Справа № 550/902/24
Провадження № 2/550/339/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2024 року смт. Чутове

Чутівський районний суд Полтавської області у складі головуючого судді Литвин В.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу

за позовом ОСОБА_1

до відповідача ОСОБА_2

про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей

учасники справи в судове засідання не викликалися

негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне:

І. Стислий виклад позиції позивача та відповідача.

1. Позивачка звернулася до суду з цим позовом та вказала, що з відповідачем по справі перебуває в шлюбі з 08 липня 2009 року, від шлюбу мають неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Між сторонами шлюбні відносини фактично припинені, спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на сімейне життя, сварки та скандали, а тому подальше збереження шлюбу, на думку позивачки, є неможливим. Спору про поділ майна та виховання дітей на день ухвалення рішення немає.

З липня 2024 року сторони не проживають разом. Діти проживають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Позивачка вказує, що не може забезпечити належний рівень життя дітям. В свою чергу відповідач, який є здоровим та працездатним, має можливість сплачувати аліменти на утримання спільних дітей, оскільки офіційно працює за кордоном. Позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше одного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття.

Просила розірвати шлюб, після розірвання шлюбу залишити прізвище « ОСОБА_1 », стягнути аліменти на утримання дітей та судові витрати (а.с. 1-3).

2. Відповідач відзиву на позов не подав.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

3. Заяв та клопотань до суду від сторін не надходило.

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

4. Ухвалою суду від 05 вересня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами згідно з положеннями статті 279 ЦПК України. Вказаною ухвалою суду відповідачеві запропоновано надати в п`ятнадцятиденний строк відзив на позовну заяву, а також встановлено позивачу та відповідачу п`ятиденний строк для подання відповіді на відзив та заперечень (а.с. 19-20).

5. Копія позовної заяви з додатками були надіслані відповідачу за адресою, що вказана в позовній заяві. За наданою суду зі Скороходівської селищної ради інформацією, відповідач значиться зареєстрованим за адресою, що вказана в позові (а.с. 18).

6. Таким чином, судом вжиті належні заходи для повідомлення відповідача про розгляд справи та реалізації ним права щодо судового захисту своїх прав та інтересів. Тому суд вважає, що відповідачу відомо про розгляд даної справи судом.

7. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки при підготовці справи до розгляду дотримано вимоги ЦПК України щодо належного повідомлення сторін про розгляд справи.

8. Перешкод для здійснення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами судом не встановлено.

9. Відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює.

ІV. Фактичні обставини встановлені Судом.

10. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу, сторони уклали шлюб 08 липня 2009 року та зареєстрували його у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, запис № 664 (а.с. 7).

11. Згідно з копіями свідоцтв про народження сторони є батьками неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 4-5). В позовній заяві позивачка вказала, що обоє неповлолітніх дітей проживають з нею в м. Полтава, однак доказів цього суду не надала. В свою чергу відповідач жодним чином не заперечив щодо вказаного факту, відтак у суду відсутні підстави не брати до уваги цю обставину.

12. Підставою даного позову є фактичні обставини, якими позивачка обґрунтовує свої вимоги, а також правові норми, на які вона посилається в підтвердження своїх вимог: небажання відповідача в добровільному порядку розірвати шлюб, наявність спільних неповнолітніх дітей, ненадання відповідачем належної матеріальної допомоги на утримання дітей. Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача про стягнення аліментів та вимога про припинення певних правовідносин (розірвання шлюбу).

13. Оцінюючи вищеперераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79 та 80 цього Кодексу вважає ці докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можливо встановити дійсні обставини справи, у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

V. Оцінка Суду.

14. Статтею 51 Конституції України передбачено обов`язок батьків утримувати дітей до їхнього повноліття, згідно з частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

15. Стаття 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року, ратифіковано Україною 17 липня 1997 року) забезпечує рівноправність членів подружжя як під час перебування у шлюбі, так і …в разі його розірвання.

16. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

17. Відповідно до статей 105, 110, 112 СК України шлюб розривається судом за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

18. Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

19. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

20. Як вбачається з позовної заяви та матеріалів справи, спільне подружнє життя у сторін не склалося, шлюбні стосунки між ними припинені і поновлювати їх вони не мають наміру. Неповідомлення відповідачем своєї позиції щодо позову суд розцінює як байдужість до збереження сім`ї.

21. За таких обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, наявність неповнолітніх дітей, суд вбачає підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки та інтересам дітей, що мають істотне значення.

22. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

23. Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

24. З наведеної норми слідує, що аліменти підлягають стягненню на користь того з батьків, з ким проживає дитина. При цьому спосіб стягнення аліментів (частина від заробітку (доходу) чи тверда грошова сума) обирається саме стягувачем аліментів. У даному випадку спосіб стягнення аліментів визначається позивачкою.

25. Під час розгляду справи у суді першої інстанції будь-яких доказів того, що відповідач має хронічні та тяжкі захворювання, чи на його утриманні перебувають особи, які потребують сторонньої допомоги, не надано.

26. Отже, вирішуючи питання про стягнення аліментів, суд виходить із того, що відповідач є працездатним та має можливість сплачувати аліменти на утримання своїх двох дітей.

27. Частиною першою статті 183 Сімейного кодексу України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

28. Відповідно до частини другої статті 183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

29. Виходячи зі змісту частини другої статті 182 та частини п`ятої статті 183 СК України розмір аліментів на утримання двох дітей має становити 1/3 заробітку (доходу) платника аліментів, але не може бути меншим на одну дитину, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не може бути більшим десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

30. Суд зазначає, що положення ч. 5 ст. 183 СК України визначають умови стягнення аліментів у наказному провадженні. Інститут наказного провадження спрямований на вирішення справ, що носять безспірний характер, тому слід дійти висновку, що вказана норма містить орієнтир розміру аліментів, який може вважатися безспірним і мінімальним. При цьому, в позовному провадженні розмір аліментів визначається судом на підставі поданих сторонами у справі доказів.

31. За правилами частини першої статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

32. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

33. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

34. Враховуючи викладене, суд за заявою позивачки визначає розмір аліментів у розмірі однієї третини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину - щомісячно, починаючи з 29 липня 2024 року і до досягнення старшою дитиною повноліття.

VI. Розподіл судових витрат.

35. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

36. Таким чином, витрати по сплаті судового збору в сумі 1 211,20 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивачки.

37. Відповідно до статті 430 ЦПК України рішення в частині стягнення суми платежів за один місяць слід допустити до негайного виконання.

Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 105, 110, 112, 113, 180, 182, 183, 191 СК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 77, 78, 141, 223, 235, 247, 259, 263, 264, 265, 279, 430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу і стягнення аліментів задовольнити повністю.

2. Розірвати шлюб між ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , зареєстрований 08 липня 2009 року у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, запис № 664.

3. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, - щомісячно, починаючи з 29 липня 2024 року і до досягнення старшою дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

4. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст. 273 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду (п. 1 ч. 2 ст. 354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин (ч. 3 ст. 354 ЦПК України).

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянка України, паспорт серія НОМЕР_1 , ід. № НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянин України, паспорт невідомий, ід. НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Суддя Валентина ЛИТВИН