УХВАЛА

25 вересня 2024 року

м. Київ

справа № 757/61632/16-ц

провадження № 61-45312св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Тітова М. Ю.,

учасники справи:

позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

відповідачі: Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», Товариство

з обмеженою відповідальністю «Кавицький»,

треті особи: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Національний банк України,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Тиліпського Дмитра Володимировича про роз?яснення постанови Верховного Суду від 29 січня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Кавицький», треті особи: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Національний банк України, про захист прав споживачів, визнання кредитних договорів та договорів іпотеки недійсними,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись до суду

з позовом до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (далі -

ПАТ «Дельта Банк»), Товариства з обмеженою відповідальністю «Кавицький»

(далі - ТОВ «Кавицький»), треті особи: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Національний банк України (далі - НБУ), про захист прав споживачів, визнання кредитних договорів та договорів іпотеки недійсними.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 27 березня 2017 року

позовні вимоги задоволено частково.

Визнано недійсними:

- кредитний договір від 31 травня 2006 року № 602-Ф, укладений між

ЗАТ «ТАС-Інвестбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк»,

і ОСОБА_3 , правонаступником якого є ОСОБА_1 , з усіма додатковими угодами;

- кредитний договір від 24 грудня 2007 року № 1054-Ф, укладений між

ЗАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк»,

і ОСОБА_1 , з усіма додатковими угодами;

- кредитний договір від 08 червня 2005 року № 340-Ф, укладений між

ЗАТ «ТАС-Інвестбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк»,

і ОСОБА_3 , правонаступником якого є ОСОБА_1 , з усіма додатковими угодами;

- кредитний договір від 27 липня 2005 року № 380, укладений між

ЗАТ «ТАС-Інвестбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк»,

і ТОВ «Кавицький», правонаступником якого є ОСОБА_1 , з усіма додатковими угодами;

- кредитний договір від 27 липня 2005 року № 379-Ф, укладений між

ЗАТ «ТАС-Інвестбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта банк»,

і ОСОБА_4 , правонаступником якої є ОСОБА_2 , з усіма додатковими угодами;

- кредитний договір від 27 липня 2005 року № 377-Ф, укладений між

ЗАТ «ТАС-Інвестбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк»,

і ОСОБА_5 , правонаступником якого є ОСОБА_2 , з усіма додатковими угодами;

- кредитний договір від 27 липня 2005 року № 378-Ф, укладений між

ЗАТ «Тас-Інвестбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк»,

і ОСОБА_6 , правонаступником якої є ОСОБА_2 , з усіма додатковими угодами;

- кредитний договір від 31 травня 2006 року № 601-Ф, укладений між

ЗАТ «ТАС-Інвестбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк»,

і ОСОБА_7 , правонаступником якої є ОСОБА_2 , з усіма додатковими угодами;

- іпотечний договір від 13 травня 2010 року № 543, укладений між

ПАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк»,

і ТОВ «Кавицький», з усіма додатковими угодами;

- іпотечний договір від 13 травня 2010 року № 545, укладений між

ПАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк»,

і ТОВ «Кавицький», з усіма додатковими угодами;

- іпотечний договір від 13 травня 2010 року № 547, укладений між

ПАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк»,

і ТОВ «Кавицький», з усіма додатковими угодами;

- іпотечний договір від 13 травня 2010 року № 550, укладений між

ПАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк»,

і ТОВ «Кавицький», з усіма додатковими угодами;

- іпотечний договір від 13 травня 2010 року № 552, укладений між

ПАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк»,

і ТОВ «Кавицький», з усіма додатковими угодами;

- іпотечний договір від 13 травня 2010 року № 554, укладений між

ПАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк»,

і ТОВ «Кавицький», з усіма додатковими угодами;

- іпотечний договір від 13 травня 2010 року № 540, укладений між

ПАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк»,

і ОСОБА_2 , правонаступником якої є ТОВ «Кавицький», з усіма додатковими угодами;

- іпотечний договір від 06 серпня 2010 року № 1641, укладений між

ПАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк»,

і ОСОБА_1 , з усіма додатковими угодами.

Скасовано в Державному реєстрі прав на нерухоме майно запис про іпотеку та обтяження, внесені на підставі:

- іпотечного договору від 13 травня 2010 року № 543, укладеного між

ПАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк»,

і ТОВ «Кавицький»;

- іпотечного договору від 13 травня 2010 року № 545, укладеного між

ПАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк»,

і ТОВ «Кавицький»;

- іпотечного договору від 13 травня 2010 року № 547, укладеного між

ПАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк»,

і ТОВ «Кавицький»;

- іпотечного договору від 13 травня 2010 року № 550, укладеного між

ПАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк»,

і ТОВ «Кавицький»;

- іпотечного договору від 13 травня 2010 року № 552, укладеного між

ПАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк»,

і ТОВ «Кавицький»;

- іпотечного договору від 13 травня 2010 року № 554, укладеного між

ПАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк»,

і ТОВ «Кавицький»;

- іпотечного договору від 13 травня 2010 року № 540, укладеного між

ПАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк»,

і ОСОБА_2 , правонаступником якої є ТОВ «Кавицький»;

- іпотечного договору від 06 серпня 2010 року № 1641, укладеного між

ПАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк»,

і ОСОБА_1 .

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 19 жовтня 2017 року рішення Печерського районного суду м. Києва від 27 березня 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.

Постановою Верховного Суду від 29 серпня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , подану представником ОСОБА_8 , залишено без задоволення.

Рішення Апеляційного суду м. Києва від 19 жовтня 2017 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 29 січня 2020 року касаційні скарги

ОСОБА_9 , ТОВ «Ферентино», до якої приєдналося ТОВ «Кавицький», задоволено частково.

Рішення Апеляційного суду м. Києва від 19 жовтня 2017 року та постанову Верховного Суду від 29 серпня 2018 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Київського апеляційного суду від 17 лютого 2021 року апеляційну скаргу ТОВ «Кавицький» залишено без задоволення. Апеляційні скарги

ПАТ «Дельта Банк» і НБУ задоволено частково.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 27 березня 2017 року

у частині визнання недійсними іпотечних договорів з додатковими угодами до них та в частині скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записів про іпотеку та обтяження, унесених на підставі іпотечних договорів з додатковими угодами до них, скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову в цій частині.

В іншій частині рішення Печерського районного суду м. Києва від 27 березня 2017 року залишено без змін.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Ухвалою Верховного Суду від 16 лютого 2022 року у задоволенні заяв представника ПАТ «Дельта Банк» - Ковалика В. В. і представника

ОСОБА_1 - ОСОБА_8 про роз?яснення постанови Верховного Суду від 29 січня 2020 року відмовлено.

Ухвалою Верховного Суду від 15 червня 2022 року у задоволенні заяви представника ТОВ «Кавицький» - Лабатюка Я. М. про роз?яснення постанови Верховного Суду від 29 січня 2020 року відмовлено.

Ухвалою Верховного Суду від 13 липня 2022 року у задоволенні заяви представника ТОВ «Кавицький» - Лабатюка Я. М. про роз?яснення постанови Верховного Суду від 29 січня 2020 року відмовлено.

Ухвалою Верховного Суду від 22 березня 2023 року у задоволенні заяви ТОВ «Ферентино» про роз?яснення постанови Верховного Суду від 29 січня

2020 року відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 21 лютого 2024 року касаційні скарги НБУ, ПАТ «Дельта Банк» (до якої приєднався Фонд гарантування вкладів фізичних осіб), ТОВ «Кавицький», ОСОБА_1 і ОСОБА_2 задоволено частково.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 27 березня 2017 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 лютого 2021 року в частині вирішення позовних вимог про визнання недійсними кредитних договорів від 27 липня 2005 року № 379-Ф, від 27 липня 2005 року № 377-Ф, від 27 липня 2005 року № 378-Ф, від 31 травня 2006 року № 601-Ф, від 31 травня 2006 року № 602-Ф, від 24 грудня 2007 року № 1054-Ф, від 08 червня 2005 року № 340-Ф, від 27 липня 2005 року № 380 скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Постанову Київського апеляційного суду від 17 лютого 2021 року в частині вирішення позовних вимог про визнання недійсними іпотечних договорів, скасування записів про іпотеку та обтяження у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно змінено, викладено її в редакції постанови суду касаційної інстанції, а в решті у цій частині - залишено без змін.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 27 березня 2017 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 лютого 2021 року в частині вирішення позовних вимог про визнання недійсним кредитного договору від 30 листопада 2007 року № 599 залишено без змін.

13 лютого 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Тиліпський Д. В. подав до Верховного Суду заяву, у якій просить роз?яснити постанову Верховного Суду від 29 січня 2020 року щодо того, чи є обов?язковими висновки, зроблені Верховним Судом у вказаній постанові, під час нового розгляду справи, а саме щодо:

наявності в позивачів права на звернення до суду із позовом про визнання недійсними кредитних договорів;

неможливості застосування строку позовної давності у цій справі у зв?язку

з тим, що позивачі отримали об?єктивну можливість встановити реальну суму, строк та інші умови видачі кредиту, а також чи є положення договорів несправедливими лише після їх застосування по відношенню до них та збільшення процентної ставки за кредитами і пред?явлення кредитів до дострокового погашення;

необхідності застосування до спірних правовідносин Закону України «Про захист прав споживачів» в редакції від 18 листопада 2003 року та в редакції від 01 грудня 2005 року.

Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 11 вересня 2024 року справу № 757/61632/16-ц передано судді-доповідачу Коротуну В. М. для розгляду заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Тиліпського Д. В. про роз?яснення постанови Верховного Суду від 29 січня 2020 року.

Відповідно до статті 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання. Суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця

в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розглядові заяви про роз`яснення рішення. Про роз`яснення або відмову

у роз`ясненні судового рішення суд постановляє ухвалу.

Тлумачення статті 271 ЦПК України дозволяє стверджувати, що підставою для роз`яснення рішення суду є утруднення чи неможливість його виконання. Роз`яснення рішення - це більш повний, чіткий, ясний, зрозумілий виклад рішення, як правило його резолютивної частини, розуміння та сприйняття яких викликає труднощі. Якщо фактично ставиться питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд відмовляє в роз`ясненні рішення.

Виходячи із вказаної норми, підстави для роз`яснення судового рішення існують тоді, коли постанова чи ухвала суду є незрозумілою, і без такого роз`яснення її тяжко виконати, оскільки високою є імовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

Отже, роз`яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом.

Зрозумілість судового рішення полягає в логічному, чіткому, переконливому викладенні змісту рішення. Чіткість викладення передбачає, зокрема, що: терміни, вжиті у судовому рішенні, відповідають тому змісту, який вони мають за законодавством України; такі терміни чітко співвідносяться з поняттями, які вони позначають; текст правової норми, застосованої судом, відтворюється без перефразування і при цьому зрозуміло, де наводиться правова норма, а де суд дає своє тлумачення її змісту.

Судове рішення не повинно містити положень, які суперечили б або виключали одне одного, ускладнюючи чи унеможливлюючи його виконання.

Подібні висновки зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від

14 червня 2018 року у справі № 800/507/17 (провадження № 11-263сап18).

Роз`яснення рішення суду можливе тоді, коли таке рішення не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення,

а є не зрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

Результат аналізу заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Тиліпського Д. В. про роз`ясненняпостанови Верховного Суду від 29 січня 2020 рокусвідчить про те, що вона стосується роз`яснення мотивів постанови Верховного Суду від 29 січня 2020 року.

З огляду на це колегія суддів вважає, що в задоволенні заяви

представника ОСОБА_1 - адвоката Тиліпського Д. В.про роз`яснення постанови Верховного Суду від 29 січня 2020 року у справі № 757/61632/16-ц слід відмовити.

Керуючись статтями 260, 271 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Тиліпського Дмитра Володимировича про роз?яснення постанови Верховного Суду від 29 січня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Кавицький», треті особи: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Національний банк України, про захист прав споживачів, визнання кредитних договорів та договорів іпотеки недійсними відмовити.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська
Судді: А. Ю. Зайцев
Є. В. Коротенко
В. М. Коротун
М. Ю. Тітов