Справа № 369/1303/23
Провадження № 2/369/826/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2024 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Фінагеєвої І.О.,

за участю секретаря Херенкової К.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Моторно транспортного страхового бюро України до ОСОБА_1 , третя особа: Департамент патрульної поліції про стягнення в порядку регресу витрат, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2023 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 05 червня 2020 року, близько 16 год. 30 хв. на перехресті вулиць Кирилівська-Білицька у м. Києві з вини відповідача ОСОБА_1 , який керував автомобілем «Хюндай», р.н.з. НОМЕР_1 , сталася дорожньо-транспортна пригода.

На дату скоєння цієї пригоди водій, ОСОБА_1 не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, про що свідчить відсутність інформації щодо страхування даного транспортного засобу в Єдиній централізованій базі даних МТСБУ. Вина відповідача підтверджується постановою Подільського районного суду м. Києва від 18 вересня 2020 року.

Як зазначає позивач, в результаті вищевказаної пригоди був пошкоджений автомобіль «Тойота» р.н.з. НОМЕР_2 , що належить Департаменту патрульної поліції, цивільно-правова відповідальність водія якого була застрахована в АСК «Омега», згідно Полісу № А04972523, що діяв на момент ДТП.

20 жовтня 2020 року представник Департаменту повідомила про страховий випадок та з метою отримання відшкодування звернулася в МТСБУ.

Крім того, посилається на те, що у зв`язку із залученням аварійного комісара, МТСБУ понесло витрати в розмірі 1 750 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням.

Згідно Звіту № 2915 від 11 листопада 2020 року, складеного ФОП ОСОБА_2 вартість відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням зносу, без ПДВ склала суму 25 224 грн. 36 коп.

Таким чином, загальна суму витрат МТСБУ, пов`язаних з регламентною виплатою становить 26 974 грн. 36 коп.

Згідно Акту виконаних робіт автомобіль Департаменту патрульної поліції «Тойота» р.н.з. НОМЕР_2 був відновлений на СТО ФОП ОСОБА_3 . Витрати на його відновлення склали 30 293 грн. 24 коп. з ПДВ на запчастини.

Доказів того, що СТО ФОП ОСОБА_3 є платником податку на додану вартість потерпілою стороною не надано.

За таких обставин розмір регламентної виплати не повинен перевищувати вартості відновлювального ремонту з урахуванням зносу, розмір якого був визначений спеціалістом з урахуванням положень ст. 29 Закону на суму 25 224 грн. 36 коп.

В заяві про виплату відшкодування, Департамент патрульної поліції просив перерахувати кошти на рахунок СТО ФОП ОСОБА_3 .

У зв`язку з настанням події, передбаченої п. п. а п. 41.1 ст. 41 Закону, МТСБУ 24 листопада 2020 року перерахувало на СТО ФОП ОСОБА_3 суму страхового відшкодування в розмірі 25 224 грн. 36 коп., що підтверджується наказом та платіжним дорученням.

У зв`язку із викладеним, позивач просив суд стягнути ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України кошти в розмірі понесених витрат в сумі 25 224 грн. 36 коп., витрати за послуги оцінювача в розмірі 1 750 грн., та судовий збір в розмірі 2 481 грн. 00 коп.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 липня 2024 року по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

У встановлений законом строк сторони заперечень щодо такого порядку не заявили.

09 серпня 2024 року від відповідача ОСОБА_1 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що заперечує проти задоволення позову, оскільки вимоги є безпідставними та необґрунтованими. Зазначив, що він є учасником бойових дій, що підтверджується відповідним посвідченням, та покладення обов`язку з відшкодування шкоди у межах визначеного порядку відшкодування МТСБУ на відповідача суперечить положенням чинного законодавства. Крім того, звертає увагу суду на те, що відповідачу також було надано другу групу інвалідності за захворюванням пов`язаним із проходженням служби в поліції, та згідно відповідного посвідчення, ОСОБА_1 перебуває на пенсії по інвалідності як інвалід 2-ої групи та за вислугою років. У зв`язку із чим, відповідач просив суд відмовити у задоволення позову у повному обсязі.

Представник позивача був повідомлений про розгляд справи належним чином. Будь яких заяв, клопотань станом на час винесення судом рішення у справі від представника позивача не надійшло. У позові просив розгляд справи проводити у відсутність представника позивача.

Відповідач був повідомлений про розгляд справи належним чином. Будь яких заяв, клопотань станом на час винесення судом рішення у справі від відповідача не надійшло.

У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, с дата складення повного судового рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та пояснення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.

Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ) є юридичною особою, має самостійний баланс, рахунки в установах банків, круглу печатку та діє на підставі статуту.

МТСБУ є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 05 червня 2020 року близько 16 години 30 хвилин на перехресті вул. Кирилівська та вул. Білицька в м. Києві, керуючи транспортним засобом «Hyundai» державний номерний знак НОМЕР_1 , на регульованому перехресті при повороті ліворуч не надав переваги в русі транспортному засобу, який рухався в зустрічному напрямку, чим порушив п. 16.6 ПДР України, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «Toyota», державний номерний знак « НОМЕР_3 » 3119, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Подільського районного суду м. Києва від 18 вересня 2020 року у справі № 758/6992/20 ОСОБА_1 визнали винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Провадження у справі закрили у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Відповідно до ч. 6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

На дату скоєння ДТП водій, ОСОБА_1 не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, про що свідчить відсутність інформації щодо страхування даного транспортного засобу в Єдиній централізованій базі даних МТСБУ за запитом стосовно Полісу на ТЗ № НОМЕР_1 .

Згідно Витягу з наказу Департаменту патрульної поліції від 27 травня 2020 року № 1016 щодо закріплення особового складу, інспектора патрульної поліції ОСОБА_4 закріплено за службовим автомобілем TOYOTA PRIUS номерний знак НОМЕР_2 на синьому фоні. Вказане також підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 .

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Тойота» р.н.з. НОМЕР_2 , що належить Департаменту патрульної поліції, була застрахована в АСК «Омега», згідно Полісу № А04972523, що діяв на момент ДТП.

Вказане підтверджується, зокрема, відповіддю від НПУ про ДТП. Ідентифікатор картки ДТП в системі НПУ № 256014, згідно якого транспортні засоби «Hyundai» державний номерний знак НОМЕР_1 та «Toyota», державний номерний знак « НОМЕР_3 » НОМЕР_5 отримали пошкодження внаслідок ДТП від 05 червня 2020 року.

21 жовтня 2020 року представник Департаменту патрульної поліції УПП у місті Києві заявою № 36161/41/11/15/02-2020 повідомила про страховий випадок та з метою отримання відшкодування звернулася із відповідною заявою до МТСБУ.

Виплата страхового відшкодування була здійснена МТСБУ на підставі звіту № 2915 Про оцінку автомобіля Toyota Prius 1.8, номерний знак НОМЕР_2 від 11 листопада 2020 року відповідно до якого вартість відновлювального ремонту автомобіля Toyota Prius 1.8, номерний знак НОМЕР_2 з урахуванням ПДВ складників, складає 25 224,36 грн.; ремонтної калькуляції № 2915КСП від 11 листопада 2020 року на суму 46 617,95 грн.; Акту виконаних робіт № АК 1709 від 17 грудня 2020 року, згідно якого автомобіль Департаменту патрульної поліції «Тойота» р.н.з. НОМЕР_2 був відновлений на СТО ФОП ОСОБА_3 , витрати на його відновлення склали 30 293 грн. 24 коп. з ПДВ на запчастини.

У зв`язку із залученням аварійного комісара, МТСБУ понесло витрати в розмірі 1 750 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 2545733 від 14 грудня 2020 року. Платник «МТСБУ», отримувач ФОП ОСОБА_2 , призначення платежу «оплата послуг аваркома (експерта) по справі № 71726, згідно рах. № 71726 від 11 листопада 2020 року, т.з. 113119».

24 листопада 2020 року ПТСБУ перерахувало на користь ФОП ОСОБА_5 суму страхового відшкодування в розмірі 25 224 грн. 36 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 2544914 від 24 листопада 2020 року. Призначення платежу «Виплата по справі № 71726, згідно наказу № 3.1/2177 від 23 листопада 2020 року, т.з. 113119».

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Нормами статті 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин містить Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Згідно із ст. 3, 4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Суб`єктами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є страхувальники, страховики, особи, цивільно-правова відповідальність яких застрахована, МТСБУ та потерпілі.

Положеннями ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у разі настання страхового випадку, страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до п. п. а) п. 41.1.ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Згідно із ч.1 п.1 ч. 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

За змістом ч.ч.1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 2 ст. 1187 ЦК України).

За вимогами ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

За змістом ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до п. 38.2 та п. п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у п. 13.1 ст. 13 цього Закону.

За приписами п. 13.1 ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю I групи, у її присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом.

Згідно долученої до відзиву копії посвідчення серії НОМЕР_6 , виданого 08 серпня 2015 року безтерміново, ОСОБА_1 є учасником бойових дій.

Крім того, згідно долученої відповідачем копії пенсійного посвідчення серії НОМЕР_7 виданого 17 січня 2024 року, ОСОБА_1 перебуває на пенсії по за вислугою років та 2гр. інвалідність армії. Термін дії довічно.

Отже, судом встановлено, що водій ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом «Hyundai» державний номерний знак НОМЕР_1 , є учасником бойових дій та має пільгове посвідчення, а тому, у відповідності до п. 13.1 ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» він, як учасник бойових дій, звільнений від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України, і відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцем якої є ОСОБА_1 , проводить МТСБУ.

Виходячи з системного аналізу наведених норм права та доказів, наданих учасниками справи, які були досліджені судом, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

На підставі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову, то судовий збір, який було сплачено позивачем при зверненні до суду не підлягає стягненню з Відповідача.

Керуючись п. 13.1 ст.13, ст. ст. 3, 4, 22, 38, 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів»; ст.ст. 12, 13, 81, 82, 141, 223, 259, 263 - 265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову Моторно транспортного страхового бюро України до ОСОБА_1 , третя особа: Департамент патрульної поліції про стягнення в порядку регресу витрат,- відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Інна ФІНАГЕЄВА