Справа № 453/1122/23 Головуючий у 1 інстанції: Брона А.Л.
Провадження № 22-з/811/234/24 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
07 жовтня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючий суддя Цяцяк Р.П., судді Ванівський О.М. та Шеремета Н.О.,
за участю секретаря Цьони С.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові питання про ухвалення додаткового судового рішення по справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Сколівського районного суду Львівської області від 22 лютого 2024 року, а також апеляційною скаргою ОСОБА_2 на додаткове рішення Сколівського районного суду Львівської області від 02 квітня 2024 року,
Заочним рішенням Сколівського районного суду Львівської області від 22 лютого 2024 року було частково задоволено позов ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Профіт» простягнення відсотків за векселем та судових витрат.
Стягнуто з Приватного підприємства «Профіт» на користь ОСОБА_1 6% річних за простим векселем серії АА № 2127648 від 29.09.2010 року на суму 347 414 грн. 00 коп. за період від 30.09.2015 року по 11.10.2017 року у розмірі 116 928 грн. 38 коп. та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 184 грн. 98 коп. (том 1, а.с. 213-221).
Додатковим рішенням від 02 квітня 2024 року було частково задоволено заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення та стягнуто з Приватного підприємства «Профіт» на користь ОСОБА_1 6 525 грн. витрат на правову допомогу (том 1, а.с. 255-257).
Постановою Львівського апеляційного суду від 29 липня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 та апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Сколівського районного суду Львівської області від 22 лютого 2024 року булочастково задоволено.
Заочне рішення Сколівського районного суду Львівської області від 22 лютого 2024 року змінено шляхом викладу двох перших абзаців його резолютивної частини у новій редакції.
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на додаткове рішення Сколівського районного суду Львівської області від 02 квітня 2024 року залишено без задоволення, а згадане додаткове рішення- без змін (том 2, а.с. 183-192).
В поданій ОСОБА_1 апеляційній скарзі зазначено, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат на професійну правничу допомогу, які згаданий позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи в суді апеляційної інстанції, становить 20 000 грн. (том 2, а.с. 7).
02 серпня 2024 року ОСОБА_1 надіслав на адресу суду Заяву про прийняття додаткової постанови, у якій просить прийняти додаткову постанову, якою стягнути з відповідача, ПП «Профіт», 13 500 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу на стадії апеляційного розгляду справи та 6 129 грн. 24 коп. судового збору, сплаченого позивачем за подання апеляційної скарги (том 2, а.с. 196-200).
До вищезгаданої Заяви позивачем також долучено докази про надіслання ним 02.08.2024 року копій цієї Заяви ПП «Профіт» та ОСОБА_2 (том 2, а.с. 206, 207).
Підпунктом «в» пункту 4 частини 1 ст. 382 ЦПК України встановлено, що в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції має бути зазначено про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, а пунктом 3 частини 1 статті 270 ЦПК України - що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Розгляд питання про ухвалення додаткового судового рішення по справі було призначено на 15-00 год. 07 жовтня 2024 року, про що своєчасно (08.08.2024 року) належним чином було повідомлено учасників справи (том 2, а.с. 213-219).
Позивач ОСОБА_1 надіслав на адресу суду заяву про розгляд вищезгаданого питання за його та його представника відсутності.
Інші учасники справи своїх відзивів на вищезгадану Заяву позивача про прийняття додаткової постанови до суду не подали, о 15-00 год. 07 жовтня 2024 року в судове засідання не з`явилися, явку своїх представників не забезпечили і про причини такої неявки суд не повідомили.
Заслухавши суддю-доповідача та перевіривши матеріали справи в межах вирішення питання про судові витрати, колегія суддів дійшла наступних висновків.
ЦПК України встановлено, що:
- судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, і що витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи (частини 1 та 3 статті 133);
- витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частини 1-3 статті 137);
- розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 4 статті 137);
- суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 137);
- обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 137).
Для отримання відшкодування витрат на правову допомогу слід довести: факт і тривалість надання цієї правової допомоги; факт надання допомоги адвокатом або іншим фахівцем у галузі права; факт оплати правової допомоги (або обов`язку такої оплати; п.1 ч.2 статті 137 ЦПК).
Системний аналіз наведених вище норм законодавства дозволяє зробити наступні висновки:
(1) Договір про надання правової допомоги є підставою для надання адвокатських послуг та, зазвичай, укладається в письмовій формі (виключення щодо останнього наведені в частині 2 статті 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»);
(2) За своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім цього, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права, включаючи, але не обмежуючись главою 52 Цивільного кодексу України;
(3) Як будь-який договір про надання послуг, договір про надання правової допомоги може бути оплатним або безоплатним. Ціна в договорі про надання правової допомоги встановлюється сторонами шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару;
(4) адвокатський гонорар може існувати в двох формах фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв;
(5) адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні. Вказане передбачено як приписами цивільного права, так і Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
За подання апеляційної скарги позивачем ОСОБА_1 було сплачено 6 129 грн. 24 коп. (том 2, а.с. 8), а відтак ці судові витрати підлягають до стягнення з відповідача на користь згаданого апелянта.
На стадії розгляду даної справи судом першої інстанції позивачем ОСОБА_1 було заявлено вимогу про стягнення з ПП «Профіт» на його користь 22 500 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу.
Додатковим рішенням Сколівського районного суду Львівської області від 02 квітня 2024 року (залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду від 29 липня 2024 року) було частково задоволено заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення та стягнуто з Приватного підприємства «Профіт» на його користь 6 525 грн. витрат на правову допомогу (том 1, а.с. 255-257; том 2, а.с. 183-192).
Принагідно слід зауважити, що сам ОСОБА_1 вищезгаданогододаткового рішення Сколівського районного суду Львівської області від 02 квітня 2024 року не оскаржував, а відтак можна зробити висновок, що він погодився з висновками суду першої інстанції щодо співмірності витрат на правничу допомогу на стадії розгляду справи судом першої інстанції та їх стягнення на його користь у розмірі саме 6 525 грн.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
На стадії апеляційного розгляду справи відбулося лише одне судове засідання: 29.07.2024 року, у якому судом апеляційної інстанції і було прийнято постанову за результатами апеляційного розгляду справи.
За вищенаведених обставин в їх сукупності колегія суддів вважає, що обсяг наданих послуг та виконаних робіт з надання професійної правничої допомоги на стадії апеляційного розгляду справи не перевищує обсягу наданих послуг та виконаних робіт на стадії розгляду даної справи судом першої інстанції, а тому вважає, що заява ОСОБА_1 про стягнення на його користь витрат на професійну правничу допомогу підлягає до задоволення частково також у розмірі 6 525 грн., що (на переконання колегії суддів) буде співмірним з обсягом виконаних адвокатом робіт і наданих ним позивачу послуг на стадії апеляційного розгляду справи, а також відповідати засадам пропорційності у цивільному судочинстві (стаття 11 ЦПК України).
Керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 270, 367, 382, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ
П О С Т А Н О В И В:
Заяву ОСОБА_1 про стягнення судових витрат задовольнити частково.
-6 525 грн. 00 коп. - витрати на професійну правничу допомогу на стадії апеляційного розгляду справи;
-6 129 грн. 24 коп. судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову складено 07 жовтня 2024 року.

Головуючий: Цяцяк Р.П.

Судді: Ванівський О.М.

Шеремета Н.О.