Провадження № 2/554/5268/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2024 року м. Полтава

Октябрський районний суд м.Полтави у складі:

головуючого-судді Чуванової А.М.,

за участю секретаря Єсліковської О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2021 року позивач ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання. В поданій до суду позовній заяві посилався на те, що відповідачам надані послуги з теплопостачання в квартиру по АДРЕСА_1 , загальною опалювальною площею 47,5 кв.м; за період з 01.01.2017 року по 01.10.2021 року існує заборгованість в розмірі 73622,85 гривень. Крім того, вважає, що відповідно до ст.625 ЦК України відповідачі мають сплатити вказану суму боргу із врахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних. Просив суд стягнути з відповідачів заборгованість за отримані послуги з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних в розмірі 88 153,36 гривень.

Ухвалою суду від 31.01.2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Заочним рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 19.04.2022 року, ухваленим у справі за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання, позовні вимоги ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» задоволено; стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» суму заборгованості за послуги теплопостачання в розмірі 73 622,85 гривень та повернення судового збору в сумі 2 270 гривень.

Адвокат Казміренко Л.О. в інтересах відповідача ОСОБА_3 звернулась до суду із заявою про перегляд заочного рішення, посилаючись на те, що заявник ОСОБА_3 на момент утворення заборгованості за теплопостачання та подання позивачем позову не був зареєстрований в квартирі АДРЕСА_2 , так як з 01 листопада 2019 року знятий з реєстрації цього місця проживання. Фактично заявник ОСОБА_3 з 28 серпня 2016 року був призваний на строкову військову службу і направлений для проходження служби та навчання курсантом Військового коледжу сержантського складу Військового інституту телекомунікацій та інформатизації (ВКСС BITI) на повне державне забезпечення, де навчався до 28.02.2019 року, після чого 28.02.2019 року уклав контракт з МО України на проходження військової служби в ВЧ НОМЕР_1 , де продовжує проходити службу по сьогоднішній час. Відповідач у справі ОСОБА_2 , мати заявника ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 померла.

Ухвалою суду від 30.08.2024 року скасовано заочне рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 19.04.2022 року та призначено до розгляду справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

24.09.2024 року від представника відповідача ОСОБА_3 адвоката Казміренко Л.О. надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник зазначає, що відповідач у справі ОСОБА_3 на момент утворення заборгованості за теплопостачання та подання позивачем позову до Октябрського районного суду м.Полтави не був зареєстрований в квартирі АДРЕСА_2 , так як з 01 листопада 2019 року знятий з реєстрації цього місця проживання. Також відповідач ОСОБА_3 не є власником квартири АДРЕСА_2 , оскільки вказана квартира відноситься до комунальної власності, квартиронаймачем якої є ОСОБА_1 . Фактично відповідач ОСОБА_3 з 28 серпня 2016 року був призваний на строкову військову службу і направлений для проходження служби та навчання курсантом Військового коледжу сержантського складу Військового інституту телекомунікацій та інформатизації (ВКСС ВІТІ). Під час навчання він перебував в військовому коледжі на повному державному забезпеченні, був курсантом та проживав у казармі в гуртожитку, де навчався до 28.02.2019 року, після чого 28.02.2019 року уклав контракт з МО України на проходження військової служби в ВЧ НОМЕР_1 , у складі якої продовжує проходити службу по захисту України від військової агресії РФ по сьогоднішній час. Після укладення контракту для проходження військової служби з МО України в ВЧ НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ), де проходить службу відповідач ОСОБА_3 , він зареєстрував місце свого проживання в АДРЕСА_3 .

Відповідач ОСОБА_3 вважає, що позивачем на момент звернення до суду з позовом пропущений строк позовної давності, стягується заборгованість за період з 01 січня 2017 року по 01 жовтня 2022 року 5 років, тоді як позивач має можливість ставити питання перед судом про стягнення боргу з відповідачів не більше ніж за 3 роки, а тому вказана позивачем сума заборгованості по квартирі є невірною. Також відповідач ОСОБА_3 зауважує, що вимоги позивача до відповідача у справі ОСОБА_2 , матері відповідача ОСОБА_3 є незаконними та не можуть бути задоволені судом, оскільки вона ІНФОРМАЦІЯ_1 померла. На час подання позивачем позову про стягнення в неї заборгованості її не було в живих. Оскільки відповідач ОСОБА_3 не є квартиронаймачем зазначеної квартири, не був зареєстрований в квартирі, не проживав у ній, тобто не був членом сім`ї квартиронаймача на час утворення боргу за надання послуг з теплопостачання, а тому з нього не може бути стягнена сума боргу в солідарному порядку на користь позивача. Позивачем у справі не надано доказів, які підтверджують існування договірних відносин між відповідачем ОСОБА_3 та позивачем у справі Полтавським обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарства «Полтаватеплоенерго» ні як з наймачем вказаної квартири, ні як з членом сім`ї наймача квартири.

Ухвалою суду від 04.10.2024 року за заявою позивача позовні вимоги до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 залишено без розгляду.

Представник позивача до суду не з`явився, позивач надав заяву, в якій просить справу розглянути у відсутність свого представника, на задоволенні позову наполягає.

Відповідач ОСОБА_1 повторно у судове засідання не з`явився, про місце та час слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Заяви про розгляд справи за його відсутності від відповідача не надходило. Відповідач не подав відзив.

Суд вважає можливим, у відповідності до ст.ст.211,223 ЦПК України, розглянути справу у відсутність представника позивача та відповідача, на підставі наявних у справі даних і доказів.

Зважаючи на те, що всі учасники справи в засідання не з`явилися, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» в період з 01.01.2017 року по 01.10.2021 року надавав послуги з теплопостачання за адресою: АДРЕСА_1 , але плата за послуги в повному обсязі не вносилася, існує заборгованість за вказаний період в розмірі 73 622,85 гривень. При цьому, розрахунок вартості послуг відповідає затвердженим тарифам (а.с. 6-7).

Відповідно до ст.67 ЖК України, плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Статтями 64, 68 ЖК України передбачено обов`язок відповідачів своєчасно вносити плату за комунальні послуги.

Статтею 162 ЖК України передбачено обов`язок особи, як власника квартири, своєчасно вносити плату за комунальні послуги.

Відповідно до ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено законом або договором.

Тому, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягає стягненню сума заборгованості за послуги з теплопостачання за період 01.01.2017 року по 01.10.2021 року в сумі 73 622,85 гривень.

При вирішенні питання щодо стягнення 3 % річних та розрахованої суми інфляції суд виходить з наступного.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначаються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до ч. 3 ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата виконавцю комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії) за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем складається з: плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства; плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України; плати за технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, що забезпечують надання відповідної послуги, що визначається договором між виконавцем та співвласниками багатоквартирного будинку.

Нормою статті 67 ЖК України передбачено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник у разі прострочення виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Разом з тим відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, установлених ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням.

Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням.

З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договору про надання послуг теплопостачання, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) вимагати сплату грошей за надані послуги.

Таким чином, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

Закріплена в ч. 1 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу. Нарахування пені починається з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку внесення плати за житлово-комунальні послуги. Пеня не нараховується за умови наявності заборгованості держави за надані населенню пільги та житлові субсидії та/або наявності у споживача заборгованості з оплати праці, підтвердженої належним чином.

Застосування положень ч. 2 ст. 625 ЦК України до спірних правовідносин також кореспондується із закріпленими в п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України нормами, відповідно до яких однією з вимог, за якими може бути видано судовий наказ, є вимога про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості.

На підставі викладеного, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за надані послуги з врахуванням індексу інфляції та 3% річних.

За період з 21.02.2017 року по 01.10.2021 року нараховано індекс інфляції в сумі 9 815,63 гривень та 3 % річних в сумі 4 714,88 гривень. Таким чином, загальна сума заборгованості з урахуванням індексу інфляції та 3% річних становить 88 153,36 гривень.

Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати в сумі 2 270 гривень.

Керуючись ст.ст. 12,13,81,141,263-265 ЦПК України, ст.ст.16,525,526,541 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» (місцезнаходження: м.Полтава, вул.Польська,2а; р/рахунок № НОМЕР_2 в АБ «Укргазбанк», МФО 320478, ЗКПО 03338030) суму заборгованості за послуги теплопостачання з урахуванням індексу інфляції та 3% річних в розмірі 88 153,36 гривень та судовий збір в сумі 2 270 гривень.

Рішення може бути оскаржене на підставі ч. 1 ст. 354 ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у тридцяти денний строк з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Учасники справи:

позивач: Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства «Полтаватеплоенерго», місцезнаходження: м.Полтава, вул.Польська,2а; МФО 320478, ЗКПО 03338030;

відповідач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя А.М.Чуванова