УХВАЛА

07 жовтня 2024 року

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Харечко С.П., розглянувши скаргу ОСОБА_1 на дії приватного виконавця Папроцького А.А.-

ВСТАНОВИВ:

04 жовтня 2024 р. до Рівненського міського суду Рівненської області із скаргою звернувся ОСОБА_1 в якій просить повернути безпідставно списані кошти з рахунку ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в AT КБ «ПриватБанк» IRAN НОМЕР_2 в межах виконавчого провадження № 75401181 приватним виконавцем Папроцьким Андрієм Андрійовичем.

В обґрунтуванні скарги вказав, що заочним рішенням «Рівненського міського суду від 18.09.2023 року у справі №569/11176/23 за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Сенс Банк» заборгованості за кредитним договором № 631058971 від 20 листопада 2018 року в розмір 223 157 грн. 53 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Сенс Банк» судові витрати у розмірі 3 347 грн. 36 коп. 14.06.2024 року Рівненським міським судом Рівненської області на виконання заочного рішення суду видано виконавчий лист.

Постановою приватного виконавця Папроцького А.А. від 26.06.2024 року на підставі виконавчого листа відкрито виконавче провадження № 75401181, а також в цей день було винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та постанову про стягнення з боржника основної винагороди.

27.06.2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Рівненського міського суду від 14.06.2024 року, в якій оспорював крім іншого, суму боргу. За поданою заявою Рівненським міським судом 27.06.2024 року у справі № 569/11176/23 відкрито провадження № 2-п/569/59/24. Вказує, що стягувачу - Банку було відомо про перегляд заочного рішення. Однак, стягувач виконавчий лист не відізвав, а приватний виконавець не повернув його стягувачу.

01.07.2024 року приватним виконавцем Папроцьким А.А. було винесено ряд постанов про накладення арешту на кошти боржника, майно боржника, розшук майна боржника.

09.07.2024 року Рівненським міським судом скасовано заочне рішення Рівненського міського суду від 18 вересня 2023 року, на підставі якого було видано виконавчий лист та відкрито виконавче провадження, справа призначена до розгляду по суті на 25.07.2024 року.

10.07.2024 року ОСОБА_1 на ім`я приватного виконавця Папроцького А.А. відправив лист-заяву, яким повідомив про те, що ухвалою Рівненського міського суду від 09.07.2024 року скасовано заочне рішення від 18.09.2023 року у справі №569/11176/23 та просив закінчити виконавче провадження, скасувати арешт на кошти.

09.07.2024 року приватним виконавцем Папроцьким А.А. на підставі скасованого рішення з рахунків ОСОБА_1 в АТ КБ «ПриватБанк» було списано всю суму боргу та інші витрати пов`язані з виконанням судового рішення.

Вважає, що дані дії приватного виконавця Папроцького А. А. є незаконними, вказаними діями приватного виконавця Папроцького А.А. йому завдано збитків, так як рішення суду є скасованим, а вимоги стягувача АТ «Сенс Банк» необгрунтованими на заявлену суму 223 157,53 грн. і оспорюються.

Враховуючи викладене просить суд зобов`язати приватного виконавця Папроцького Андрія Андрійовича повернути стягнуті з ОСОБА_1 кошти.

Дослідивши скаргу та додані до неї документи, суд прийшов до наступних висновків.

Порядок вирішення процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень, врегульовано розділом VIІ ЦПК України.

Так, відповідно до ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до положень ст.451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

У справах за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи інших посадових осіб державної виконавчої служби предметом судового розгляду можуть бути лише рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби. У разі заявлення у скарзі вимог про право (наприклад, про захист гідності, честі та ділової репутації, відшкодування шкоди, завданої рішеннями, діями або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби) в їх прийнятті має бути відмовлено.

Вказане узгоджується із висновками Верховного Суду у постанові від 18 січня 2023 року в справі № 216/5508/20.

Як вбачається із матеріалів скарги, в прохальній частині скаржник звертається із вимогою про повернення безпідставно списаних приватним виконавцем Папроцьким Андрієм Андрійовичем з його рахунку коштів в межах виконавчого провадження, яке підлягає розгляду в порядку позовного провадження.

Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.

Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

За змістом частини першої статті 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Статтею 1212 ЦК України визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Таким чином, питання про повернення безпідставно набутих коштів не може бути вирішене судом під час судового контролю за виконанням судового рішення та здійснюється за приписами положень ст.1212 ЦК України в позовному провадженні.

Таким чином, оскільки вказана вимога не підлягає розгляду в порядку, визначеному ст.447 ЦПК України, то у відкритті провадження у справі необхідно відмовити та роз`яснити ОСОБА_1 , що порушене ним питання підлягає вирішенню в іншому процесуальному порядку, зокрема в позовному провадженні.

Н підставі наведеного та керуючись ст. ст. 185, 258, 447, 451 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

У відкритті провадження за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця Папроцького А.А. - відмовити.

Роз`яснити ОСОБА_1 право на подачу позову на загальних підставах.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Харечко С.П.