Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/943/24

24 вересня 2024 року Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого-судді: Битківського Л.М.,

з участю секретаря Чорній К.М.

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Богородчанського районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Солотвинська селищна рада як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Богородчанського районного суду Івано-Франківської області з позовною заявою до ОСОБА_3 , у якому поставив питання про позбавлення відповідачки батьківських прав стосовно малолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заявлені вимоги у поданій заяві та в ході судового розгляду мотивував тим, що з 2020 року проживав у фактичних шлюбних стосунках з відповідачкою. Разом вони проживали у його будинку в АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилася дочка ОСОБА_5 , батьківство якої він визнав у встановленому порядку. Відповідачка після народження дитини стала ухилятись від виконання батьківських обов`язків, вирішили виїжджати закордон і стала більше часу перебувати поза межами сім`ї. Як виявилося згодом вона почала зловживати спиртним. Після того, як дочці виповнилося півтора року, відповідачка свідомо залишила його з дитиною, повідомила його про це і переїхала проживати в с. Манява. Протягом 2023 року вона двічі тривалий час перебувала в Польщі. Коли проиїжджала, то інколи навідувала дочку, однак згодом всі контакти з ним та дочкою припинила, жодним чином не піклується про її долю, не проявляє інтересу до її здоров`я, байдужа до потреб, фізичного та духовного розвитку дитини. Таким чином, своїх батьківських обов`язків не виконує зовсім. Не цікавить відповідачку і питання матеріального утримання дитини, яка залишились на повному його забезпеченні. Вказані обставини, на думку позивача свідчать, що відповідачка свідомо не бажає брати участь у вихованні дитини та байдужа до її життя в цілому. Йому відомо, що відповідачка продовжує зловживати спиртним, намагання її родичів лікувати від алкоголізму зводяться нанівець. Тому просив задовольнити позовні вимоги і позбавити відповідачку батьківських прав.

Позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Зайдель І.Р. в судовому засіданні підтримали заявлений позов з підстав викладених у заяві.

Відповідачка в судове не з`явилася повторно, про час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, про причину неявки суд не повідомила, відзиву на позовну заяву не надала. У зв`язку з цим судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, свідків, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити.

Згідно з частиною першою статті 18, частиною першою статті 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 СК України мати чи батьком можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Відповідно до ст.141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

В судовому засіданні встановлено, що відповідачка є матір`ю неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яку вона народила за час перебування у фактичних шлюбних стосунках із позивачем. Після народження дитини відповідачка неналежно виконувала батьківський обов`язок, а з часом зовсім перестала брати участь у житті дитини. Винник ОСОБА_6 покинула дочку, позивач самостійно займається її вихованням та матеріальним утриманням. Відповідачка припинила контакти з дитиною, тривалий час не бачиться з дочкою, не проявляє турботи і піклування стосовно її стану здоров`я, життєвих потреб, не бере ніякої участі у вихованні дитини, не займається її розвитком, не підтримує матеріально.

Вказані обставини повною мірою підтверджені поясненнями допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ,

Зокрема матір відповідачки ОСОБА_11 , підтвердила, що втратила можливість впливу на поведінку дочки. Остання занедбала свої обов`язки по відношенню до дитини, байдужа до її долі, веде розгульний спосіб життя, з сімнадцятирічного віку зловживає спиртним. Спроби лікувати її від алкоголізму виявились безрезультатними.

Така поведінка відповідачки, на думку суду, свідчить про байдуже її ставлення до дитини та виконання своїх батьківських обов`язків. Поясненнями допитаних свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_10 підтверджено той факт, що позивачка тривалий час не бере участі у житті дитини. Дитина проживає з батьком, який самостійно займається її вихованням та матеріальним забезпеченням.

Згідно з висновком органу опіки та піклування Солотвинської селищної ради відповідачка ухиляється від виконання батьківських обов`язків, а позбавлення її батьківських прав буде відповідати інтересам дитини.

Відповідно до норм Сімейного кодексу України позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Цей захід впливу є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батьків, так і для дітей (стаття 166 СК України), тому він підлягає застосуванню лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці.

При вирішенні питання про позбавлення батьківських прав важливим є ставлення батьків до дитини, бажання спілкуватися і приймати участь у її вихованні, перейматись її інтересами. Судом не встановлено обставин, які би свідчили, що відповідачка прагне брати участі у житті дочки. Така її поведінка вказує на те, що намірів до налагодження взаємин та зміни свого ставлення до материнства відповідачка не проявляє тривалий час.

За наведених обставин, суд вважає позовні вимоги доведеними. Підстави для позбавлення відповідачки батьківських прав щодо дитини, визначені п.2 ч.1 ст.164 СК України наявні.

На підставі наведеного, ст.ст.150, 164, 165, 166 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст.263-265 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , жительку АДРЕСА_2 батьківських прав щодо малолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Копію рішення направити органу опіки та піклування та державному органу реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідачки. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30-ти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивачем рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Битківський Л.М.