137/1301/24

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2024 с-ще Літин

Літинський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Гопкіна П.В.,

за участю секретаря Іванової І.О.,

сторін у справі

представника боржника адвоката Оверковського К.В.,

приватного виконавця Думанської А.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в с-щі Літин скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи приватний виконавець Думанська Аліна Леонідівна, Акціонерне товариство «Укргазбанк», на дії приватного виконавця та скасування постанов,

ВСТАНОВИВ:

02.09.2024 представник скаржника ОСОБА_1 адвокат Оверковський К.В. (уповноважений представляти інтереси скаржника на підставі ордеру серії АВ № 1151074 від 01.09.2024 (а.с. 3) звернувся через підсистему «Електронний суд» із вказаною скаргою мотивуючи її тим, що 13.01.2010 Літинським районним судом Вінницької області було видано виконавчий лист №2-736/09 про стягнення коштів та звернення стягнення майна належного ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укргазбанк».

15.08.2024 приватний виконавець Думанська А.Л. відкрила виконавче провадження №75811778. Проте вважає ці дії є протиправними, оскільки строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання сплив 14.01.2013 відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», де зазначено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом трьох років.

Додатково зазначає, що у постанові виконавця зазначено стягнення виконавчого збору в розмірі 2 799,23 долара США. Проте, відповідно до рішення суду, сума стягнення становить 224928,24 грн, і оскільки рішення стосується немайнового характеру, виконавчий збір не підлягає стягненню.

Також, приватний виконавець наклав арешт на майно ОСОБА_1 в сумі 30 791,60 доларів США, що є неправильним, оскільки вважає, що рішення суду було по немайновій справі. Отже, застосування такого арешту порушує права позивача, і постанова про арешт має бути скасована.

У зв`язку з даними обставинами, відповідно до ст. 447 ЦПК України просить:

1. Поновити строк на оскарження рішення, оскільки оскаржувану постанову було отримано лише 23.08.2024 року;

2. Прийняти скаргу до розгляду;

3. Визнати дії приватного виконавця неправомірними щодо відкриття виконавчого провадження на основі виконавчого листа №2-736/09 і скасувати постанову про відкриття провадження;

4. Скасувати неправомірне стягнення виконавчого збору;

5. Анулювати арешт майна боржника, оскільки він є незаконним;

6. Скасувати неправомірне стягнення основної винагороди в сумі 2 799,23 доларів США.

10.09.2024 приватний виконавець Думанська А.Л. подала пояснення щодо скарги ОСОБА_1 котрим зазначає, що на підставі рішення суду, винесеного 13.01.2010 року, стягнення було визначено у гривні в розмірі 224928,24 грн. Однак у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначено суму стягнення в доларах США. У поясненні також зазначається, що виконавчий документ неодноразово пред`являвся до виконання, але у зв`язку з відсутністю майна у боржника, його виконано не було

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, за яким приватним виконавцем відкрито виконавче провадження № 75811778, переривався у зв`язку з поверненням виконавчого документа стягувачу 29.09.2020, у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно, та після переривання розпочався з 22.06.2021 (день закінчення строку дії відповідної заборони), відповідно до ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» становив 3 роки, тобто до 22.06.2024. З огляду на зазначене, просила суд відмовити в задоволенні скарги в повному обсязі (а.с. 21-27)

29.09.2024 представником скаржника адвокатом Оверковським К.В. подано заяву про уточнення у якому він п. 5, 6 скарги рахувати в редакції де номером виконавчого провадження зазначає"№ 75811778" (а.с. 117).

12.09.2024 представник ПАТ «Укргазбанк» Михайлишена М.Л. подала заперечення проти скарги, у яких наполягає на правомірності дій приватного виконавця, вказуючи, що дії приватного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження є законними, а постанова про відкриття виконавчого провадження №75811778 від 15.08.2024 року є правомірною. Також Банк заперечує проти визнання неправомірними дій виконавця щодо накладення арешту на майно ОСОБА_1 в сумі 30 791,60 доларів США, оскільки стягнення проводить на підставі судового рішення, яке передбачає виплату в іноземній валюті (а.с. 83-85).

У судове засідання 30.09.2024 скаржник ОСОБА_1 не з`явилась. Натомість її представник адвокат Оверковський К.В. у судовому засіданні в режимі відеоконференції зазначив позицію, згідно якої вважає, що пропущено строки виконання рішення, виданого у 2010 році. Також вважає, що невірно пораховано заборгованість, яку слід врахувати в доларовому еквіваленті для стягнення в гривнях. Крім того, відповідно до рішення суду від 22.03.2012, звернення стягнення потрібно здійснювати на суму 223 988 грн, при цьому послався та не, що суд підтвердив, що стягнення має відбуватися у гривнях. Вважає, що визначена загальна сума виконавчого збору, відповідні витрати та арешт хоча були оформлені у доларах, повинні стягуватись у гривні. Відтак підтримав свою скаргу.

У судовому засіданні приватний виконавець Думанська А.Л. щодо пропущеного строку в черговий раз зазначила, що був наданий виконавчий документ, який тривалий час перебував на виконанні. Строк на виконання переривався через попередніх виконавчі провадження, тому строк виконання не є пропущеним. Що стосується стягнення в іноземній валюті, є додаткові пояснення від 11.09.2024 в відзиві на скаргу, в яких вказано, що ПАТ «Укргазбанк» має право на стягнення в валюті. Також зазначено, що стягнення повинно бути в гривні відповідно до рішення суду, яке передбачає стягнення гривні, еквівалентної валюті. Також посилається стягувач стверджує, що стягнення повинно здійснюватися у доларах США. Велика Палата у поставі від 07.04.2018 у справі № 761/12665/14-ц висловила позицію в судовому рішенні, що стягнення в іноземній валюті має бути перераховане у відповідну суму. Зауважила, що 06.09.2024 нею було винесено постанови про виправлення помилки у процесуальному документі і зазначено, що стягнення слід здійснювати у національній валюті і виправлення відповідають вимогам законодавства.

Після виступу приватного виконавця представник скаржника адвокат Оверковський К.В. щодо вирішення скарги поклався на розсуд суду.

Представник стягувача, АТ «Укргазбанк», Михайлишена Л.М., не з`явилася до судового засідання в режимі відеоконференції, незважаючи на наданий 26.09.2024 року дозвіл на участь у засіданні поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. У даній ухвалі було попереджено ОСОБА_2 про те, що ризики технічної неможливості участі у засіданні в режимі відеоконференції, такі як перерви в зв`язку тощо, несе учасник справи, який подав відповідну заяву (а.с. 113). Відтак враховуючи зазначену обставу, а також те, що представник стягувача виклав свої заперечення та подав до суду 12.09.2024 (а.с. 83-85), а також суду не заявлено додаткових клопотань, враховуючи позицію інших учасників процесу судовий розгляд скарги проводився у відсутність представника стягувача.

Дослідивши скаргу, заперечення на скаргу, додані до них матеріали, заслухавши пояснення учасників процесуальної дії, суд приходить до наступних висновків.

Так, 24.12.2009 Літинським районним судом Вінницької області у справі за позовом АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 видано виконавчий лист про стягнення 224 928, 52 грн, що еквівалентно 27 992,37 доларам США (а.с. 31-32).

Відповідно до постанов від 06.09.2024 приватним виконавцем Думанською А.Л. внесено зміни (доповнення) в автоматизованій системі виконавчого провадження та зазначено суму стягнення за виконавчим документом у національний валюті тобто у гривневому еквіваленті (а.с. 52-53, 55-56, 58-59, 63-65).

Зазначені постанови надіслані до відома ОСОБА_1 09.09.2024 (а.с. 71-72).

Статтею ст. 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 2 ст. 12 ЦПК України).

Відповідно до п. 2. ч. 1 ст. 43 ЦПК України учасники справи мають право подавати докази, яке у взаємозв`язку з положеннями ст. 44 ЦПК України повинно використовуватись добросовісно, а не всупереч завданню судочинства.

Відповідно до п. 2 та 4 ч. 2 ст. 43 ЦПК учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Законодавцем визначено, а саме ч. 1 ст. 79 ЦПК України, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Як визначено в ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно положень ч. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що в ході розгляду скарги обставини неправомірності дій та рішень приватного виконавця, не знайшли свого об`єктивного підтвердження, стороною скаржника не доведено достатніми доказами порушення прав ОСОБА_1 , а відтак суд вважає, що в задоволенні скарги слід відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 258-260, 447-449 ЦПК України, ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», суд,

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги ОСОБА_1 , відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя:П. В. Гопкін