ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/4855/23
Провадження № 2-п/210/15/24
У Х В А Л А

іменем України

03 жовтня 2024 року

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді: Вікторович Н.Ю.,

за участю секретаря судового засідання: Біди А.В.,

заявника: ОСОБА_1 ,

представника заявника: ОСОБА_2 ,

представника позивача: ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, заяву представника відповідача ОСОБА_1 , - ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 січня 2024 року за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , третя особа Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

29 травня 2024 року в провадження суду надійшла заява представника відповідача ОСОБА_1 , - ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 січня 2024 року за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , третя особа Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якій представник відповідача просив суд скасувати заочне рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 16 січня 2024 року та призначити справу до повторного розгляду.

В обґрунтування заяви представник відповідача зазначив, що вказане заочне рішення було отримано відповідачем 15 травня 2024 року, що підтверджується наявною в матеріалах справи розпискою, з вказаним заочним рішенням відповідачем не згодна та вважає його таким, що порушує її права. Відповідач ОСОБА_1 застрахувала цивільно-правову відповідальність у ПрАТ СК «ПЗУ Україна» відповідно до Поліса №ЕР №212573531 від 21.12.2022 року, сума страхового відшкодування відповідно до вказаного полюса становить 160 000,00 грн. Відповідно до долученого позивачем до матеріалів справи висновку експерта транспортно-товарознавчого дослідження №д16/03/33 від 18 квітня 2023 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля становить 137 692,62 грн. Посилаючись на вимоги Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» та вимоги ст. 1194 ЦК України, представник відповідача зазначає, що позивачем помилково подано позов до заподіювача шкоди, а не до страхової компанії в якій було застраховано цивільно-правову відповідальність відповідача. Також відповідач заперечує щодо стягнення моральної шкоди, заявлений розмір моральної шкоди не підтверджено жодним доказом.

Ухвалою суду від 30 травня 2024 року прийнято заяву представника відповідача ОСОБА_1 , - ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 січня 2024 року, поновлено строк звернення до суду з даною заявою та призначено розгляд заяви.

07 червня 2024 року на адресу суду від позивача ОСОБА_4 надійшли заперечення на заяву про перегляд заочного рішення по цивільній справі №210/4855/23 від 16 січня 2024 року, в яких позивач зазначив, що відповідач отримувала копію позовної заяви з додатками та ухвалу суду про відкриття провадження по вказаній справі, шляхом направлення рекомендованого повідомлення, з`ясування причин на які посилається відповідач не може бути підставою для перегляду заочного рішення суду. Представником відповідача не долучено до матеріалів справи доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи і не були враховані судом при ухваленні заочного рішення суду по вказаній справі.

11 липня 2024 року від позивача ОСОБА_5 на адресу суду надійшли заперечення проти заяви про перегляд заочного рішення, в яких позивач зазначив, що в порушення вимог ст. 43 ЦПК України відповідачем не направлено заяву про перегляд заочного рішення позивачу, долучена до заяви довіреність ФОП ОСОБА_6 сформована в системі «Електронний суд», ґрунтується на Договорі про надання юридичних послуг від 11.05.2024 року не засвідчена цифровим підписом учасником даної дії, а тому повинна бути надана суду нотаріально посвідчена довіреність у паперовому вигляді. Заочне рішення суду буде направлено відповідачу 16.01.2024 року, відповідачем не надано суду доказів отримання вказаного заочного рішення саме 15.05.2024 року.

Присутні у судовому засіданні позивач ОСОБА_4 , та його представник ОСОБА_3 , кожен окремо просили відмовити у задоволенні заяви посилаючись на обґрунтування наведені в поданих запереченнях.

Відповідач ОСОБА_1 , та її представник ОСОБА_2 просили суд задовольнити заяву та скасувати заочне рішення посилаючись на обґрунтування наведені в поданій заяві.

Вислухавши пояснення учасників процесу, оцінивши наведені відповідачем підстави для перегляду заочного рішення, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви, керуючись наступним.

Частина 1 статті 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Згідно із положеннями ст.285 ЦПК України, у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначені, зокрема: обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання і не повідомлення їх суду, і докази про це , посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

З матеріалів справи встановлено, що 08 вересня 2023 року до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. (а.с. 1-2)

Ухвалою суду від 01 листопада 2023 ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику з повідомленням сторін.(а.с. 25)

З матеріалів справи вбачається, що ухвала суду про відкриття провадження від 01 листопада 2023 року не отримана відповідачем, 04 січня 2024 року повернулась на адресу суду з поштового відділення з відміткою «За закінченням терміну зберігання». (а.с. 28-32)

Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 січня 2024 року уточнений позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , третя особа Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 , матеріальну шкоду, завдану в результаті дорожньо-транспортної пригоди у загальному розмірі 62 125,42 грн., моральну шкоду, завдану в результаті дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 5000 грн. та судові витрати по справі: витрати пов`язанні з проведенням експертизи в розмірі 5500,00 грн. та сплачений судовий збір за звернення до суду з вказаним позовом в розмірі 1073,60 грн. В іншій частині в задоволенні позову відмовлено. (а.с.36-39)

Відповідно до ч.1 ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи встановлено, що відповідачу не було відомо про перебування у провадженні суду вказаної цивільної справи, оскільки ухвала суду про відкриття провадження та позовна заява з додатками не були нею отримані, а повернулись з поштового відділення з відміткою «За закінченням строку зберігання», що підтверджується матеріалами справи.

Згідно положень ч.5 ст.285 ЦПК України, до заяви про перегляд заочного рішення, поданої представником відповідача, додається довіреність або інший документ, який підтверджує його повноваження.

Відповідно до ч.7 ст.62 ЦПК України, у разі подання представником заяви по суті справи в електронній формі він може додати до неї довіреність або ордер в електронній формі, на які накладено кваліфікований електронний підпис відповідно до вимог закону та Положення про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положень, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Згідно ч.ч.1, 2 ст.62 ЦПК України, повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами: 1) довіреністю фізичної або юридичної особи; 2) свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна. Довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або, у визначених законом випадках, іншою особою.

Водночас, Рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року №1845/0/15-21, затверджено Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Пунктом 30 підрозділу 2 розділу ІІІ Положення передбачено, що користувач ЄСІТС може уповноважити іншого користувача на вчинення дій із використанням Електронного суду в інтересах довірителя, надавши засобами відповідної підсистеми ЄСІТС такому повіреному довіреність в електронній формі відповідно до вимог процесуального законодавства.

Згідно з пунктом 31 підрозділу 2 розділу ІІІ Положення надання довіреності в електронній формі здійснюється засобами Електронного кабінету шляхом створення електронного документа встановленої форми, в якому визначається обсяг повноважень повіреного.

Відповідно до пункту 32 підрозділу 2 розділу ІІІ Положення довіреність в електронній формі, підписана кваліфікованим електронним підписом довірителя, надає можливість повіреному виконувати визначений довірителем перелік дій засобами Електронного суду. Повірений, якому довірителем видана довіреність в електронній формі із правом передоручення, може надати таку довіреність іншому користувачу на вчинення дій в інтересах довірителя (передоручення).

Згідно з пунктом 34 підрозділу 2 розділу ІІІ Положення довіреність в електронній формі, що підтверджує повноваження представника, та електронні документи, на підставі яких відбувалось передоручення прав первинного довірителя (за їх наявності), автоматично додаються до документів, відправлених представником засобами Електронного суду.

Особливості подання до суду довіреності для цілей підтвердження повноважень представника у разі звернення до суду в електронній формі встановлені у частині сьомій статті 62 ЦПК України та підрозділі 2 розділу ІІІ Положення, зі змісту яких випливає, що учасник справи може уповноважити представника на подання документів від свого імені шляхом формування, підписання та направлення до підсистеми «Електронний суд» електронного доручення за формою, установленою адміністратором системи, примірник якого додається підсистемою до кожного відправленого (підписаного) представником документу автоматично.

Довіреність, видана із дотриманням зазначених правил, як електронний документ, не вимагає будь-якого засвідчення і є належним документом, що підтверджує повноваження представника у суді.

Як встановлено судом, до заяви про перегляд заочного рішення, поданої представником через підсистему «Електронний суд», була додана електронна довіреність від 11 травня 2024 року, відповідно до якої ОСОБА_1 уповноважує ОСОБА_2 представляти її інтереси в судах України (в тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях) з усіма правами, які надано законом стороні у справі, зокрема, з правом підписувати, подавати, доповнювати позовні заяви та інші передбачені законом процесуальні документи.

Судом отримано витяг з онлайн-сервісу створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису, з котрого вбачається, що довіреність від 11 травня 2024 року, була підписана електронним підписом ОСОБА_1 .

Крім того, матеріали справи містять копію договору про надання юридичних послуг від 11 травня 2024 року, укладеного між ФОП ОСОБА_6 та ОСОБА_1 .

З урахуванням викладеного, доводи позивача щодо подання заяви про перегляд заочного рішення неналежною особою, не заслуговують на увагу.

Щодо посилань позивача на пропуск відповідачем строку подання заяви про перегляд заочного рішення, та не наведення поважності причин пропуску такого строку, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно положень ст.284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

З матеріалів справи вбачається, що 16 січня 2024 року судом було винесено по справі заочне рішення, та того ж дня направлено відповідачу ОСОБА_1 на зареєстровану у встановленому законом порядку адресу проживання: АДРЕСА_1 .

Будь-які відомості щодо отримання або не отримання копії рішення відповідачем матеріали справи не містять.

13 травня 2024 року до суду звернувся представник відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 за заявою про надання можливості ознайомлення з матеріалами справи та отримання копії заочного рішення суду від 16 січня 2024 року по вказаній справі. Відповідно до наявної відмітки на заяві, представник відповідача ознайомився з матеріалами справи та отримав копію рішення суду 15 травня 2024 року (а.с. 46)

Заява про перегляд заочного рішення подана до суду 29 травня 2024 року, тобто у строки визначені ст.284 ЦПК України, однак суд при відкритті провадження дійшов до переконання що такий строк формально було все таки пропущено, у зв`язку із чим і поновив його, та відповідач не зобов`язана була підтверджувати поважність причин його пропуску, оскільки представник отримав копію рішення у суді лише 15 травня 2024 року.

Таким чином, у суду відсутні відомості щодо обізнаність відповідача про винесення рішення по справі до тримання представником його копії у суді, а тому доводи позивача в цій частині відводу також не заслуговують на увагу.

Щодо посилань позивача на те, що заяву про перегляд заочного рішення подано з численними порушеннями щодо її оформлення, суд зазначає наступне.

Згідно ст.285 ЦПК України, заява про перегляд заочного рішення повинна бути подана у письмовій формі. У заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначено: 1) найменування суду, який ухвалив заочне рішення; 2) ім`я (найменування) відповідача або його представника, які подають заяву, їх місце проживання чи місцезнаходження, номер засобу зв`язку, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання та (або) неповідомлення їх суду, а також причин неподання відзиву, і докази про це; 4) посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача; 5) клопотання про перегляд заочного рішення; 6) перелік доданих до заяви матеріалів.

Зазначеним вимогам, з урахуванням Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, заява по перегляд заочного рішення на переконання суду відповідає.

Інші доводи позивача, викладені в заяві про відвід зводяться лише до незгоди з порядком проведення розгляду справи судом.

Крім того, в заяві про перегляд заочного рішення відповідач надала пояснення, які заслуговують на увагу суду та мають бути вивчені для всебічного та повного розгляду справи, та для недопущення порушення прав сторони судового процесу. В заяві про перегляд заочного рішення відповідач зазначає, що відповідно до полюсу страхового відшкодування за шкоду заподіяну майну становить 160 000,00 грн., позивачем підтверджено факт отримання ним від страхової ПрАТ СК «ПЗУ України» страхової виплати в розмірі 75 567,20 грн.. В той же час, позивачем долучено до матеріалів справи висновок експерта транспортно-товарознавчого дослідження №д16/03/23 від 18 квітня 2023 року, відповідно до якого вартість матеріального збитку, становить 132 692,62 грн., з вказаного слідує, що загальний розмір відшкодування не перевищує суму страхового ліміту, а тому у відповідача не виник обов`язок сплачувати позивачу матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Статтею 129 Конституції України роз`яснено, що однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) та протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою, та практику ЄСПЛ як джерело права.

Відповідно до п.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ конвенцію та практику суду як джерело права.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини невід`ємними частинами права на суд необхідно розглядати, зокрема, такі вимоги: вимога змагальності процесу відповідно до статті 6 Конвенції передбачає наявність можливості бути поінформованим і коментувати зауваження або докази, представлені протилежною стороною, в ході розгляду; право на публічне слухання, що передбачає право на усне слухання і особисту присутність сторони в цивільному судовому процесі перед судом (справа «Екбатані проти Швеції»(Ekbatani v. Sweden, 26 травня 1988 року, пункти24-33); право на ефективну участь («T. та V. проти Сполученого Королівства», 16 грудня 1999 року, пункти 83-89).

Стаття 6 Конвенції головним чином служить для визначення того, чи були надані заявнику достатні можливості викласти свою позицію і оскаржити докази, які він вважав недостовірними, а не для того, щоб оцінювати правильність або неправильність рішення, прийнятого національними судами (справа «Каралевічус проти Литви» (Karaleviиius v. Lithuania),06 червня 2002 року).

Крім того, ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Суд при цьому враховує, що Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

У п. 24 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України» та п. 23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гурепка проти України № 2» наголошується на принципі рівності сторін одному із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Також відповідно до положень ст. 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Беручи до уваги конкретні обставини справи та доводи відповідача, а також з точки зору дотримання права на доступ до правосуддя, проголошеного ст.55 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, також враховуючи, що під час винесення заочного рішення не були перевірені докази та пояснення відповідача, суд вважає, що заява представника відповідача ОСОБА_1 , - ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 січня 2024 року за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , третя особа Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно ч. 3 ст. 287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 284-289, 352, 354, 355 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 , - ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 січня 2024 року за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , третя особа Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, - задовольнити.

Заочне рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 січня 2024 року, винесене у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , третя особа Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, - скасувати.

Розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін у судове засідання.

Встановити відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст.178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Відповідно до вимог ч.4 ст.178 ЦПК України, одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана іншим учасникам справи. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч.8 ст.178 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст.193 ЦПК України у строк для подання відзиву відповідач має право пред`явити зустрічний позов.

Встановити позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, копія якої одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи.

Встановити відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення, копія якого одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи.

Роз`яснити учасникам справи, що відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/fair/sud0408/.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, та апеляційному оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду складено 07 жовтня 2024 року.

Суддя: Н. Ю. Вікторович