Справа № 191/2202/24
Провадження № 2-о/191/73/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2024 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Окладнікової О.І.,

за участю секретаря судового засідання Заламай О.Ю.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 заінтересовані особи: Синельниківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України, про встановлення факту родинних відносин,

ВСТАНОВИВ:

17.05.2024 року до суду звернулася ОСОБА_1 із заявою, в якій просить встановити факт, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 є рідним батьком чоловіка заявника ОСОБА_3 , а ОСОБА_3 є рідним сином ОСОБА_2 , а також просила видати свідоцтво про смерть батька чоловіка заявника із виправленим прізвищем « ОСОБА_2 ».

У заяві заявник зазначає, що « ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 46 років помер її чоловік ОСОБА_3 , який на той час був солдатом військової частини НОМЕР_1 національної гвардії України.

Після смерті чоловіка заявник звернулась до військової частини НОМЕР_1 для отримання допомоги на поховання та інших видів компенсацій, де їй було надано перелік документів, які треба зібрати, а саме:

- свідоцтво про смерть ОСОБА_3 ;

- свідоцтво про смерть ОСОБА_4 (мати чоловіка);

- свідоцтво про смерть ОСОБА_2 (батько чоловіка).

З метою отримання повторного свідоцтва про смерть батька чоловіка, заявник звернулась до Синельниківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса). На її заяву від 08.05.2024 року щодо повторного отримання свідоцтва про смерть батька чоловіка, громадянина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримала письмове повідомлення про те, що повторне свідоцтво видати не надається можливим у зв`язку з різним написанням прізвищ « ОСОБА_5 » - « ОСОБА_6 ».

У витязі з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження пишеться прізвище, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3 .

Але під час видачі свідоцтва про смерть ОСОБА_2 в написанні прізвища було допущено помилку, а саме: буква «и» замість «і» - « ОСОБА_6 ».

Таким чином, заявник не має можливості документально підтвердити факт наявності родинних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , не може отримати допомогу на поховання з військової частини та інших видів компенсацій.

Ухвалою суду від 21.05.2024 року відкрито провадження у справі та призначено до слухання у судовому засіданні.

У сьогоднішньому судовому засіданні заявник вимоги заяви підтримала та просила їх задовольнити.

Заінтересовані особи до суду не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, рішення по справі просили прийняти відповідно до вимог чинного законодавства.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що вона проживає за адресою: АДРЕСА_1 з 2005 року. А Нахилюки проживали вже там проживали у квартирі АДРЕСА_2 . Вона знала ОСОБА_2 , ОСОБА_4 і їхнього сина ОСОБА_8 . Взагалі ОСОБА_8 знала ще зі школи, хоча він і вчився у старших класах. ОСОБА_9 і ОСОБА_8 часто на рибалку ходили разом, навіть після того як ОСОБА_8 одружився і переїхав від батьків. Тому вона підтверджує, що ОСОБА_9 і ОСОБА_8 являлися батьком і сином.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснила, що вона проживає з трьох років за адресою: АДРЕСА_3 , так її батькам дали цю квартиру. А у квартирі АДРЕСА_2 проживали Нахилюки: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 і їх діти ОСОБА_13 та ОСОБА_8 . Після одруження і переїзду ОСОБА_8 приходив до батьків, а потім він загинув на війні.

Заслухавши пояснення заявника, допитавши свідків ОСОБА_7 і ОСОБА_10 , дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України).

Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні, викладений в ч. 1 ст. 315 ЦПК України та не є вичерпним (ч. 2 ст. 315 ЦПК України).

Зокрема, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами (п.1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України).

Водночас, діючий ЦПК України передбачає обов`язкове досудове вжиття заходів з надання відповідних доказів (ст.318 ЦПК України - зміст заяви та додатки до заяви). Саме на цей факт звернуто увагу у п.12 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення».

Крім цього, у листі Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення факту, що мають юридичне значення», зазначено наступне: «Інколи трапляються випадки, коли громадяни не можуть використовувати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по батькові чи час народження не відповідають записам у паспорті чи у свідоцтві про народження або в інших документах, які хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права. Коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Для порушення в судах справ про встановлення належності правовстановлюючих документів необхідно подавати доказами того, що цей документ належить заявнику і що організація, яка його видала, не може внести до нього відповідні виправлення. У цих справах суд встановлює належність особі правовстановлюючих документів, а не тотожність прізвища, імені, по батькові, неоднаково названих у різних документах, неприсвоєння чи залишення одного з них.»

Виходячи із висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (п.45), «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)».

Як вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_3 , про що 04.01.1978 року виконавчим комітетом Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області складено актовий запис про народження №6, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження. Батьком вказано ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , матір`ю вказана ОСОБА_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 (а.с.8).

30.06.2015 року заявник ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрували шлюб, про що 30.06.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Синельникове реєстраційної служби Синельниківського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області було складено відповідний актовий запис №86, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 (а.с.5).

ІНФОРМАЦІЯ_7 чоловік заявника ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , виданого 03.05.2024 року Синельниківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с.6).

Наявність розбіжностей у написанні прізвища чоловіка заявника та прізвища батька чоловіка заявника перешкоджає ОСОБА_1 отримати повторно свідоцтво про смерть ОСОБА_2 . Внаслідок вказаних помилок заявник позбавлена можливості реалізувати своє право на отримання компенсації внаслідок смерті чоловіка.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заявником надані належні та допустимі докази родинних відносин її чоловіка ОСОБА_3 із батьком ОСОБА_2 , які не викликають сумніву у їх достовірності та належності, у зв`язку із чим заява у даній частині підлягає задоволенню.

З приводу вимоги заявника щодо видачі свідоцтва про смерть батька чоловіка із виправленим прізвищем « ОСОБА_2 » суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або оголошення її померлою.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», про факт державної реєстрації акта цивільного стану органами державної реєстрації актів цивільного стану видається відповідне свідоцтво. Бланки свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану виготовляються за затвердженими Кабінетом Міністрів України зразками та їх описами.

Відповідно до ч.2 ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», свідоцтво про смерть повторно видається другому з подружжя та близьким родичам померлого на підставі їх заяви та представникові органу опіки і піклування у разі виконання ним повноважень з опіки та піклування стосовно осіб, які мають право на отримання такого свідоцтва.

Як вбачається з Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року №52/5, повторна видача свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану здійснюється відділами державної реєстрації актів цивільного стану та відділами державної реєстрації актів цивільного стану управлінь державної реєстрації, а також дипломатичними представництвами та консульськими установами України.

Враховуючи вищевикладене, то суд не наділений повноваженнями щодо видачі свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану.

Крім того, для реалізації права заявника на отримання державної допомоги у зв`язку з загибеллю її чоловіка військового їй необхідно отримати повторне свідоцтво про смерть ОСОБА_2 та підтвердити факт родинних відносин між її чоловіком ОСОБА_3 та його батьком ОСОБА_2 .

Таким чином, у даній частині заяви ОСОБА_1 щодо видачі свідоцтва про смерть батька чоловіка заявника із виправленим прізвищем « ОСОБА_2 » слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 19, 76-83, 247, 258-259, 268, 293-294, 315, 319, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 заінтересовані особи: Синельниківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України, про встановлення факту родинних відносин задовольнити частково.

Встановити факт, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 в м. Синельникове Дніпропетровської області, є рідним сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.І. Окладнікова