ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
УХВАЛА

02 жовтня 2024 року

м. Харків

справа № 639/4406/24

провадження № 22-ц/818/3524/24

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого Тичкової О.Ю.

Суддів - Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Тичкової О.Ю. по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державної міграційної служби України (ДМС) про відшкодування шкоди та зобов`язання вчинити дії за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 30 липня 2024 року у складі судді Єрмоленко В.Б.,-

в с т а н о в и в :

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 30 липня 2024 року відмовлено у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 .

Не погодившись з ухвалою суду, 19 серпня 2024 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 26 серпня 2024 року цивільна справа витребувана із Жовтневого районного суду міста Харкова для розгляду апеляційної скарги.

06 вересня 2024 року цивільна справа надійшла до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 11 вересня 2024 року відмовлено ОСОБА_2 в задоволені клопотання про звільнення від сплати судового збору. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 30 липня 2024 року залишено без руху.

30 вересня 2024 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про відвід судді Тичкової О.Ю.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначив, що судом апеляційної інстанції порушено процедуру відкриття провадження, оскільки чинним законодавством визначено, що питання про відкриття апеляційного провадження має бути вирішено протягом 5 днів після отримання апеляційної скарги. Крім того, ухвала суду постановлена 11.09.2024, а фактично направлена 16.09.2024, що є неправомірним зволіканням з розглядом апеляційної скарги. Також зазначає, що супровідний лист підписаний помічником судді, який не має повноважень представляти суд в судовому провадженні при спілкуванні з учасниками справи. Крім того, ухвала суду оформлена неналежним чином. Також вказав на те, що із змісту вступної частини ухвали від 11.09.2024 слідує, що ухвала стосується справи за позовом ОСОБА_1 до Державної міграційної служби України (ДМС) про відшкодування шкоди та зобов`язання вчинити дії. У такий же спосіб справа була ідентифікована і судом першої інстанції, що стало приводом до мого звернення із зазначеною апеляційною скаргою. Однак із змісту матеріалів позовної заяви поданих разом з апеляційною скаргою слідує, що предметом пред`явленого позову є лише відшкодування шкоди. Вважає, що ця обставина є важливою і вона прямо впливає на результат розгляду апеляційної скарги. Також в резолютивній частині ухвали не ідентифіковано справу якої вона стосується, таким чином суд оформив фіктивне судове рішення. Вважає, що суд апеляційної інстанції докладає максимальних зусиль для того, щоб його позов до Державної міграційної служби України як можливо довше не розглядався судом першої інстанції по суті. Фактично відбувається імітація судочинства, що є порушенням ч.2 ст. 19 Конституції України, що може бути наслідком залежності та небезсторонності судді Тичкової О.Ю.

Обговоривши доводи заяви, судова колегія дійшла висновку про необґрунтованість заявленого відводу з огляду на таке.

Підстави для відводу (самовідводу) судді передбачені ст. 36 ЦПК України.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України суддя не може брати участі у розгляді справи і підлягає самовідводу, якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

При вирішенні справи «Білуха проти України» Європейський суд з прав людини у пункті 49 рішення з посиланням на свою усталену практику зазначає, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. За суб`єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду.

У пункті 52 цього ж рішення щодо об`єктивного критерію зазначено, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Відповідно до ч.4 ст.36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Зі змісту заяви про відвід убачається, що заявником фактично висловлюється незгода із процесуальними рішенням судді, що відповідно до вимог ч.4 ст. 36 ЦПК України не є підставою для відводу.

Даних про наявність обставин, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності суддів матеріали заяви не містять.

Будь-яких посилань на наявність суб`єктивного критерію, тобто вчинення суддею дій, які б свідчили про прояви упередженості чи необ`єктивності, заявником не зазначено і доказів цьому не надано.

З урахування викладеного, судова колегія вважає, що заявлений ОСОБА_1 відвід є необґрунтованим.

Статтею 40 ЦПК України визначено порядок вирішення заявленого відводу та самовідводу.

Відповідно до частини 2 статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною 1 статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Судова колегія вважає за необхідне передати заяву ОСОБА_1 про відвід для визначення судді, який не входить до складу суду, в порядку, передбаченому статтею 33 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 36, 40 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Відвід судді Тичкової О.Ю. заявлений ОСОБА_1 , визнати необґрунтованим.

Справу передати на автоматизований розподіл для визначення складу колегії суддів для розгляду заяви про відвід.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий О.Ю.Тичкова

Судді О.В.Маміна

Н.П.Пилипчук