04 жовтня 2024 року
Єдиний унікальний № 501/3270/24
Провадження № 2/501/1459/24
РІШЕННЯ

Іменем України

02 жовтня 2024 року м. Чорноморську

Іллічівський міський суд Одеської області

у складі: головуючого судді - Тордія Е.Н. секретаря судових засідань Карпової Ю.А.

номер справи 501//24 провадження 1-кп/501/207/24

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду м.Чорноморську цивільну справу за позовної заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів, -

участь у справі приймали: позивач ОСОБА_1

представник позивача адвокат Ніц А.С.

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад обставин.

Позивач ОСОБА_1 , 29 липня 2024 року звернулася до Іллічівського міського суду Одеської області з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якому просить змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 09 липня 2018 року по справі № 501/486/18 та стягувати з відповідача на її користь на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з моменту подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Свої вимоги мотивує тим, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який рішенням Іллічівського міського суду Одеської області розірвано 15 травня 2017 року. Від даного шлюбу у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 09 липня 2018 року по цивільній справі № 501/486/18 з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі в розмірі 1944,00 (одна тисяча дев`ятсот сорок чотири) гривні щомісячно, починаючи з 28 лютого 2018 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Проте, Сімейним кодексом України передбачено підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду у зв`язку із зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я. Зазначає ,Що її матеріальний стан погіршився . 24 листопада 2020 року вона народила другу дитину, відомості про батька дитини внесені відповідно до ст. 135 Сімейного кодексу України. На її утримані зараз перебуває двоє синів. Даніїл поступив до коледжу , це додаткові кошти на одяг, транспорт потреба у його забезпечені збільшились , батько іншої матеріальної допомоги не надає. 11 березня 2022 року відповідач прийнятий на службу має постійний заробіток.

Тому, позивач, користуючись наданим правом на зміну розміру аліментів та зважаючи на недостатність суми присуджених рішенням суду аліментів для забезпечення потреб дитини, звернулася до суду з даним позовом та просить змінити спосіб стягнення аіліменів з твердої грошової суми на частку від усіх видів заробітку.

Позиція учасників справи.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Ніц А.С. позовні вимоги підтримали, наполягали на їх задоволенні.

Відповідач ОСОБА_2 про дату, час а місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, до судового засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій зазначив, що перебуває у лавах ЗСУ. Просив зупинити провадження у справі до закінчення його служби. Свою позицію щодо позовних вимог не виклав.

Вислухавши позивача та її представника адвоката Ніц А.С., дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов до наступного висновку.

Фактичні обставини справи.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 15 травня 2017 року було розірвано.

Від даного шлюбу сторони мають дитину - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження.

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 09 липня 2018 року стягнуто з відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1944,00 (одна тисяча дев`ятсот сорок чотири) гривні щомісячно, починаючи з 28 лютого 2018 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою суду від 2 жовтня 2024 року в задоволені клопотання про зупинення справи відмовлено.

Мотивувальна частина та застосовані судом правові норми.

Згідно положень статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За змістом ст. 51 Конституції України дитинство являється об`єктом охорони держави.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Статтями 183, 184 Сімейного кодексу України встановлено, що за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно зі статтею 181 Сімейного кодексу України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Таким чином, законодавець чітко визначив, по-перше, що аліменти стягуються або у частці, або у твердій грошовій сумі. По-друге, правом вибору виду аліментів (частка чи грошова сума) наділений той з батьків, з ким проживає дитини.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту її інтересів, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Частиною 1 ст. 192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З правового аналізу вищезазначених норм вбачається, що Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження, ст. 192 Сімейного кодексу України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 Сімейного кодексу України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

Змінюючи спосіб стягнення аліментів з платника суд має визначити їх розмір за правилами, встановленими ст. 182 Сімейного кодексу України, тобто з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей і інших утриманців, наявності рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведених стягувачем аліментів витрат платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інших обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України)

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати (ч. 3 ст. 182 Сімейного кодексу України).

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 Сімейного кодексу України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс14.

Позовні вимоги ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів ґрунтуються на недостатності суми фактично стягуваних аліментів для забезпечення потреб дитини.

У будь-якому випадку, відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України право обирати та змінювати спосіб стягнення аліментів на утримання дітей належить їх стягувачу.

Діюче законодавство надає позивачу право обирати спосіб стягнення аліментів на утримання дитини, а при необхідності - змінювати його.

Так, позивач скористалася своїм правом, визначив способом стягнення аліментів - їх присудження у частці від доходу батька.

Крім того, закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися такою можливістю.

Вирішуючи питання щодо зміни способу стягнення аліментів суд бере до уваги, що позивач має право вибору способу стягнення аліментів, а зміна способу стягнення аліментів у даному випадку не ставить відповідача в скрутне матеріальне становище оскільки протилежного останній не довів,, відтак суд приходить до висновку про наявність підстав для зміни способу стягнення аліментів та стягнення їх у частці від заробітку (доходу) відповідача.

Така зміна способу стягнення аліментів буде відповідати інтересам дитини та засадам справедливості, добросовісності та розумності.

Як роз`яснено у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до ст. 192 Сімейного кодекусу України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили , а ні з дня подачі позовної заяви.

Судові витрати.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються: позивачі за подання позовів про зміну способу їх стягнення.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат між сторонами суд виходить із положень ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, де зазначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позивач не сплачувала судовий збір при подачі вказаного позову, суд при ухваленні рішення відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України присуджує стягнення з відповідача судового збору в дохід держави у розмірі, визначеному на день подачі позову.

Висновок суду.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що є всі підстави для часткового задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 23, 76-78, 81, 89, 141, 265, 352, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву позовної заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 по зміну способу стягнення аліментів- задовольнити частково.

Змінити спосіб стягуваних аліментів з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ,зареєстрованого АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1944.00 грн. на частину від усіх його видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, починаючи з дня набрання даного рішення суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ,зареєстрованого АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 в дохід держави 1 211 грн. 20 коп. судового збору.

В іншій частині позовні вимоги залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий