02.10.2024 Провадження по справі № 2-др/940/11/24
Справа № 940/1440/23

Іменем України
02 жовтня 2024 року Тетіївський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді Мандзюка С.В.
за участю секретаря судових засідань Мудрик Н.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Тетієві заяву представника відповідачки адвоката Порхун Олесі Павлівни про ухвалення додаткового рішення,
встановив:
Рішенням Тетіївського районного суду Київської області від 17 вересня 2024 року в цивільній справі № 940/1440/23 у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю як жінки і чоловіка без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та поділ спільного майна - відмовлено.

21.09.2024 до суду від представника відповідачки адвоката Порхун О.П. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесених судових витрат, що складаються з витрат на правову допомогу в сумі 10000 грн. 00 коп.

У судове засідання представник відповідачки адвокат Порхун О.П. не з`явилась, про дату, час і місце розгляду заяви повідомлена належним чином.

Представник позивача адвокат Неживок І.В. у судове засідання не з`явився. Разом з тим, надав до суду письмові пояснення, в яких просить відмовити у задоволенні заяви у повному обсязі, вказуючи, що враховуючи обсяг послуг, що наданий адвокатом Порхун О.П., вимога про стягнення судових витрат у розмірі 10000,00 грн. є необґрунтованою.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду заяви повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Дослідивши матеріали справи та заяви, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Статтею 141 ЦПК України визначено порядок розподілу судових витрат між сторонами. Так, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 2 ст. 133 ЦПК України).

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (ч. 2 ст. 137 ЦПК України).

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Так, судом встановлено, що під час судового засідання 17.09.2024 до закінчення судових дебатів представник відповідачки адвокат Порхун О.П. зробила заяву про надання нею протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду доказів на підтвердження понесених судових витрат на професійну правничу допомогу.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10000 грн. 00 коп. представник відповідачки адвокат Порхун О.П. надала до заяви про ухвалення додатового рішення копію акту наданих послуг від 20.09.2024 до договору про надання правової допомоги від 22.12.2023.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

З огляду на викладене, суд зазначає, що ЦПК України передбачено наступні критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) пов`язаність витрат з розглядом справи; 2) їх дійсність; 3) необхідність; 4) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

До такого висновку щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу дійшла Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц.

Крім того, суд бере до уваги, що у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 року у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 року у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Отже, виходячи із критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, враховуючи обставини цієї справи, складність та категорію справи, суд дійшов висновку про те, що справедливим буде зменшення розміру витрат, понесених на надання професійної правничої допомоги до 7800,00 гривень, які підлягають стягненню із позивача ОСОБА_1 на користь відповідачки ОСОБА_2 .

З огляду на зазначене, заява представника відповідачки адвоката Порхун О.П. підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 137, 141, 270 ЦПК України, суд

вирішив:

Заяву представника відповідачки адвоката Порхун Олесі Павлівни про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі № 940/1440/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю як жінки і чоловіка без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та поділ спільного майна - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , понесені судові витрати у виді витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7800 (сім тисяч вісімсот) гривень 00 копійок.

Додаткове рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя С.В.МАНДЗЮК