РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 285/2384/24

провадження у справі № 2/0285/1017/24

23 вересня 2024 року м. Звягель

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючої судді Михайловської А.В.,

за участі секретаря судового засідання Валінкевич І.І.,

сторони та учасники у справі:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Звягельська міська рада Житомирської області, представник відповідача - ОСОБА_2

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Державний нотаріус Звягельської державної нотаріальної контори Житомирської області, представник - Ружицький О.Д.,

розглянувши у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до Звягельської міської ради Житомирської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Державний нотаріус Звягельської державної нотаріальної контори Житомирської області, про визнання права власності на майно у порядку спадкування,-

встановив:

30.04.2024 року ОСОБА_4 позивач у справі, звернулася до суду з позовом та просила постановити рішення суду, яким визнати за нею право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування свого позову вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_5 , після смерті якого відкрилася спадщина, яка складалася, у тому числі, із житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Вона, як спадкоємець за законом першої черги прийняла спадщину та отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом, зокрема, у частині земельної ділянки площею 0,1000 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з тим, державний нотаріус Звягельської державної нотаріальної контори Житомирської області відмовив їй у видачі свідоцтво на житловий будинок, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на нього. Зазначила також, що за життя, між її чоловіком ОСОБА_5 та Виконкомом міської Ради народних депутатів був укладений договір на будівництво житлового будинку на правах приватної власності від 20.05.1996 року. Відповідно до технічного паспорту на будинок садибного типу з погосподарськими будівлями та спорудами, виданого КП Новоград-Волинське міжміське бюро технічної інвентаризації Житомирської обласної ради, житловий будинок з погосподарськими спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , 1998 року побудови. Тому, з метою захисту своїх спадкових прав вона звернулася до суду з даним позовом.

02.05.2024 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити у порядку загального позовного провадження, визначено дату та час підготовчого судового засідання.

03.06.2024 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті, визначено резервну дату розгляду справи.

У судове засідання учасники справи не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені, у заявах до суду, кожен окремо, просили справу розглянути у їх відсутності, крім того: позивач позовні вимоги підтримала та просила задовольнити; представник відповідача просила справу розглянути на розсуд суду.

З`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу заявлених вимог, дослідивши докази якими вони підтверджуються, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Його дружина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , позивач у справі, прийняла спадщину після смерті чоловіка. Останній видано Свідоцтво про право на спадщину за законом, зокрема, на земельну ділянку площею 0,1000 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.26-29).

Разом з тим, позивачу 13.04.2024 року відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, щодо видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5 на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки встановлено, що у ОСОБА_4 відсутні документи підтверджуючі реєстрацію права власності на житловий будинок (а.с.20).

Згідно технічного паспорту на будинок садибного типу з погосподарськими будівлями та спорудами, виданого КП Новоград-Волинське міжміське бюро технічної інвентаризації Житомирської обласної ради, житловий будинок з погосподарськими спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , 1998 року побудови(а.с.12-14).

Із довідки КП Новоград-Волинське МБТІ від 18.08.2023 року № 1325 вбачається, що станом на 31.12.2012 року право власності на спірний будинок не зареєстроване (а.с.19).

Також встановлено, що за життя, між ОСОБА_5 та Виконкомом міської Ради народних депутатів був укладений договір на будівництво житлового будинку на правах приватної власності від 20.05.1996 року (а.с.16).

Надаючи правову оцінку даним правовідносинам, суд керується наступним.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Однією з таких підстав, відповідно до статті 1217 ЦК України, є спадкування майна за законом.

Згідно статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, якщо будівництво здійснюється згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини.

На підставі ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Після чого, відповідно до ст. 1299 ЦК України, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов`язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (стаття 182 цього Кодексу).

Відповідно до п. 4.15. ч. 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Як вбачається зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п. 4.15. ч. 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Судом встановлено, що за своє життя спадкодавець ОСОБА_5 не оформив право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , правовстановлюючі документи про належність житлового будинку спадкодавцеві у справі відсутні.

Згідно з частиною другою статті 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до змісту п. 1 ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Ураховуючи вищезазначені правові норми, слід дійти висновку про те, що оскільки спадкодавець за своє життя не оформив право власності на житловий будинок, не набув такого права власності, що підлягає обов`язковій державній реєстрації, то спірне майно (житловий будинок) не може входити до складу спадщини, а відтак відсутні правові підстави для визнання за позивачем права власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування.

З урахуванням вище викладеного, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог.

Разом з тим слід зазначити, що до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року якщо будівництво здійснюється згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини.

Позивач є спадкоємцем за законом після смерті чоловіка та прийняла спадщину. Як встановлено судом, за життя, між спадкодавцем ОСОБА_5 та Виконкомом міської Ради народних депутатів був укладений договір на будівництво житлового будинку на правах приватної власності від 20.05.1996 року за адресою: АДРЕСА_1 , у звязку з чим останній став забудовником спірного житлового будинку, а тому позивач, згідно ст. 1216 ЦК України, не позбавлена можливості звернутися до суду із позовом про визнання за нею прав та обов`язків забудовника спірного житлового будинку у порядку спадкування.

Керуючись статтями 4, 10, 12, 76-83, 141, 258-259, 264-265, 268, 354-355 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Відмовити у задоволенні позовної заяви ОСОБА_3 до Звягельської міської ради Житомирської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Державний нотаріус Звягельської державної нотаріальної контори Житомирської області, про визнання права власності на майно у порядку спадкування.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції .

Повне найменування сторін :

позивач Ю ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_3 ),

відповідач Звягельська міська рада Житомирської області ( місце знаходження - вул. Шевченка, 16, м. Звягель, Житомирська область),

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Державний нотаріус Звягельської державної нотаріальної контори Житомирської області ( місце знаходження - вул. Івана Франка, 31, м.Звягель, Житомирська область).

Дата складення повного судового рішення 03.10.2024 року.

Суддя А.В.Михайловська