Провадження № 2/205/1317/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2024 року м. Дніпро

Ленінський районний судм м. Дніпропетровська в складі головуючого судді Бізяєвої Н.О., за участю секретаря судового засідання Бородавки А.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в залі суду м. Дніпра цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради про збільшення розміру позовних вимог у справі за позовом Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради (далі КП «Дніпроводоканал» ДМР) в особі представника Чугай Н.О. звернулось до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про стягнення заборгованості про стягнення заборгованості по оплаті послуг водопостачання та водовідведення, відповідно до якого просили стягнути солідарно з відповідачів на користь КП «Дніпроводоканал» ДМР суму заборгованості по оплаті послуг з водопостачання та водовідведення з урахуванням 3 % річних та інфляційного збільшення у розмірі 137 353,39 грн., з них 118 490,34 грн. - сума основного боргу; 2 132,41 грн. сума 3 % річних та інфляційне збільшення 16 730,64 грн. грн., а також судові витрати по справі у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 2684,00 грн.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що між КП «Дніпроводоканал» ДМР та відповідачем ОСОБА_1 встановилися фактичні відносини з приводу надання послуг, згідно з рішенням Дніпровської міської ради № 526 від 20.04.95 року про розподіл платні за надання населенню комунальних послуг, споживачам, переданим на обслуговування КП «Дніпроводоканал», абоненту відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 . Відкритий особовий рахунок є підтвердженням отримання послуг та договірних відносин. Відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання по оплаті послуг водопостачання та водовідведення належним чином не виконує, у зв`язку з чим утворилась заборгованість. Відповідно до розрахунку позивача сума заборгованості за надані послуги водопостачання та водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 , де відповідальним квартиронаймачем є ОСОБА_1 , якій відкрито особовий рахунок № НОМЕР_2 , станом на 31.08.2023 року складає 118 490,34 грн. Відповідно до довідки про склад сімї за місцем реєстрації відповідального квартиронаймача ОСОБА_1 зареєстровані інші члени її сімї ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , яких вважають солідарним відповідачем. Загальна заборгованість відповідачів перед КП «Дніпроводоканал» складає 137 353,39 грн., з них 118 490,34 грн. - сума основного боргу; 2 132,41 грн. грн. сума 3 % річних та інфляційне збільшення 16 730,64 грн. З метою захисту порушених прав та інтересів, позивач обрав судовий захист відновлення таких прав, що і зумовило звернутись до суду з відповідною позовною заявою про стягнення заборгованості по оплаті послуг водопостачання та водовідведення.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27.11.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження в судове засідання з повідомленням (викликом) сторін.

В процесе розгляду справи відповідач ОСОБА_1 неодноразово зверталась до суду з клопотанням про відкладення розгляду справи.

01.07.2023 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Шерекіна А.О. просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Просить застосувати строк позовної давності. Щодо стягнення 3 % річних та інфляційного нарахування вказує, що нарахування, в тому числі і на суму основного боргу, за період з липня 2018 року по січень 2022 року, проте позивач не надає детального розрахунку заборгованості інфляційних втрат та 3% річних за кожен календарний період окремо. Також, вважає що складова боргу визначена в Розрахунку заборгованості як «АБОНП, грн.», яка починає нараховуватись з січня 2022 року, є необґрунтованою.

19.07.2024 року від представника позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, за якою позивач у зв`язку із подальшою несплатою послуг, просить стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість по оплаті послуг водопостачання та водовідведення, яка утворилась за адресою: АДРЕСА_1 за період з 05.2015 по 30.06.2024 у розмірі 152 754,46 грн.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11.07.2024 року прийнято заяву КП «Дніпроводоканал» ДМР про збільшення розміру позовних вимог до розгляду.

12.07.2024 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив, у якій представник позивача зазначає, щодо строків позовної давності, вважає що при вирішенні справи необхідно застосувати строки позовної давності за період з 11 березня 2017 року по 30 червня 2024 року щодо стягнення суми основного боргу, інфляційних витрат та 3 % річних. Щодо стягнення інфляційних втрат та 3% річних. До заяви про збільшення позовних вимог долучений розрахунок боргу з помісячною розбивкою як основного боргу так інфляційних втрат, які також були надіслані сторонам по справі. Що стосується нарахування плати за абонентське обслуговування. На даний час від відповідачів не надходило жодної заяви про вибір моделі договірних відносин або відмови від надання централізованого водопостачання та водовідведення, тому позивач вважає відповідачів такими, що є користувачами послуг. За адресою відповідачів, відсутній прилад обліку холодної води, а тому нарахування за послуги водопостачання та водовідведення здійснюються згідно із затвердженими тарифами та нормами відповідно до кількості зареєстрованих осіб. Наголошує, що КП «Дніпроводоканал» не має право самовільно, без згоди абонентів, встановлювати в житлові приміщення останнім лічильники обліку холодної води, опломбовувати та ставити на облік, вказані дії вчиняються виключно за відповідним зверненням абонентів. Відсутність вузлів комерційного обліку жодним чином не впливає на наявну заборгованість, оскільки остання утворилась із несплачених нарахувань за діючими нормами та тарифами, а не із наданих фактичних показань. Із 01.01.2022 по 31.03.2022 розмір постійної складової плати за абонентське обслуговування складав: за централізоване водопостачання 17,72 грн., за централізоване водовідведення 16,76 грн., що було зазначено вище у таблиці.

05.08.2024 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву з урахуванням збільшених позовних вимог, у якому представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Шерекіна А.О. просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Просить застосувати строк позовної давності.

05.09.2024 року на адресу суду від позивача надішла відповідь на відзив з урахуванням збільшених позовних вимог, відповідно якої представник просив задовольнити позовні вимоги.

11.09.2024 року через систему «Електронний суд» представник позивача подав суду клопотання про доручення до матеріалів справи квитанціяю про надіслання та доставку відповіді на відзив адвокату по справі.

Відповідач ОСОБА_1 та її представник адвокат Шерекіна А.О. в судове засідання не зявились, подали заяву про розгляд справи без участі.

Інші відповідачі у судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомили, ніяких письмових заяв чи клопотань до судуне надходило.

Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, наявні письмові докази, встановив наступні фактичні обставини.

Відповідач ОСОБА_1 є споживачем послуг з водопостачання і водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим на її ім`я відкрито особовий рахунок № НОМЕР_2 .

Крім відповідача ОСОБА_1 за вказаною адресою зареєстровані й інші відповідачі, а саме відповідачі: ОСОБА_2 (чоловік) зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з 10.02.1986 року, ОСОБА_3 (донька) з 27.06.1996 року, ОСОБА_4 (онук) з 14.10.1994 року, ОСОБА_5 (онука) з 18.12.2003 року, ОСОБА_7 (онук) з 04.06.2007 року та ОСОБА_6 (син) з 27.04.1999 року.

Предметом господарської діяльності позивача є, зокрема, надання послуг з водовідведення та водопостачання.

Позивачем надавалися послуги з водовідведення та водопостачання відповідачам. Відповідачі належним чином не виконували свої зобов`язання щодо сплати послуг з водопостачання і водовідведення, внаслідок чого утворилась заборгованість по оплаті послуг за водопостачання і водовідведення.

У період з 2015 року по 30 червня 2024 року заборгованість відповідачів по оплаті послуг з водопостачання і водовідведення становить 152 754,46 грн. з яких сума основного боргу 124 967,08 грн. інфляційне збільшення суми боргу 21 052,26 грн. розмір 3 % річних 6 735,12 грн.

Відповідно до розрахунку заборгованості за період з березня 2017 року по червень 2024 року заборгованість відповідачів по оплаті послуг з водопостачання і водовідведення становить 126 737,68 грн. з яких сума основного боргу 110 787,25 грн. інфляційне збільшення суми боргу 11 733,06 грн. розмір 3 % річних 4 217,37 грн.

Вирішуючи пред`явлені позовні вимоги судом враховується наступне.

Згідно ч. 3 ст. 11, ч. 2 ст. 509 ЦК України, цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Фактичне надання послуг з водопостачання та водовідведення і відкриття особового рахунку на ім`я споживача слід вважати фактичним укладанням договору на умовах, передбачених Законом України "Про питну воду та питне водопостачання", а також Правилами "Про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення".

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 7, ч. 1 ст. 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" індивідуальний споживачзобов`язаний оплачуватинадані житлово-комунальні послуги зацінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Відповідно до п. 1 Правил "Про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення", ці Правила регулюють відносини між суб`єктом господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та/або централізованого водовідведення (далі - виконавець), та індивідуальним і колективним споживачем (далі - споживач), який отримує або має намір отримувати послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (далі - послуги), а також визначеною власником (співвласниками) особою, що здійснює розподіл обсягів послуг.

За таких обставин, з урахуванням наведених норм права зобов`язання по оплаті послуг з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення несе користувач/ власник житлового будинку, квартири, як споживач.

Відповідно до ст. 68 ЖК України, наймачі (власники) зобов`язані своєчасно вносити оплату за комунальні послуги.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Доводи представника відповідачів про те, що у відповідача ОСОБА_1 порушення зобов`язання не виникло, оскільки позивач пропустив строк позовної давності про стягнення заборгованості.

Відповідно до висновку Верховного Суду України, висловленого у постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, хоч у частині першій статті 19 Закону й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц і у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 6 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16).

Такі висновки наведені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 7 липня 2020 року у справі № 712/8916/17 (провадження № 14-448цс19).

Крім того, відповідачі не подали жодного доказу неправомірності пред`явлення позивачем вимог до відповідачів, враховуючи, що відповідачі добровільно отримували послуги з водопостачання та водовідведення від позивача, а позивач не ухилявся їх надавати своєчасно.

Таким чином, пред`явлені позивачем позовні вимоги є обґрунтованими.

Щодо посилання представника відповідача у відзиві на збільшені позовних вимог, про наявність Акту №1333 про допуск в експлуатацію квартирного лічильника холодної-гарячої води від 28.12.2023 року, з грудня 2023 р за адресою: АДРЕСА_1 встановлено та опломбовано прилад оліку, який допущен в експлуатацію з 28.12.2023 року по 28.07.2027 р.

Згідно розрахунку заборгованості з 11.03.2017 по 30.06.2024, за адресою АДРЕСА_1 , починаючи з 28.12.2023 року нарахування здійснюються відповідно до показників лічильника.

Також, разом з цим, представником відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_8 зроблено заяву щодо застосування строку позовної давності до пред`явлених позовних вимог, посилаючись на загальний строк позовної давності, який складає три роки.

Суд звертає увагу на те, що постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12 березня 2020 року до 22 травня 2020 року на всій території України карантин. У подальшому, рядом постанов Кабінету Міністрів України карантин на території України продовжувався, у тому числі він діяв як на час закінчення строку у межах якого позивач міг звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу до відповідача.

Відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) від 30 березня 2020 року № 540-IX доповнено пункт 12 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Зазначені законодавчі зміни набули чинності з моменту опублікування Закону № 540-IX, тобто з 02 квітня 2020 року.

Отже, вказаною нормою права встановлено, що строки, визначені статтею 257 ЦК України на час дії карантину продовжуються автоматично.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 вересня 2023 року у справі № 910/18489/20 (провадження № 12-46гс220 зазначено:

"Із 12 березня 2020 року на усій території України установлений карантин із подальшим продовженням відповідними постановами його строку (пункт 1 постанови № 211 з наступними змінами).

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину (пункт 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у редакції Закону № 540-IX, який набрав чинності 2 квітня 2020 року).

Закон № 540-IX доповнив розділ IX "Прикінцеві положення" ГК України пунктом 7 такого змісту: "Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 232, 269, 322, 324 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину". […] Спеціальна позовна давність в один рік, передбачена статтею 681 ЦК України для вимог щодо виявлення у господарських відносинах прихованих недоліків товару, на який встановлений гарантійний строк, та передбачена пунктом 1 частини другої статті 258 ЦК України для вимоги про стягнення штрафу мала би спливти 1 жовтня 2020 року. Однак з 2 квітня 2020 року набрав чинності Закон № 540-IX, згідно з яким під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені, зокрема, статтями 258, 681 ЦК України продовжуються на строк його дії. Тому позовна давність за вказаними вимогами покупця, заявленими 24 листопада 2020 року, не спливла. Навіть якщо врахувати лист-відповідь постачальника покупцеві від 19 липня 2019 року (т. 1, а. с 67 - 68), в якому постачальник визнав недоліки переданого ним товару, то перебіг позовної давності мав би спливти 20 липня 2020 року, якщо б на той час не набрав чинності Закон № 540-IX. З огляду на вказане відсутні підстави для відступу від висновку, який Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду виклав у постанові від 1 грудня 2021 року у справі № 373/651/20 (№ у ЄДРСР 101808795; цей висновок стосувався спливу позовної давності до моменту набрання чинності Законом № 540-IX)".

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 31 травня 2023 року у справі № 938/632/20 (провадження № 61-16716св21) зазначено: "Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" розділ "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 наступного змісту: "Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину".

В постановах Верховного Суду від 07 вересня 2022 року у справі № 679/1136/21 (провадження № 61-5238св22) та від 20 квітня 2023 року у справі № 728/1765/21 (провадження № 61-6640св21) зазначено, що "у пункті 12 розділ "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України у редакції Закону України від 30 березня 2020 року № 540-IX перелічені всі статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)".

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року № 651 на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року.

Крім того, згідно із пунктом 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього кодексу, продовжуються на строк його дії.

Розділ "Прикінцеві положення" ЦК України доповнено пункт 19 згідно з Законом України "Про несення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану" № 2120-IX від 15 березня 2022 року.

Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" № 64/2022 від 24 лютого 2022 року на території України із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан строком на 30 діб, термін дії якого продовжено наступними Указами Президента України до теперішнього часу.

Відповідно до пункту 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України з урахуванням дії на території України воєнного стану з 24 лютого 2022 року строк позовної давності збільшено на увесь строк його дії.

Відповідачами та представником відповідача ОСОБА_1 не спростовані розрахунки позивача, власних розрахунків суду не надано.

З огляду на викладене, пред`явлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме лише у межах строку позовної давності за період з березня 2017 року по червень 2024 року у розмірі суми основного боргу - 110 787,25 грн., інфляційне збільшення суми боргу у розмірі 11 733,06 грн. розмір 3 % річних у сумі 4 217,37 грн., що складає 126 737,68 грн.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі по 371,14 грн. з кожного ((2684*126737,68/152754,46)/6).

Керуючись ст. ст. 12,13, 81,89, 141, 264 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради про збільшення розміру позовних вимог у справі за позовом Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на користь Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради заборгованість по оплаті послуг з водопостачання та водовідведення за період з березня 2017 року по червень 2024 року, яка складається із суми основного боргу у розмірі 110 787,25 грн., інфляційного збільшення суми боргу у розмірі 11 733,06 грн., розміру 3 % річних у сумі 4 217,37 грн., що разом складає 126 737 (сто двадцять шість тисяч сімсот тридцять сім) грн. 68 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на користь Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради судові витрати зі сплати судового збору урозмірі по 371 (триста сімдесят одна) грн. 14 коп. з кожного.

У задоволенні решти позовних вимог Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 03 жовтня 2024 року.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради, код ЄДРПОУ 03341305, юридична адреса: м. Дніпро, вул. Троїцька, 21а;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: невідомий, адреса: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_7 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя: Н.О. Бізяєва