Справа №707/2162/24
Провадження №2/707/1013/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 жовтня 2024 року м. Черкаси
Черкаський районний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді Бароніна Д.Б.,
за участю секретаря Костроміної Л.В.,
представниці позивачки ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення від права на спадкування, -
1.Позиції сторін, процесуальні дії
1.1. ОСОБА_1 звернувся до Черкаського районного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_3 про усунення від права на спадкування.
В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що в 2014 році позивачка познайомилася з ОСОБА_4 , яка проживала одиноко, була дуже самотньою, не мала ні рідних, ні друзів. Фінансово ОСОБА_4 не була забезпечена, розмір пенсії мала мінімальний, не могла забезпечити собі необхідні побутові потреби. Позивачка почала допомагати ОСОБА_4 продуктами харчування, одягом, ліками, готувала, прибирала в будинку, доглядала за домоволодінням. Всі платежі за комунальні послуги, харчування, ліки позивачка сплачувала за власні кошти. За спільно прийнятим рішенням, з 2017 року ОСОБА_4 почала проживати разом з позивачкою по АДРЕСА_1 . До самої смерті ОСОБА_4 позивачка була єдиною особою, яка знаходилась поряд і надавала їй допомогу. В силу стану здоров`я та похилого віку ОСОБА_4 перебувала в безпорадному стані, потребувала постійного стороннього догляду. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла. Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на будинок по АДРЕСА_1 . Позивачка звернулась до приватного нотаріуса Левицької Е.А. з заявою про прийняття спадщини. Ознайомившись зі спадковою справою, виявилось, що до кола спадкоємців також відноситься відповідачка ОСОБА_3 В 2007 році покійною ОСОБА_4 було складено заповіт на ім`я ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який 16.03.2007 посвідчено приватним нотаріусом Фіщук В.Я. Відповідачка ОСОБА_3 була обізнана з наявністю заповіту складеного на її ім`я, бажала отримати майно у спадщину, так як одразу звернулась з заявою про прийняття спадщини, проте, повністю усунулась від надання допомоги спадкодавцю, померлій ОСОБА_4 не цікавилась станом її здоров`я, не турбувалась про рівень її життя, фактично будучи особою на допомогу якої розраховувала ОСОБА_4 складаючи заповіт, залишила її помирати на самоті, без жодної підтримки.
Враховуючи викладене, позивачка звернулася з даним позовом до суду та просить усунути ОСОБА_3 від права на спадкування за заповітом щодо тієї спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .
1.2. В судовому засіданні позивачка та її представниця підтримали позовні вимоги, посилаючись на доводи, викладені у позовній заяві, та просили їх задовольнити.
Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про причину неявки суд не повідомила, про день, час та місце слухання справи повідомлялася належним чином. Заяв про розгляд справи без її участі до суду не надходило, відзиву на позов від відповідачки також не надходило.
1.3. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Позивачка не заперечувала проти заочного розгляду справи за відсутності відповідачки. У зв`язку з наведеним, суд вважав за можливе слухати справу за відсутністю відповідачки, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього, про що було постановлено ухвалу, яка відображена в протоколі судового засідання.
2.Обставини справи, зміст спірних правовідносин
2.1 Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 23.01.2023 Черкаським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у с. Свидівок Черкаського району Черкаської області у віці 93 роки.
Згідно з актом про встановлення факту проживання, затвердженого 08.05.2023 старостою Свидівоцького старостинського округу С.Калюжним, ОСОБА_1 разом з ОСОБА_4 з 2017 року проживали за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно з довідкою № 134, виданою 10.05.2023 Виконавчим комітетом Будищенської сільської ради Черкаського району Черкаської області, ОСОБА_1 проживала без реєстрації разом з ОСОБА_4 з 2017 року за адресою: АДРЕСА_1 та вели спільне господарство.
2.2. Відповідно до заповіту від 16 березня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Фіщук В.Я., зареєстрованим в реєстрі за № 1026, ОСОБА_4 на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: все її майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, все те що буде належати їй і на що вона за законом матиме право заповіла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до спадкової справи № 02/2014, заведеної 07.02.2023 приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Левицькою Е.А., після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , з заявами про прийняття спадщини звернулися:
- 15.05.2023 ОСОБА_3 (як спадкоємець за заповітом);
- 07.02.2023 ОСОБА_1 (як спадкоємець четвертої черги).
2.3. Зі змісту листів КНП «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради» від 10.09.2024 та КНП «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф Черкаської обласної ради» від 06.09.2024 вбачається, що у 2022 та 2023 роках для ОСОБА_4 двічі викликалися бригади швидкої медичної допомоги, а з 27.08.2019 по 04.09.2019 ОСОБА_4 знаходилася на стаціонарному лікуванні і їй була проведена операція.
3.Релевантні джерела права
3.1. Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Згідно ч. 5 ст. 1224 ЦК за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.
За правилами ч. 1 ст. 1268 ЦК спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Згідно ч. 1 ст. 1264 ЦК у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.
3.2. У постанові Верховного Суду від 01 червня 2021 року у справі № 742/1475/19 вказано, що тлумачення частини п`ятої статті 1224 ЦК України свідчить, що усунення від права на спадкування за законом можливе за наявності таких умов: ухилення спадкоємця від надання допомоги спадкодавцеві при наявності у нього можливості її надання; перебування спадкодавця у безпорадному стані; потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи.
Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини.
Крім того, при розгляді такої справи суду належить з`ясовувати, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб і чи мав спадкоємець матеріальну й фізичну змогу надавати таку допомогу.
При цьому відповідно до частини п`ятої статті 1224 ЦК України має значення сукупність обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; перебування спадкодавця в безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунутий від спадкування.
Під безпорадним станом слід розуміти безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв`язку чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.
4.Оцінка доказів та аргументів сторін
4.1. Суд звертає увагу на те, що позивачка в якості підстави усунення відповідачки від права на спадкування посилається на наявність обставин, визначених у ч. 5 ст. 1224 Цивільного кодексу України, а саме: ухилення від надання допомоги спадкодавцеві, яка була у безпорадному стані та потребувала постійного піклування і догляду.
Разом з тим, правило частини п`ятої статті 1224 ЦК України стосується лише спадкоємців за законом, про що прямо вказано у вищенаведеній нормі ЦК України. Вказане правило не стосується спадкоємців за заповітом, а отже спадкоємці за заповітом в будь-якому випадку не можуть бути усунуті від права на спадкування на підставі частини п`ятої статті 1224 ЦК України.
На думку суду, розповсюдження дії норми ч. 5 ст. 1224 ЦК України лише на спадкоємців за законом має логічне підґрунтя, оскільки коло спадкоємців за законом визначається нормами закону та не залежить від волі спадкодавця, а спадкоємці за заповітом навпаки визначаються лише за волею спадкодавця і спадкодавець протягом всього часу свого життя може самостійно визначити чи заслуговує певна особа на отримання спадкового майна. Іншими словами, якщо за час свого життя спадкодавець не виключив певну особу з кола спадкоємців за заповітом, то презюмується наявність волі спадкодавця на отримання спадкового майна саме цією особою незалежно від поведінки такої особи за час життя спадкодавця.
За таких обставин суд вважає позов повністю необґрунтованим та не оцінює ті докази, які на думку позивачки мають значення для підтвердження обставин, визначених ч. 5 ст. 1224 ЦК України, оскільки ці докази не мають правового значення для вирішення цієї справи.
4.2. Таким чином, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог.
5.Розподіл судових витрат
5.1. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 141 ЦПК України суд враховує, що у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі, проте відповідачка не просила відшкодувати будь-які судові витрати. Отже, судові витрати, які підлягають розподілу, у цій справі відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-284, 289, 354 ЦПК України, суд
Відмовити у задоволенні позовуОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 )до ОСОБА_3 (останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 ) про усунення від права на спадкування.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Д. Б. Баронін