не розірвано. В шлюбі у них дітей немає.

Звертаючись із заявою про видачу обмежувального припису, заявник вказувала, що ОСОБА_2 вчиняє щодо неї психологічне та фізичне насильство, переслідує її, висловлює погрози та образи.

ОСОБА_1 неодноразово, починаючи з грудня 2023 року зверталася до правоохоронних органів із заявами щодо домашнього насильства з боку ОСОБА_2 .

Згідно листа Миколаївського районного управління поліції від 18.09.2024, згідно інформації сектору моніторингу Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області, ОСОБА_1 19.12.2023, 28.02.2024, 25.05.024 21.06.204 30.06.2024 04.07.2024 зверталась до Миколаївського РУП із повідомленням щодо застосування до неї фізичного насильства її чоловіком ОСОБА_2 , звернення заявниці були розглянути згідно вимог Закону України "Про звернення громадян", крім того, за фактами скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173-2 КУпАП відносно ОСОБА_2 були складені протоколи про адміністративне правопорушення 15.03.2024, 16.07.2024 і 17.09.2024, які були скеровані на розгляд до Заводського районного суду м. Миколаєва.

16.09.2023 співробітниками Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області відносно ОСОБА_2 винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника, із застосуванням наступних заходів: заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном 3 доби з 21.55 год. 16.09.2024 по 23.55 год. 19.09.2024.

Постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 28.03.2024, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн., постанова набрала законної сили 09.04.2024.

Судом під час розгляду протоколу про адміністративне правопорушення було встановлено, що 27.02.204 близько 22:00 год. ОСОБА_2 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , умисно з перевагою сили у присутності малолітньої дочки ОСОБА_3 , вчинив сварку відносно дружини ОСОБА_4 , під час якої погрожував фізичною розправою, душив за горло, чим навмисно спричинив емоційну невпевненість та міг завдати шкоди психічному та фізичному здоров`ю, отже спричинив домашнє насильство фізичного характеру.

Постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 05.09.2024, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн.

Судом під час розгляду проколу про адміністративне правопорушення було встановлено, що 30.06.2024 приблизно о 21-00 год., ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 , діючи умисно, з перевагою сили, розбив скло до кімнати, погрожував фізичною розправою дружині ОСОБА_4 , чим створив емоційну невпевненість та міг завдати шкоди психічному здоров`ю, отже спричинив домашнє насильство психологічного характеру.

Доказів того, що між учасниками справи існує спір, щодо набутого ним майна, суду не надано.

Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

За змістом статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу.

Ураховуючи наведені норми права та встановлені фактичні обставини, суд на підставі належним чином оцінених доказів, дійшов висновку про те, що ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 вчиняє психологічне та фізичне насильство. Наявність ознак психологічного та фізичного насильства у сім`ї підтверджується зверненнями заявниці до правоохоронних органів про вчинення насильства у сім`ї, де вона порушувала питання про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за вчинення протиправних дій кривдника, наявністю тимчасового заборонного припису через насильство в сім`ї, винесеного відносно кривдника ОСОБА_2 правоохоронними органами та притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП постановами суду.

З огляду на наведене суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 , як жертва домашнього насильства, з урахуванням та оцінкою наявних ризиків, неприязних відносин, які склалися між сторонами, намагання в грубій неприйнятній формі вирішити конфлікти - існує вірогідність повторного вчинення домашнього насильства, тому заявниця потребує захисту у порядку, передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Крім того, про необхідність видачі обмежувального припису стосовно ОСОБА_2 , судом враховується, системність протиправної поведінки ОСОБА_2 , який не усвідомлює серйозності негативних наслідків своїх дій, продовжує агресивні дії стосовно заявниці, не бажає змінювати свою поведінку, а тому суд погоджується з доводами заявниці про ризик продовження кривдником таких дій стосовно неї.

Враховуючи усі надані заявником докази, з огляду на встановлені судом обставини, суд, приходить до висновку, про обґрунтованість заяви та необхідність видачі обмежувального припису відносно ОСОБА_2 , шляхом встановлення заходу тимчасового обмеження прав кривдника, строком на 6 місяців та покладення на нього обов`язків, встановлених ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

Згідно із ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству, ст. ст. 263-265, 293, 294, 350-1 - 350-8 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву заявою ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису, заінтересована особа (кривдник) - ОСОБА_2 задовольнити.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 на строк 6 (шість) місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме:

заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці проживання (перебування) ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ,

заборонити ОСОБА_2 наближатися на відстань ближче ніж 200 м до місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , місця її роботи та інших місць частого відвідування ОСОБА_1 ;

заборонити ОСОБА_2 особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці , невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

заборонити ОСОБА_2 вести з ОСОБА_1 листування, телефонні переговори або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Копію рішення направити до Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 .

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 .

Суддя: С.М. Афоніна

Повний текст рішення складено 07.10.2024.