РІШЕННЯ

Іменем України

03.10.2024 року м. Львів

Франківський районний суд М. Львова в складі:

головуючого судді Мартьянової С.М.

при секретарі судового засідання Сеньків А.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» до ОСОБА_1 , третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ТОВ «Діджи Фінанс», в особі свого представника, звернулося до суду через систему «Електронний суд» із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якій просило суд стягнути з відповідачки на його користь заборгованість за Кредитним договором №100648405 від 21.05.2021 року у розмірі 20015,00 грн., а також сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 21.05.2021р. за власного волевиявлення, з повним розумінням умов кредитування та усвідомленням рівня відповідальності, в Особистому кабінеті на офіційному веб-сайті ТОВ «МІЛОАН», ОСОБА_2 було подано Заявку на отримання кредиту № 100648405.

Законодавством України передбачено, що оформлення Кредиту онлайн із використанням одноразового пароля прирівнюється до підписання Договору в паперовій формі власноручним підписом.

Оскільки ТОВ «МІЛОАН» було направлено Відповідачу електронним повідомленням (SMS) одноразовий ідентифікатор, при веденні якого Відповідач підтверджує прийняття умов Кредитного Договору № 100648405 від 21.05.2021р., який також знаходиться у власному кабінеті Відповідача на офіційному веб-сайті.

Відповідачка уклала Договір про споживчий кредит № 100648405 від 21.05.2021 р. з ТОВ «МІЛОАН» () та на підставі платіжного доручення (долучено до позовної заяви) Відповідачу були перераховані кредитні кошти на Картковий рахунок в сумі 5000 грн.

Відповідачка не виконала належним чином кредитні зобов`язання, що є грубим порушенням чинного законодавства України в частині виконання договірних відносин ст.526 та ст.527 Цивільного кодексу України, внаслідок чого, керуючись нормами ст.ст. 530, 1082, 1084 ЦК України, 14.09.2021 р. згідно умов Договору відступлення прав вимоги №08Т, ТОВ «МІЛОАН» () було відступлено право вимоги за Кредитним Договором № 100648405 від 21.05.2021р. на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» (), а відповідно ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуто права вимоги до Відповідачки.

Згідно Договору відступлення права вимоги сума боргу перед Новим кредитором (ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС») є обґрунтованою та документально підтвердженою та становить 20 015,00 грн., із яких:- заборгованість за тілом кредиту становить 5000грн.; - заборгованість за відсотками становить 15015 грн.; - заборгованість за комісійними винагородами становить 0 грн.; - заборгованість за пенею становить 0 грн.

Керуючись ст. 512 514, 516 ЦК України та у зв`язку з істотними порушеннями Відповідачкою умов Кредитного договору №100648405 від 21.05.2021р., Позивачем, який набув права грошової вимоги, на адресу Відповідача, зазначену в Кредитному договорі №100648405 від 21.05.2021р., направлено Повідомлення про відступлення права вимоги від ТОВ «МІЛОАН» до ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», зазначивши інформацію про порядок погашення заборгованості по Кредитному договору № 100648405 від 21.05.2021р.

Не зважаючи на це, Позичальник не виконав свого обов`язку та припинила повертати наданий йому Кредит в строки, передбачені Кредитним договором № 100648405 від 21.05.2021р.

ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» повідомляє, що було вжито заходи досудового врегулювання спору, шляхом направлення Досудової вимоги про сплату заборгованості за договором № 100648405 від 21.05.2021р на адресу Відповідача.

У зв`язку з вищевикладеним представник позивача і був вимушений звернутися до суду з даними позовними вимогами.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 08 липня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі.

Розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Призначено проведення засідання.

05.09.2024 року через систему «Електронний суд» від представника відповідачки надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого він просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на наступні обставини.

Відповідач не згідна з позовними вимогами, та вважає, що такі не підлягають задоволенню.

Відповідачкою не заперечується той факт, що Відповідач уклав договір про надання фінансового кредиту №100648405 від 21.05.2021 з ТзОВ «МІЛОАН».

Відповідно до п. 1.2 договору про надання фінансового кредиту №100648405 від 21.05.2021, Відповідач отримала фінансовий кредит в розмірі 5 000 грн.. на умовах строковості, зворотності, платності та зобов`язалась сплатити проценти за користування кредитом в порядку та умовах визначених договором.

Відповідно до п.п. 1.2, 1.3, 1.4, 1.5.1, 1.5.2 договору про надання фінансового кредиту №100648405 від 21.05.2021 за користування кредитом Відповідач сплачує кредитодавцю за зниженою процентною ставкою від суми кредиту в розрахунку 0.01% за один день користування кредитом. Кредит надається строком на 30 днів, тобто до 20.06.2021.

Згідно із паспортом кредиту №100648405 від 21.05.2021, загальна вартість кредиту за зниженою процентною ставкою з процентами становить 5 015 грн.

Із наданої Позивачем довідки щодо заборгованості вбачається, що станом на 12.06.2024 за Відповідачем обліковується прострочена заборгованість в сумі 20 015 грн., з яких 5 000 грн. - тіло кредиту, 15 015 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Отже, Позивач відповідно до статті 1048 ЦК України має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах узгодженого строку кредитування, тобто до 20.06.2021р. Після закінчення строку його дії у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти.

Визначена Позивачем до стягнення заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитом в сумі 20 015 грн. виходить за межі 30-ти денного строку кредитування, а відтак є безпідставною та не підлягає стягненню.

Розрахунок заборгованості за кредитним договором №100648405 від 21.05.2021, здійснюється за наступним розрахунком: Тіло кредиту, згідно договору становить 5 000,00 грн. Відповідно до п.1.2,1.3, та 1.5.2 договору про надання фінансового кредиту за користування кредитом оплачує кредитодавцю 0,01% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування. Кредит надається строком на 30 днів.

Відтак, обчислення процентів за користування кредитними коштами проводиться за наступним розрахунком: 0,01 % від тіла кредиту (5 000) становить 0,5 грн.

0,5 х 30 = 15.00 грн. (сума яка сплачується за (строк дії кредитного договору) за 1 день, згідно договору)

З огляду на вищезазначене, заборгованість Відповідача перед Позивачем згідно з кредитним договором №100648405 від 21.05.2021становить 5 015 грн., де 5 000,00 тіло кредиту, 15,00 грн. - проценти за користування кредитом.

Відповідач звертає увагу Суду на що борг був повністю погашений оскільки на рахунок Позивача 09.01.2023 було перечислено 7 503 грн., і в телефонному режимі працівником Позивача було підтверджено сплату заборгованості по кредиту і підтверджене закриття кредиту. Чому Позивач не зазначив даний факт та звернувся з позовом до суду Відповідачу невідомо.

30.09.2024 року від представника позивача через систему «Електронний суд» надійшли додаткові пояснення по справі, а саме представник позивача зазначив, що представник відповідача у відзиві на позовну заяву не заперечує факт виникнення правовідносин з ТОВ «МІЛОАН» за договором про споживчий кредит №100648405 від 21.05.2021 з надання, отримання та повернення кредитних коштів, а також дані обставини не підлягають доказування в розуміння ст. 82 ЦПК України.

Проте, позивач не може погодитися з твердження представника відповідача про те, що позивачем до стягнення заборгованості по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитом в сумі 20015 грн. виходить за межі 30 денного строку кредитування.

Так, згідно з п. 1.2 Договору сума (загальний розмір) кредиту становить 5000,00 грн. у валюті: українська гривня.

Відповідно до п. 1.3 Договору кредит надається строком на 30 днів з 21.05.2021 (строк кредитування).

Пунктом 1.4 Договору визначено, що термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом: 20.06.2021.

Поряд з цим, згідно п. 1.5 загальні витрати позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складають 15,00 грн. в грошовому виразі та 4,00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка), і включає в себе складові, визначені у п.п. 1.5.1-1.5.2 Договору. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника за кредитом, що складається з суми загального розмір кредиту та загальних витрат позичальника за кредитом складає 5015,00 грн. Загальні витрати позичальника за кредитом, орієнтовна реальна річна процентна ставка, орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, а також строк кредиту розраховані виходячі з припущення, що позичальник отримає кредитні кошти в день укладання цього договору, а строк кредитування залишиться не змінним та що кредитодавець і позичальник виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в цьому договорі, зокрема позичальник здійснить повне погашення заборгованості в термін вказаний в п.1.4 Договору. Позичальник розуміє та погоджується, що наведені в цьому пункті показники не підлягають оновленню у випадку продовження позичальником строку кредитування, часткового дострокового погашення заборгованості чи прострочення виконання ним зобов`язань.

Згідно п. 1.6 Договору базова процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

Оскільки відповідачка 20.06.2021 року кредит в сумі 5000,00 грн. не повернула, а продовжувала користуватися кредитними коштами, то ТОВ «МІЛОАН» відповідно до умов п.1.6 Договору, з яким погодилася відповідачка, нарахував проценти за користування кредитом за ставкою 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом за 60 днів в розмірі 15000,00 грн., тобто за період з 21.06.2021 року по 19.08.2021 року, і таке нарахування відповідає вимогам вищевказаних норм ЦК України та умовам Договору та спростовує доводи представника відповідачки, що позивачем до стягнення заборгованості по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитом в сумі 20015 грн. виходить за межі 30-ти денного строку кредитування, а відтак є безпідставною та не підлягає стягненню.

Крім того, позивач лише просить суд стягнути із відповідача ту заборгованість за кредитним договором. яка була нарахована первісним кредитором.

Також. позивач не погоджується з тим, що борг повністю погашений, оскільки з платежу вбачається, що дані кошти були перераховані за кд. №3540237, в той час як предметом розгляду даної справи є стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит №100648405 від 21.05.2021 року.

В судове засідання представник позивача не з`явився, в матеріалах справи міститься заява про проведення розгляду справи у його відсутність. позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідачка надала заяву про розгляд справи у її відсутність, проти позовних вимог заперечувала у повному обсязі, та просила суд відмовити у їх задоволенні.

Представник відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_3 виклав свої заперечення у відзиві на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що на підставі Анкети-заяви на кредит №100648405 від 21.05.2021 року, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та відповідачкою ОСОБА_2 21.05.2021 року було укладеного Договір про споживчий кредит №100648405. За умовами кредитного договору відповідачка отримала кредит в розмірі 5000,00 грн. Кредит надавався на 30 днів з 21.05.2021. дата повернення кредиту: 20.06.2021 року. Комісія за надання кредиту: 0,00 грн., яка нараховується одноразово за ставкою 0.00 відсотків від суми кредиту. Проценти за користування кредитом: 15,00 грн., які нараховуються за ставкою 0.01 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Тип процентної ставки за договором: фіксована.

Паспортом споживчого кредиту, що підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором, встановлено суму кредиту 5000,00 грн, строк кредитування 30 днів, мета отримання кредиту на задоволення потреб позичальника, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Спосіб надання: переказу на Картковий рахунок.

21.05.2021 року на кредитний рахунок відповідача від ТОВ «Мілоан» надійшли кошти у розмірі 5000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням 27854103 від 21.05.2021.

Частиною 2 статті 11ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. (стаття 628 ЦК України).

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Механізм укладення електронного договору, який має використовуватися позивачем у взаємовідносинах із позичальниками, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано Законом України «Про електронну комерцію» та Законом України «Про електронний цифровий підпис».

Згідно із пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

У пункті 5 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги».

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно із ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Договір, укладений у електронній формі є таким, що укладений у письмовому вигляді. Аналогічні висновки викладені в постановах Верховного суду від 09.09.2020 року у справі №732/670/19; від 23.03.2020 року у справі № 404/502/18; від 07.10.2020 року № 127/33824/19.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання за договором кредиту виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 5000,00 грн шляхом перерахування на картковий рахунок позичальника, що підтверджується платіжним дорученням 27854103 від 21.05.2021.

Крім того, в матеріалах справи, наявний розрахунок заборгованості за кредитом у гривні, з якого вбачається, що відповідачка належним чином не виконувала зобов`язання, в результаті чого виникла заборгованість в загальній сумі 20015,00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту становить 5000,00 грн; заборгованість за відсотками становить 15015,00 грн.; заборгованість по комісії становить 0,00 грн.; заборгованість за пенею становить 0 грн.

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Положеннями ч. 1 ст. 1054 ЦК України визначено, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ч. ч. 1,2 ст. 1056-1 ЦК України).

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (положення кодексу, що регулюють договір позики), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

14.09.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено Договір факторингу №08Т, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» передало ТОВ «Діджи Фінанс» право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі боржників, у тому числі за Кредитним договором №100648405 від 21.05.2021, за яким ТОВ «Діджи Фінанс» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 15015,00 грн., з яких 5000,00 грн. сума заборгованості за тілом, 15015,00 сума заборгованості за відсотками.

27.09.2023 року ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» було направлено на адресу відповідача досудову вимогу.

Відповідачкою не заперечується факт укладання договору про споживчий кредит №100648405 від 21.05.2021 року.

Відповідачка посилається на те, що борг було нею погашено, та сплачено у розмірі 7500,00 грн.

Проте, з платіжної інструкції, а саме з призначення платежу вбачається, що кошти у розмірі 7500 грн. було надіслані в погашення за кд. номер 3540237, в той час як договір про споживчий кредит укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та відповідачкою ОСОБА_2 має номер 100648405.

А тому суд, не може погодитися, що відповідачкою було сплачено борг саме за кредитним договором №100648405 від 21.05.2021 року.

Крім того, суд не може погодитися з твердження відповідача про те, що позивачем до стягнення заборгованості по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитом в сумі 20015 грн. виходить за межі 30 денного строку кредитування.

Так, згідно з п. 1.2 Договору сума (загальний розмір) кредиту становить 5000,00 грн. у валюті: українська гривня.

Відповідно до п. 1.3 Договору кредит надається строком на 30 днів з 21.05.2021 (строк кредитування).

Пунктом 1.4 Договору визначено, що термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом: 20.06.2021.

Поряд з цим, згідно п. 1.5 загальні витрати позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складають 15,00 грн. в грошовому виразі та 4,00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка), і включає в себе складові, визначені у п.п. 1.5.1-1.5.2 Договору. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника за кредитом, що складається з суми загального розмір кредиту та загальних витрат позичальника за кредитом складає 5015,00 грн. Загальні витрати позичальника за кредитом, орієнтовна реальна річна процентна ставка, орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, а також строк кредиту розраховані виходячі з припущення, що позичальник отримає кредитні кошти в день укладання цього договору, а строк кредитування залишиться не змінним та що кредитодавець і позичальник виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в цьому договорі, зокрема позичальник здійснить повне погашення заборгованості в термін вказаний в п.1.4 Договору. Позичальник розуміє та погоджується, що наведені в цьому пункті показники не підлягають оновленню у випадку продовження позичальником строку кредитування, часткового дострокового погашення заборгованості чи прострочення виконання ним зобов`язань.

Згідно п. 1.6 Договору базова процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

Оскільки відповідачка 20.06.2021 року кредит в сумі 5000,00 грн. не повернула, а продовжувала користуватися кредитними коштами, то ТОВ «МІЛОАН» відповідно до умов п.1.6 Договору, з яким погодилася відповідачка, нарахував проценти за користування кредитом за ставкою 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом за 60 днів в розмірі 15000,00 грн., тобто за період з 21.06.2021 року по 19.08.2021 року, і таке нарахування відповідає вимогам вищевказаних норм ЦК України та умовам Договору.

Таким чином, враховуючи те, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку ТОВ «Діджи Фінанс» не повернуті, виходячи із вимог частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача 20015,00 грн. заборгованості за кредитним договором.

Такі висновки, відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року у справі № 342/180/17, провадження № 14-131цс19.

Крім того, позивачем було сплачено судовий збір у сумі 2422,40 грн, що підтверджується квитанцією про оплату №2927-7218-2328-2801 від 12.06.2024 року.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

На підставі вищенаведеного, суд дійшов до висновку, що з відповідача слід стягнути сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн на користь позивача.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. ч. 1,3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно із ч.3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу представником позивача адвокатом Романенко М.Е. надано договір про надання професійної правничої (правової) допомоги № 42649746 від 01.04.2024 року укладений між позивачем ТОВ «Діджи Фінанс» та адвокатом Білецьким Б.М.; Детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Білецьким Б.М., необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «Діджи Фінанс» щодо стягнення кредитної заборгованості; Акт про підтвердження факту правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 10.05.2024 року, відповідно до якого ТОВ «Діджи Фінанс» надано наступну професійну правничу допомогу: правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій) щодо захисту інтересів ТОВ «Діджи Фінанс» - 1,5 год; складання позовної заяви про стягнення заборгованості, копіювання та друк додатків до позовної заяви - 3 год; формування додатків до позовної заяви 1 год., загальна вартість професійної правничої (правової) допомоги становить 6 000,00 грн.; Додаткова угода №44 до Договору №42649746 про надання правової допомоги від 01.04.2024 року.

Відповідно до ч. ч. 8,9 ст. 139 ЦПК України у разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на оплату послуг експерта, спеціаліста, перекладача, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.

Крім того, при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з реальності та розумності розміру таких.

Враховуючи усе вищенаведене в сукупності, суть спору та причини виникнення такого, а також те, що відповідачка заперечувала проти позовних вимог, суд дійшов висновку про необхідність зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу до 3 000,00 грн., які необхідно стягнути з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.12.13,19,81,89,137,139, 141, 247,263-265 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» до ОСОБА_1 , третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» заборгованості за договором №100648405 від 21.05.2021 року у розмірі 20015 (двадцять тисяч п`ятнадцять) гривень 00 копійок, з яких: заборгованість за тілом кредиту становить 5000,00 грн; заборгованість за відсотками становить 15015,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» судовий збір у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок та витрат на професійну правничу (правову) допомогу у розмірі 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», , адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан», код ЄДРПОУ 40484607, адреса місцезнаходження: 04107, м. Київ, вул. Багговутівська, буд. 17-21.

Суддя Мартьянова С.М.