справа № 179/811/24
провадження № 2-др/179/9/24
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 жовтня 2024 року селище Магдалинівка
Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області
у складі: головуючого судді Чорної А.О.,
секретаря судового засідання Хорольської І.П.,
за участю: відповідача ОСОБА_1 ,
представника відповідача ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача ОСОБА_3 - адвоката Циба Сергія Вікторовича про ухвалення додаткового рішення, -
В обґрунтування заяви зазначає, що під час розгляду цивільної справи № 179/811/24 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя позивачем були понесені витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката в розмірі 13 700 грн. 00 коп., які відповідають критеріям, визначеним ст. 137 ЦПК України.
При поданні позову представником позивача у позовній заяві було вказано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, а також зазначено, що ним будуть подані докази щодо розміру понесених витрат на правничу допомогу у строки, передбачені ч. 8 ст. 141 ЦПК України.
09.09.2024 було ухвалено рішення по справі, яким позовні вимоги позивача задоволені.
У судове засідання представник позивача та позивач не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.
Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомленні про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Представник відповідача та відповідач у судовому засіданні заперечували проти задоволення заяви, оскільки вважають, що розмір правової допомоги є неспівмірним із часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), так на складання позовної заяви про поділ майна подружжя адвокатом витрачено 6 годин.
Вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 09 вересня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя задоволені.

Визнано спільним сумісним майном подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_1 транспортний засіб марки Mitsubishi, модель Pajero, 2008 року випуску, VIN кузова НОМЕР_1 , об`єм двигуна 2972 см3, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Визнано в порядку поділу спільного майна подружжя за ОСОБА_1 право власності на транспортний засіб марки Mitsubishi, модель Pajero, 2008 року випуску, VIN кузова НОМЕР_1 , об`єм двигуна 2972 см3, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Припинено право спільної сумісної власності на транспортний засіб марки Mitsubishi, модель Pajero, 2008 року випуску, VIN кузова НОМЕР_1 , об`єм двигуна 2972 см3, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Стягнено з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію вартості частини транспортного засобу марки Mitsubishi, модель Pajero, 2008 року випуску, VIN кузова НОМЕР_1 , об`єм двигуна 2972 см3, реєстраційний номер НОМЕР_3 сумі 244 450 (двісті сорок чотири тисячі чотириста п`ятдесят) гривень.

Стягнено з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судовий збір в сумі 2444 (дві тисячі чотириста сорок чотири) гривні 50 копійок.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Згідно із ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом пяти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

В сенсі наведених норм та викладених обставин суд вважає необхідним ухвалити додаткове рішення у цивільній справі щодо розподілу судових витрат.

Розглядаючи заяву представника позивача про компенсацію судових витрат позивача на правову допомогу, суд приходить до наступного.

Позивачем у позовній заяві було зазначено про надання доказів понесених витрат протягом п`яти днів з моменту винесення судового рішення у справі. При цьому, до позовної заяви було долучено копію договору № 01/04-05 від 05.04.2024 про надання правничої допомоги, додаткову угоду № 2 від 05.04.2024 до договору від 05.04.2024 № 01/04-05 та платіжну інструкцію № 0.0..1 від 05.04.2024 на суму 8000 грн., як оплата за вказаною додатковою угодою.

12.09.2024 від представника позивача адвоката Циба С.В. надійшла до суду заява про стягнення судових витрат, до якої додано: акт наданих послуг до додаткової угоди № 2 до договору від 05.04.2024 № 02/04-05, додаткову угоду № 3 від 15.05.2024 до договору від 05.04.2024 № 01/04-05, акт наданих послуг до додаткової угоди № 3 до договору від 05.04.2024 № 02/04-05, додаткову угоду № 4 від 09.09.2024 до договору від 05.04.2024 № 01/04-05, акт наданих послуг до додаткової угоди № 4 до договору від 05.04.2024 № 02/04-05, а також платіжні інструкції: №0.0..1 від 18.06.2024, № 0.0..1 від 10.07.2024, № 0.0..1 від 10.09.2024, № 0.0..1 від 10.09.2024.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Інші судові витрати, пов`язані із розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Відповідно до частин 1 та 3 (пункт 1) статті 133 та частин 1, 3 статті 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частини 1-3 статті 134 ЦПК України визначають, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При розгляді даного питання, суд враховує правову позицію Верховного Суду, яка міститься у його Постанові від 30 серпня 2018 року по справі № 466/2631/16-ц, де зазначено, що: «На підтвердження цих обставин (витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги адвоката) суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера)».

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03 травня 2018 року по справі № 372/1010/16-ц.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», заява N 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до правової позиції викладеної у Додатковій Постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, провадження №14-382цс19, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмету доказування по справі.

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Разом з цим, Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

Судом встановлено, що інтереси позивача ОСОБА_3 в суді представляв адвокат Циб С.В. на підставі ордера на надання правничої допомоги від 12 квітня 2024 року, виданого на підставі договору про надання правової допомоги від 05.04.2024 року, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю. (а.с.38-39).

Згідно додаткової угоди № 2 від 05.04.2024 до договору № 01/04-05 від 05.04.2024 року. (а.с. 36), вартість адвокатського гонорару за надання правничої допомоги: складення позовної заяви про поділ майна, складення заяви про забезпечення позову щодо накладення арешту на транспортний засіб,складання необхідних запитів для отримання відомостей щодо транспортного засобу складає 8000,00 грн. та підлягає перерахуванню клієнтом на розрахунковий чи картковий рахунок адвоката.

Згідно платіжної інструкції АТ КБ Приватбанк відповідачем ОСОБА_3 05.04.2024 року перераховано адвокату Цибу С.В. 8000,00 грн. (а.с. 37).

Як вбачається з акту виконаних робіт до додаткової угоди № 2 від 30.04.2024 до договору № 02/04-05 від 05.04.2024 адвокат надав клієнту послуги, а саме: склав позовну заяву про поділ майна, заяву про забезпечення позову щодо накладення арешту на транспортний засіб та адвокатський запит. (а.с.157 звор.стор.).

Згідно додаткової угоди № 3 від 15.05.2024 до договору № 01/04-05 від 05.04.2024 (а.с. 158), вартість адвокатського гонорару за надання правничої допомоги за представництво інтересів клієнта у судовому засіданні в розрахунку 1 засідання 1500,00 грн. та підлягає перерахуванню клієнтом на розрахунковий чи картковий рахунок адвоката.

Як вбачається з матеріалів справи адвокат Циб С.В. здійснював представництво інтересів позивача у судових засіданнях: 18.06.2024, 10.07.2024, 09.09.2024. (а.с.94, 110, 147-148).

Згідно платіжних інструкцій АТ КБ Приватбанк відповідачем ОСОБА_3 перераховано адвокату Цибу С.В. 18.06.2024 1500,00 грн., 10.07.2024 1500,00 грн., 10.09.2024 1500,00 грн. (а.с. 160, 160 звор.стор.161).

Як вбачається з акту виконаних робіт до додаткової угоди № 3 від 09.09.2024 до договору № 02/04-05 від 05.04.2024 року адвокат надав клієнту послуги, а саме: здійснював представництво інтересів клієнта у судових засіданнях: 18.06.2024, 10.07.2024, 09.09.2024. (а.с.159 звор.стор.).

Згідно додаткової угоди № 4 від 09.09.2024 до договору № 01/04-05 від 05.04.2024 року. (а.с. 159), вартість адвокатського гонорару за надання правничої допомоги: складання клопотання про ухвалення додаткового рішення суду щодо понесених судових витрат (витрат на правничу допомогу) складає 1200,00 грн. та підлягає перерахуванню клієнтом на розрахунковий чи картковий рахунок адвоката. (а.с. 159).

Згідно платіжної інструкції АТ КБ Приватбанк відповідачем ОСОБА_3 10.09.2024 року перераховано адвокату Цибу С.В. 1200,00 грн. (а.с. 161 звор.стор).

Як вбачається з акту виконаних робіт до додаткової угоди № 4 від 10.09.2024 до договору № 02/04-05 від 05.04.2024 року адвокат надав клієнту послуги, а саме: склав клопотання про ухвалення додаткового рішення суду щодо понесених судових витрат (витрат на правничу допомогу) (а.с.159 звор.стор.).

Судом встановлено, що правнича допомога полягала в складення позовної заяви про поділ майна, складенні заяви про забезпечення позову щодо накладення арешту на транспортний засіб, складанні необхідних запитів для отримання відомостей щодо транспортного засобу; участі у судових засіданнях: 18.06.2024, 10.07.2024, 09.09.2024, а відтак, на думку суду, в матеріалах справи достатня кількість доказів, які підтверджують фактичне надання адвокатом Цибом С.В. правничої допомоги ОСОБА_5 .

Витрати на правничу допомогу в сумі 13 700,00 грн. є документально підтвердженими.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Разом з тим, не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Подібний правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21.

У висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 21 січня 2021 року у справі № 280/2635/20, зазначено, що відшкодуванню підлягають витрати на правничу допомогу незалежно від того, чи вони вже сплачені чи тільки мають бути сплачені.

Сплативши вартість послуг з надання правничої допомоги, позивач погодився саме з визначеним розміром, однак для стягнення понесених витрат з відповідача, необхідно довести їх відповідність критерію реальності адвокатських витрат та розумності їхнього розміру.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 02.07.2020 року в справі №362/3912/18 (провадження №61-15005св19), від 31.07.2020 року у справі №301/2534/16-ц (провадження №61-7446св19), додатковій постанові Верховного Суду від 19.11.2020 року в справі №734/2313/17 (провадження №61-7550св19).

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документу, витрачений адвокатом час тощо є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Відповідно до позиції Верховного Суду, що висвітлена у постановах КЦС ВС від 09.06.2020 року по справі №466/9758/16-ц та від 15 квітня 2020 року по справі №199/3939/18-ц, аналізовані витрати сторони судового процесу мають бути документально підтверджені та доведені.

Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.

Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору.

Крім того, у згаданих вище постановах Верховний Суд зазначає, що при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін).

Тож, суд може зменшити розмір понесених витрат на правничу допомогу, якщо обсяг робіт і час, витрачений на підготовку документів, є явно неспівмірним із складністю виконаних адвокатом робіт.

Суд враховує визначені ч. 4-6 ст. 137 ЦПК України критерії, в тому числі складність даної справи та виконані адвокатом роботи, час, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт та обсяг наданих адвокатом послуг.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до пунктів 1, 2, 4, 5, 6, 12 частини третьої статті 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Такий висновок викладений у Додатковій Постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року, справа №755/9215/15-ц провадження № 14-382цс19.

У судовому засіданні представник відповідача просив відмовити в стягненні витрат на правничу допомогу у розмірі 13 700 грн., посилаючись на те, що зазначена сума є неспівмірною із часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), так на складання позовної заяви про поділ майна подружжя адвокатом витрачено 6 годин.

Суд погоджується з даними доводами представника відповідача в частині того, що на складання позовної заяви про поділ майна подружжя адвокатом зазначено збільшений час на виконання робіт, оскільки позовна заява за її обсягом є невеликою, складається із 6 сторінок, предметом поділу майна був лише автомобіль. Тобто, зазначений адвокатом час 6 годин свідчить про те, що адвокат за годину набирає лише одну сторінку позовної заяви.

Так, із додаткової угоди № 2 до договору від 05.04.2024 вбачається, що вартість адвокатського гонорару за складання позовної заяви про поділ майна становить 6000 грн., вартість складання заяви про забезпечення позову складає 2000 грн.

Таким чином, суд приходить до висновку, що обсяг робіт і час, витрачений на підготовку документів, розмір витрат на правничу допомогу є явно неспівмірним із складністю виконаних адвокатом робіт.

Враховуючи зазначені заперечення, а також враховуючи складність справи та наданий адвокатом обсяг послуг у суді, враховуючи кількість судових засідань, принципи співмірності та розумності судових витрат, понесених на оплату правничої допомоги, критерій реальності таких витрат, а також критерій розумності їхнього розміру,суд вважає, що зазначені представником позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 13700 грн. є завищеними, належним чином не обґрунтованими, що суперечить принципу розподілу судових витрат.

Вирішуючи питання про відшкодування витрат на правничу правову допомогу при розгляді справи в суді, суд приймає до уваги складність справи, принцип співмірності судових витрат, характер виконаної адвокатом роботи під час розгляду цієї справи, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, а тому виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, критерію необхідності та значимості таких дій у справі, беручи до уваги заперечення представника відповідача щодо стягнення витрат на правничу допомогу, суд приходить до висновку про те, що заява представника позивача підлягає до часткового задоволення, у зв`язку з чим з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в розмірі 8700 грн., що відповідає критеріям виправданості, розумності та справедливості.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 76, 81, 95, 259, 265, 270, 273, 315-319 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Ухвалити додаткове рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя.

Заяву представника позивача ОСОБА_3 - адвоката Циба Сергія Вікторовича задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судові витрати на правничу допомогу у розмірі 8700 (вісім тисяч сімсот) гривень 00 копійок.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя А.О. Чорна