Справа № 536/1696/24
Провадження №2/524/3611/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.10.2024 місто Кременчук

Автозаводський районний суд міста Кременчука Полтавської області Мельник Н.П., з участю секретаря судових засідань Стешиної В.О., представника відповідачки ОСОБА_1 (в режимі відеоконференції), розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Еліт Фінанс» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором

УСТАНОВИВ:

27.06.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Еліт Фінанс» звернулось до Кременчуцького районного суду Полтавської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 79136 грн 95 коп, судовий збір - 3028,00 грн та витрати на професійну правничу допомогу 7100,00 грн.

05.08.2024 суддею Кременчуцького районного суду Полтавської області постановлено ухвалу про передачу справи до Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області.

02.09.2024 справа одержана Автозаводським районним судом міста Кременчука Полтавської області.

02.09.2024 протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями справу розподілено судді Мельник Н.П.

03.09.2024 суддею Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області постановленого ухвалу про відкриття провадження по справі з призначенням її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Призначено по справі судове засідання 02.10.2024.

05.09.2024 від позивача надійшла заява про розгляд справи без участі його представника, позовні вимоги підтримують, просять задоволити позов, не заперечують проти ухвалення заочного рішення по справі.

06.09.2024 від представника відповідачки, який діє на підставі ч.2 ст.60 ЦПК України, відповідно до якої під час розгляду спорів у малозначних спорах представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у ст.61 ЦПК України. Зазначений представник відповідає вимогам ч.2 ст. 60 ЦПК України, а саме: є особою, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність. Протилежного судом не встановлено.

18.09.2024 від представника відповідачки надійшов відзив на позовну заяву, мотивований тим, що позовна заява має типовий характер, виклад обставин та зміст позовних вимог не є конкретизованим. Не зазначено у позові про закриття особового рахунку відповідачки у банку, передачу банківської картки, про виконання договору факторингу щодо переуступки права вимоги, про передання банком позивачу кредитної справи з відповідними банківськими розрахунками. Стверджує, що позивачем не зазначено у позові про звернення до відповідачки із заявою про видачу кредитної картки, дату і номер особового рахунку, розмір заборгованості із зазначенням періоду виникнення боргу, дати і часу ознайомлення відповідачки із умовами та правилам надання банківських послуг, не вказано за яких обставин виникла заборгованість у вигляді відсотків, інших нарахувань та підстави для таких нарахувань. Відсутні вказівки на підстави та докази, що підтверджують обставини, зазначені у позові. Копії документів, долучені до позову не відповідають ДСТУ 4163:2020 «Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів» та не посвідчені належним чином. У відзиві стверджується про не подання позивачем належних та допустимих доказів на підтвердження заявлених вимог, а також про відсутність підстав для стягнення заборгованості за кредитним договором та витрат на професійну правничу допомогу.

25.09.2024 суддею постановлено ухвалу про допуск представника відповідачки до участі у судових засіданнях в режимі відеоконференції.

02.10.2024 представник позивача не з`явився з підстав зазначених вище. Про час, дату, місце розгляду справи повідомлений належний чином.

02.10.2024 відповідачка не з`явилась. Про час, дату, місце розгляду справи повідомлена належний чином. Причини неявки суду не повідомила.

02.10.2024 у судове засідання з`явився представник відповідачки, просив відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позову заяву, а також просив суд врахувати завершення строку позовної давності.

02.10.2024 у судовому засіданні досліджено матеріали справи, оголошено перерву по справі по 08.10.2024. Судом визнано неналежним доказом паспорт споживчого кредиту за клопотанням представника відповідача, зі змісту якого неможливо встановити обставини справи, на які посилається позивач по причині його нечитабельності. При вирішенні зазначеного клопотання, суд також виходив з того, що паспорт споживчого кредиту є виключно способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця та не є складником кредитного договору. Ознайомлення із паспортом споживчого кредиту та його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит і дотримання його форми, оскільки воля сторін договору та його зміст не фіксується у паспорті кредиту (постанова Верховного Суду від 23.05.2022 № 393/126/20).

07.10.2024 до суду надійшли додаткові пояснення по справі від представника відповідачки, відповідно до яких просить відмовити у задоволенні позовних вимог у зв`язку із закінченням строків позовної давності. Зазначив про необхідність застосування наслідків пропуску позивачем строків позовної давності, оскільки згідно долученої позивачем виписки по рахунку за кредитною карткою, відкритою для ОСОБА_2 на підставі договору за період з 28.02.2020 по 08.04.2024 остання операція здійснена 17.03.2020, а позивач, посилаючись на договір факторингу від 20.09.2021, звернувся до суду з позовом у червні 2024 року, тобто з пропуском трирічного строку позовної давності.

08.10.2024 представник позивача не з`явився з підстав зазначених вище. Про час, дату, місце розгляду справи повідомлений належний чином.

08.10.2024 відповідачка та її представник не з`явились. Про час, дату, місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (ст. 223 ЦПК України).

Суд, у порядку спрощеного позовного провадження з викликом у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються, встановивши обставини справи та надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, дійшов наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 28.02.2020 між Акціонерним товариством «Альфа-Банк» та відповідачкою укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії шляхом акцептування банківською установою пропозиції клієнта укласти договір (оферти). Мета кредиту - для особистих потреб. Ліміт кредитної лінії - 200000,00 грн. Процентна ставка - 39,9 % річних. Тип процентної ставки - фіксований. Обов`язковий мінімальний платіж - 5 % від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 грн.

АТ «Альфа Банк» прийняло пропозицію відповідачки на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк».

Відповідач погодилася на приєднання до публічної пропозиції, підтвердила акцептування публічної пропозиції на укладення зазначеного договору і приєднання до його умов, діючих на час підписання. Паспорт споживчого кредиту надавався для ознайомлення відповідачці, вона погодилась із ним, підписуючи угоду.

Взяті на себе зобов`язання кредитор виконав своєчасно і в повному обсязі, надавши відповідачці у розпорядження кредитні кошти.

Відповідачка, яка брала на себе зобовязання щодо погашення кредиту зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами, порушила умови кредитування. Станом на 20.09.2021 за кредитним договором загальна сума заборгованості становить 79136 грн 95 коп.

20.09.2021 між AT «АЛЬФА-БАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Еліт Фінанс» укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за зазначеним вище кредитним договором до відповідача, а ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» набуло статусу кредитора за вказаним кредитним договором.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Однією з форм договору позики на підставі ст.1054 ЦК України є кредитний договір, за яким банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором на підставі ч.2 ст.1054 ЦК України застосовуються ті ж правила, що і до договору позики.

Відповідачка на виконання кредитного договору зобов`язана в установлені строки погасити заборгованість і проценти за користування кредитом, передбачені як ст. 1048 ЦК України, так і умовами кредитного договору.

На підставі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України.

За розрахунками позивача станом на 20.09.2021 за кредитним договором загальна сума заборгованості становить 79136 грн 95 коп.

З аналізу матеріалів справи суд доходить до висновку, що відповідачка не виконала умови договору, не сплатила заборгованість. Згідно долученої позивачем виписки по рахунку за кредитною карткою, відкритою для відповідачки ОСОБА_2 на підставі договору №631374080 за період з 28.02.2020 по 08.04.2024, остання операція нею здійснена 17.03.2020. Будь-яких інших платежів за вказаний період відповідачкою не здійснювалось.

Позивач, посилаючись на договір факторингу від 20.09.2021, звернувся до суду з позовом у червні 2024 року.

Ст.525, ч.1 ст.598, ч.2 ст.615 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання, яка не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Пунктом IV оферти на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальною кредитної лінії, акцептованої відповідачкою ОСОБА_2 28.02.2020, встановлено, що дата сплати обов`язкового мінімального платежу визначається відповідно до умов додатку №4 до договору. Примірний графік та розрахунок сукупної вартості наведено в тарифах, які є невід`ємною частиною договору. Банк щомісячно в останній день розрахункового періоду здійснює договірне списання грошових коштів рахунка клієнта у розмірах, необхідних для щомісячної оплати страхового платежу згідно з умовами договору.

Відповідно до ст. 129 Конституції України, одним з основних принципів судочинства, є законність, відповідно до якого суд у своїй діяльності при вирішенні справ повинен правильно застосовувати норми матеріального права до взаємовідносин сторін.

Ст. ст. 257, 261, 267 ЦК України передбачено загальну позовну давність тривалістю у три роки, яка застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась про порушення свого права. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до ч. 5 ст. 267 Цивільного кодексу України, якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Суд встановивши, що строк для звернення з позовом, пропущено без поважної причини, у рішенні зазначає про відмову в задоволенні позовних вимог з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення (п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009).

Посилаючись на вказаний договір факторингу від 20.09.2021 позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості з відповідачки у червні 2024 року з пропуском трирічного строку позовної давності, не врахувавши положення ст.ст. 256-262, 264, 266 ЦПК України, а саме:

-позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу ;

-загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо);

-перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила;

-заміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності;

-перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку.

Позивач звернувся до суду за захистом порушеного права зі спливом строку позовної давності, про застосування якої заявлено представником відповідача по справі, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

Заміна сторін у кредитному зобов`язанні, зокрема на підставі зазначеного вище договору факторингу, не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності.

Причин поважності пропуску строку позовної давності, позивачем не наведено у позовній заяві та не заявлено під час судового розгляду справи.

У разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредиту, погашення якого відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 30.09.2015 № 6-154цс15.

З аналізу виписки по рахунку за кредитною карткою, відкритою для ОСОБА_2 на підставі договору №631374080 за період з 28.02.2020 по 08.04.2024 остання операція (покупка товару) здійснена відповідачкою 17.03.2020. Протягом вказаного періоду інших платіжно-розрахункових операцій відповідачкою здійснено не було, наявні лише операції по рахунку у вигляді списання процентів за користування кредитом, за овердрафт, а також операція щодо згортання активу у зв`язку із продажем згідно договору факторингу №3 від 20.09.2021.

Судом не встановлено з матеріалів позовної заяви та не знайшло свого підтвердження у судовому засіданні про вчинення відповідачкою певних дій, спрямованих на погашення заборгованості. Платежів на погашення заборгованосі відповідачкою за період з 28.02.2020 по 08.04.2024 не здійснювалося. Таким чином, з квітня 2020 року у кредитора виникло право на пред`явлення позову про стягнення заборгованості.

До матеріалах позовної заяви не додано додаток №4 до договору, примірний графік та розрахунок сукупної вартості, які є невід`ємною частиною договору відповідно до п. IV оферти на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальною кредитної лінії, акцептованої відповідачкою ОСОБА_2 28.02.2020. Зазначене також не знайшло свого підтвердження у судових засіданнях.

Усі сумніви та припущення мають тлумачитися на користь споживача, який зазвичай є «слабкою» стороною у таких цивільних відносинах, як захист прав споживача, правові відносини останнього з банком фактично не є рівними (постанова Верховного Суду від 16.08.2023№ 176/1445/22).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦПК України). Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.02.2018 № 638/10895/14-ц.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, не знайшли свого підтвердження, а також заявлення представником відповідача застосування наслідків пропущення строків позовної давності, суд вважає за доцільне відмовити у задоволенні позовних вимог на підставі пропуску строків позовної давності.

Відповідно до ст. ст. 133, 141 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать у тому числі і витрати на професійну правничу допомогу. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача у разі відмови в задоволенні позові.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-83, 89, 141, 259, 263-265, 268, 272-274, 279, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Еліт Фінанс» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Еліт Фінанс», 03035, м.Київ, площа Солом`янська, 2, .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації39600, АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.П. Мельник