Справа №345/3549/24
Провадження № 2/345/895/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.10.2024 р. м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді Сухарник І.І.

за участю секретаря судового засідання Рибчук Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно за законом, -

встановив:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Романів О.П. звернулася до суду з даним позовом, стверджуючи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 (спадкодавець), постійним місцем проживання якої було АДРЕСА_1 .

Спадкодавець, ОСОБА_3 , була рідною сестрою матері позивачки, ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивачка є спадкоємицею ОСОБА_3 , оскільки являється її племінницею. За життя спадкодавець разом проживала із позивачкою, яка здійснювала за нею постійний догляд. Спадкодавець у зареєстрованому шлюбі чи фактичних шлюбних відносинах ні з ким не перебувала. Дітей у неї не було.

Після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно до складу якого входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,15 га, яка розташована на території Верхнянської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області, яка належала померлій на праві власності.

05 липня 2023 року приватним нотаріусом Калуського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Лесик В.Б. відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлого у зв`язку з тим, що вона у встановлений законом строк не прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 та у зв`язку відсутністю родинних відносин.

В позовній заяві зазначено, що іншим спадкоємцем може бути ОСОБА_2 , оскільки він є також племінником ОСОБА_3 . Однак відповідач, який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , більше 15 років за цією адресою не проживає, фактичне місце його проживання не відоме.

У зв`язку з цим, позивачка змушена звернутись із позовом до суду про визнання права на спадкове майно.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, однак її представником подано суду заяву про розгляд справи у відсутності сторони позивача, позовну заяву підтримує повністю (а.с.48).

У судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає повністю, не заперечує щодо задоволення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно та безсторонньо оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

У судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в селі Переводів, Грубешівський район, Польща, постійним місцем проживання якої було АДРЕСА_1 (а.с.12, 49).

Спадкодавець, ОСОБА_3 , була рідною сестрою матері позивачки ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Цей факт підтверджується: свідоцтвом про народження ОСОБА_5 серія НОМЕР_1 (а.с.14), свідоцтвом про одруження серія НОМЕР_2 від 21.01.1967, яким підтверджено, що ОСОБА_5 змінила прізвище на ОСОБА_6 (а.с.15), свідоцтвом про народження ОСОБА_7 серія НОМЕР_3 (а.с.16), свідоцтвом про одруження серія НОМЕР_4 від 31.10.1992, яким підтверджено, що ОСОБА_7 змінила прізвище на Винник (а.с.17), довідкою Верхнянської сільської ради (а.с. 49).

Згідно частини статті 1267 у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що позивачка є спадкоємицею померлої ОСОБА_3 , оскільки являється племінницею ОСОБА_3 , за життя спадкодавець разом проживала із позивачкою, що підтверджується довідкою сільської ради (а.с.49).

Після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно до складу якого входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,15 га, яка розташована на території Верхнянської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області, яка належала померлій на праві власності (а.с.19, 20-25).

15.03.2024 позивачка звернулася до нотаріуса з заявою (а.с.10). 05 липня 2023 року приватним нотаріусом Калуського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Лесик В.Б. ОСОБА_1 , відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлого у зв`язку з тим, що вона у встановлений законом строк не прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 та у зв`язку відсутністю родинних відносин (а.с.9).

Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ІФ №049186 від 10.07.1999р., який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №186, ОСОБА_3 на праві приватної власності належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,15 га, яка розташована за межами населеного пункту с. Довгий Войнилів на території Верхнянської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області (а.с.19).

Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-024 від 29.03.2024, кадастровий номер земельної ділянки :02:001:0122, вид цільового призначення 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, форма власності приватна, площа 1,1491 га, власник земельної ділянки ОСОБА_3 , документ, що посвідчує право державний акт від 10.07.1999 ІІІ-ІФ 049186 (а.с.20-25).

Довідкою Верхнянської сільської ради № 50 від 28.03.2024, яка видана ОСОБА_1 , підтверджується те, що її тітка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є одна і та сама особа, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.27).

Таким чином, судом встановлено, що спадкодавцю дійсно належало на праві власності вищезгадане майно.

Згідно Витягу № НВ-024 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок нормативно грошова оцінка земельної ділянки становить 14981,14 грн (а.с.26).

Відповідно до ст. ст. 317, 318, 319 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Суб`єктами права власності є Український народ та інші учасники цивільних відносин, визначені статтею 2 цього Кодексу.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Відповідно до положень статей 1216, 1218 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців) і до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1220 цього Кодексу передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до частини 2 ст. 1258 Цивільного кодексу України кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до пункту а частини третьої статті 152 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) захист прав громадян юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав.

Частиною першою статті 131 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набути у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільного-правових угод.

Судом встановлено, що крім позивачки іншим спадкоємцем міг би бути ОСОБА_2 , оскільки він є також племінником ОСОБА_3 . Однак відповідач, який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , зі спадкодавицею на день смерті не проживав, і досі за цією адресою не проживає. З заявою до нотаріуса про прийняття спадщини не звертався. Претензій до спадкового майна не має, подав суду заяву про визнання позову.

Через те, що позивачці не видано свідоцтво про право власності на спадкове майно, вона не набуває прав власника належного майна.

Протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, позивач не заявила про відмову від спадщини. Оскільки на час смерті спадкодавця позивачка постійно проживала разом із спадкодавцем, то суд вважає, що вона прийняла спадщину в порядку, передбаченому законом.

Оскільки ОСОБА_1 як спадкоємець за законом прийняла спадщину у встановленому законом порядку після смерті ОСОБА_3 , судом отримано достатньо доказів, що підтверджують належність спадкодавиці спадкового майна, то суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_5 у порядку спадкування за законом після смерті тітки ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , право власності на спадкове майно, а саме земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0122, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться за межами населеного пункту с. Довгий Войнилів на території Верхнянської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий