Справа № 397/469/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.10.2024 сел. Олександрівка

Олександрівський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді Максимович І.В.,

секретаря судового засідання - Рум`янцевої О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву представника відповідача - адвоката Нестерка Ігора Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 16.08.2024 у цивільній справі № 397/469/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та додаткових витрат на дитину, пов`язаних з її хворобою та інвалідністю,

В С Т А Н О В И В:

Представник відповідача - адвокат Нестерка І.О. звернувся до суду із заявою в якій просить:

- прийняти заяву про перегляд заочного рішення Олександрівського районного суду Кіровоградської області у справі № 397/469/24 - до розгляду;

- скасувати заочне рішення Олександрівського районного суду Кіровоградської області у справі № 397/469/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та додаткових витрат на дитину, пов`язаних з її хворобою та інвалідністю та призначити справу до розгляду в загальному порядку.

В обгрунтування заяви представник відповідача вказав, що в провадженні Олександрівського районного суду Кіровоградської області (головуючий суддя Максимович І.В.) знаходиться цивільна справа №397/469/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та додаткових витрат на дитину, пов`язаних з її хворобою та інвалідністю.

Заочним рішенням Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 16.08.2024 позовні вимоги задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , щомісячно у твердій грошовій сумі в розмірі 5000 гривень, починаючи з дня подачі до суду позовної заяви, тобто з 10.04.2024 до досягнення сином Кирилом повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 ; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 кошти в рахунок додаткових витрат на сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , пов`язаних з його хворобою та інвалідністю, щомісячно, в розмірі 4500 гривень до повноліття сина ОСОБА_3 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 ; стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 1211 грн. 20 коп.

Відповідач вважає, що означене судове рішення підлягає перегляду з наступних підстав.

Відповідач наголошує, що не був повідомлений про судове засідання, що проводилося 16.08.2024, у спосіб, що передбачений главою 7 ЦПК України - «Судові виклики та повідомлення», а саме ним не отримано судову повістку про виклик та вона іншим чином, передбаченим вказаною главою ЦПК України та ст. 130 ЦПК України, не повідомлявся про дату судового засідання.

Також відповідач вважає, що рішенням Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 16.08.2024 не відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України, оскільки безпідставно стягнуто з нього аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 5000 грн. з наступних підстав. При постановленні заочного рішення щодо визначення розміру аліментів в розмірі 5000 грн. не були враховані вимоги ст. 181, 182 СК України, зокрема щодо мінімального гарантованого розміру аліментів та мінімального рекомендованого розміру аліментів з урахуванням встановленого ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2024 рік» прожиткового мінімуму для дітей до 6 років, а саме - 2563 грн.

Крім того, в рішенні суду зазначено, що відповідач є працездатною особою, але офіційно не працює, проживає зі своїми батьками; місце реєстрації проживання не має.

Однак у зв`язку з неотриманням позовної заяви відповідач не надав відзиву на позов та доказів щодо наявності матері пенсіонера, яка отримує незначну пенсію та перебуває на утриманні відповідача.

Також ОСОБА_1 окрім сплати аліментів за рішенням Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 22.02.2011 (справа №2-193/2011) несе додаткові витрати на утримання дочки ОСОБА_5 , оскільки встановленого рішенням суду розміру аліментів в розмірі 300 грн. не вистачає. Тому останній додатково надсилає кошти дочці на проїзд та харчування.

Відповідач офіційно не працює, отримує незначний та нестабільний дохід від тимчасових заробітків, має заборгованість за кредитом, що підтверджується інформацією з Державного реєстру виконавчих проваджень.

Означені обставини не були предметом дослідження при ухваленні рішення, відтак наявні підстави для його перегляду.

Відповідач не з`явився в судове засідання призначене на 16.08.2024 та не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, отже наявні правові підстави для скасування заочного рішення.

Ухвалою Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 19.09.2024 року заяву відповідача про перегляд заочного рішення прийнято до провадження та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні (а.с.89-90).

Відповідач ОСОБА_1 та його представник у судове засідання не з?явилися, представник надав клопотання про розгляд заяви за їх відсутності, заяву підтримав та просив задовольнити в повному обсязі (а.с.114-15).

Позивачка ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд заяви про перегляд заочного рішення без її участі так як проживає в іншому населеному пункті і на її утриманні є дитина-інвалід. Крім того, надала письмові пояснення на заяву про перегляд заочного рішення, в яких просила залишити заяву представника відповідача про перегляд заочного рішення суду без задоволення. В поясненнях вказала, що відповідач ОСОБА_1 зареєстрований в застосунку «Дія», а також має мобільний телефон з номерами НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , які він використовує для спілкування з нею. До квітня 2024 відповідач не здійснював ніяких дій, направлених на утримання сина ОСОБА_3 та не виявляв бажання спілкуватися з ним. 30.04.2024 через застосунок «Дія» вона отримала повідомлення і ухвалу суду про відкриття провадження у даній справі та 01.05.2024 - повідомлення про призначення справи до розгляду на 18.07.2024. Ввечері 30.04.2024 відповідач, через мобільний застосунок Viber зв`язався з нею, де між ними відбулася переписка, в якій відповідач, крім негативних висловлювань щодо неї, також вказав, що він «не збирається платити таку суму», на підтвердження чого надала скриншоти частини переписки. Таким чином відповідач, так само як і вона, отримав через застосунок «Дія» повідомлення про день та час слухання справи 18.07.2024, а отже йому вже 30.04.2024 стало відомо про її позовну заяву і про день слухання справи та про розмір її позовних вимог. 12.08.2024 через застосунок «Дія» вона отримала повідомлення про призначення судового засідання у справі на 16.08.2024. Вочевидь і відповідач через застосунок «Дія» отримав таке ж повідомлення. В позовній заяві вона вказала фактичне місце проживання відповідача - АДРЕСА_1 . Дану адресу зазначив і представник відповідача в заяві про перегляд заочного рішення. Однак поштове відправлення не було вручено відповідачу та розгляд справи перенесено на 16.08.2024 та відповідача повторно повідомлено про розгляд справи через ЗМІ. Крім того, відповідач з кінця квітня до 18.07.2024 двічі приїздив за місцем її проживання, спілкувався з сином, та між ними відбулася розмова про суд та аліменти. В липні та серпні 2024 відповідач перерахував на її картку 4 платежі. Таким чином, вважає, що відповідач достовірно знав про судову справу та належним чином був повідомлений про день та час судових засідань і в нього відсутні будь-які поважні причини, які б перешкодили б йому з`явитися до суду в зазначені дні. Крім того зазначила, що відповідач має достатній дохід та спроможний сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , у розмірі визначеному за рішенням суду, що підтверджується перерахування останнім коштів на її банківську картку в рахунок сплати аліментів. Твердження представника відповідача, щодо невиконання судом, при винесенні рішення, вимог ст. 182 СК України також вважаю безпідставними. Так, представник відповідача вказує, що на утриманні відповідача знаходиться його мати-пенсіонер. Однак ним не представленні докази того, що відповідач дійсно утримує свою матір. Ним надано суду довідку про доходи, з якої видно, що ОСОБА_6 щомісяця отримує пенсію в розмірі 4476 грн. 87 коп.. Одночасно він не зазначив, що відповідач має ще й батька - пенсіонера МВД України - ОСОБА_7 , який отримує пенсію близько 11000 грн. Відповідач і його батьки живуть разом в АДРЕСА_1 . Представником відповідача не надано суду доказів тяжкого матеріального стану як відповідача так і його батьків. Подаючи позов до суду, вона повідомляла суд, що відповідач має дочку ОСОБА_5 і нею надавалася копія рішення суду про стягнення аліментів на її утримання. Дійсно ОСОБА_5 навчається у Кропивницькому фаховому коледжі харчування та торгівлі. Проте представник відповідача, подаючи заяву до суду, не вказав, що ОСОБА_5 навчається на бюджетній формі навчання та отримує стипендію. Представником відповідача надано до суду 2 чеки на проїзд з Кропивницького до Олександрівки та 2 фіскальних чеки на придбання продуктів харчування. Однак відсутні достовірні докази того, що кошти, зазначені в чеках, витрачені на користь саме дочки відповідача - Єлизавети. Крім того дочка відповідача ОСОБА_5 проживає зі своєю матір`ю в АДРЕСА_2 ), а в чеках зазначено проїзд з Кропивницького до Олександрівки . Також представником відповідача надано до суду чек на придбання ліків. Але відсутня будь-яка інформація для кого і на підставі яких медичних висновків придбавалися дані ліки. Відсутні будь які медичні документи, що підтверджують наявність хвороб у відповідача. Виходячи з вищевикладеного, на її погляд, суд не може брати до уваги вищезазначені фіскальні чеки. У відповідача є заборгованість за кредитом, яка виникла 07.12.2020 року, виконавче провадження по якій було відкрите на підставі виконавчого напису нотаріуса від 21.01.2022 року, що слідує з Інформації про виконавче провадження. Відповідач з 2020 року по 2022 рік не приймав ніяких дій направлених на погашення кредиту і на даний час - вересень 2024 року - він не гасить кредиторську заборгованість, що підтверджується Інформацією про виконавче провадження, яку надав суду представник відповідача, де вказано, що сума боргу з 07.12.2020 року по 03.12.21 року становить 102087 грн. 21 коп. і на день отримання Інформації про виконавче провадження - 13.09.2024 року - стягненню підлягає та ж сума. Той факт, що відповідач офіційно не працює, не реєструється за місцем проживання, не відкриває рахунків в банках, а користується банківською картою матері, вказує на те, що відповідач і надалі не має наміру гасити кредиторську заборгованість. Отже наявність кредиторської заборгованості фактично не впливає на матеріальне становище відповідача. Щодо наданих представником відповідача до суду платіжних документів, вважає за необхідним суду пояснити, що платіж, здійснений із банківського рахунку ОСОБА_6 17.07.2024 року на суму 4500 грн. дійсно є сплатою аліментів, які вона отримала 18.07.2024 року, що підтверджено повідомленням з застосунку «Приват 24», скриншот якого вона додає до пояснень. Грошовий переказ, здійснений ОСОБА_6 12.02.2024 року на суму 10000 грн. на картку одержувача № НОМЕР_3 та її ж грошовий переказ від 13.04.2024 року на суму 3000 грн. на картку одержувача № НОМЕР_4 до даної судової справи не відноситься, оскільки картки зазначені в платіжних документах їй не належать. Вона має лише один банківський рахунок, який відкритий в ПАТ КБ «Приватбанк» і її номер банківської карти не співпадає з номерами карток, вказаними в вищевказаних платіжних документах, що підтверджується Довідкою про перевипуск картки та реквізити рахунку від 27.09.2024 року, оформленої через застосунок «Приват 24», який вона додає до пояснень(а.с.100-113).

Таким чином, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 287 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути заяву про перегляд заочного рішення без участі сторін.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, судом, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали заяви та матеріали справи, повно, всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що заочним рішенням Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 16.08.2024 позовні вимоги задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , щомісячно у твердій грошовій сумі в розмірі 5000 гривень, починаючи з дня подачі до суду позовної заяви, тобто з 10.04.2024 до досягнення сином Кирилом повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 ; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 кошти в рахунок додаткових витрат на сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , пов`язаних з його хворобою та інвалідністю, щомісячно, в розмірі 4500 гривень до повноліття сина ОСОБА_3 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 ; стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 1211 грн. 20 коп. (а.с.56-61).

Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Згідно ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Згідно ч.1 ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з?явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, згідно чинного законодавства, скасування заочного рішення суду можливе за існування двох умов, однією з яких є поважність причини неявки в судове засідання, про які відповідач не зміг завчасно повідомити. Так, поважними причинами неявки можуть бути хвороба, тривале відрядження, інші обставини, що об`єктивно перешкоджають явці до судового засідання, які, безумовно, повинні бути підтверджені документально відповідними доказами, тобто, повинні додаватися до заяви про перегляд заочного рішення. Крім того, відповідач має подати документи, що свідчать про неможливість повідомити суд про причини неявки у судове засідання.

Водночас, з`ясування причин неявки не може бути підставою для скасування заочного рішення. Для цього відповідач має вказати докази, які мають значення для справи, та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни. Тобто, якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення.

Наявність вищенаведених обставин повинна бути у їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них, заочне рішення скасуванню не підлягає.

Суд зазначає, що виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, до відкриття провадження у справі, судом направлявся запит до відповідного органу реєстрації місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_1 (а.с.34 на звороті).

19.04.2024 від Олександрівської селищної ради Кропивницького району Кіровоградської області надійшла інформація за вих. №1031/02.4-13 про те, що інформація про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в реєстрі територіальної громади відсутня (а.с.34).

Ухвалою судді Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 30.04.2024 позовну заяву ОСОБА_2 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у справі; справу призначено до розгляду на 18.07.2024. Крім того, в ухвалі суду зазначено про те, що оскільки зареєстроване місце проживання відповідача на даний час невідоме, останнього, враховуючи вимоги ч.10 ст. 187 ЦПК України, необхідно викликати через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.35-36).

01.05.2024 судом розміщено оголошення про виклик ОСОБА_1 до суду як відповідача у справі про стягнення аліментів на 18.07.2024 та роз`яснено наслідки неявки в судове засідання (а.с.37).

Крім того, ОСОБА_1 01.05.2024 доставлено повідомлення у додаток «Viber" про виклик до суду на 18.07.2024 на зазначений у позовній заяві номер телефону НОМЕР_1 (а.с.1-4, 41).

Також судом, за зазначеною у позовній заяві адресою місця проживання відповідача ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), 02.05.2024 за вих. №2606/24 направлено судову повістку про виклик до суду на 18.07.2024 та копію ухвали про відкриття провадження у справі і виклик його у судове засідання, однак рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення повернулося на адресу суду з відміткою про повернення «адресат відмовився» (а.с.43-46).

А тому, судове засідання у справі відкладено на 16.08.2024 (а.с.47).

ОСОБА_1 повторно повідомлено про виклик до суду на 16.08.2024 шляхом доставлення 09.08.2024 повідомлення у додаток «Viber" про виклик до суду на зазначений у позовній заяві номер телефону НОМЕР_1 (а.с.1-4, 51) та розміщення оголошення про виклик ОСОБА_1 до суду як відповідача у справі про стягнення аліментів на 16.08.2024 з роз`ясненням наслідків неявки в судове засідання (а.с.50).

Суд також звертає увагу на те, що зазначена адреса місця проживання відповідача також співпадає з адресою відповідача ОСОБА_1 , зазначеною у заяві представника відповідача про перегляд заочного рішення (а.с.64-68). Крім того, згідно долученої представником відповідача до заяви про перегляд заочного рішення довідки Олександрівської селищної ради Кропивницького району Кіровоградської області від 11.04.2024 №869 ОСОБА_1 дійсно проживає без реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.70).

Однак, відповідач повторно 16.08.2024 в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав.

А тому, судом 16.08.2024, на підставі ст. 223, 280, 281 ЦПК України, зі згоди позивача (а.с.32), постановлено ухвалу про заочний розгляд справи та винесено заочне рішення (а.с.53, 56-61).

Згідно з ч.5 ст. 14 ЦПК України суд направляє судові рішення, судові повістки, судові повістки-повідомлення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Відповідно до ч.3, 4, 6, 7, 8, 11 ст. 128 ЦПК України, судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - разом з копіями відповідних документів, надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності - разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур`єром за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців,- за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є, зокрема: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідач, третя особа, свідок,зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального напису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального напису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 3, 4, 9, 10 ст. 130 ЦПК України, якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії. У разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення. У разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. Якщо місцеперебування відповідача невідоме, суд розглядає справу після надходження до суду відомостей щодо його виклику до суду в порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ч.10 ст. 187 ЦПК України, якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі. Подальший виклик такої особи як відповідача у справі здійснюється через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідно до ч.3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, заявник, звертаючись до суду із заявою про скасування заочного рішення, не надав до суду належних і допустимих доказів, лише власні твердження, які не заслуговують на увагу, а саме про те, що суд розглянув справу за відсутності відповідача, внаслідок чого відповідач був позбавлений права надавати докази, оскільки матеріалами справи підтверджується, що відповідач був належним чином повідомлений про день, час і місце розгляду справи, проте відзиву та доказів на заперечення вимог позову до суду не подав, а також не повідомив письмово суд про неможливість своєчасно подати докази.

Також суд враховує письмові пояснення позивачки про обізнаність відповідача про розгляд справи, що підтверджується скріншотами переписки між ними (а.с. 104-108).

Суд, також, враховує, що складовим елементом права на справедливе судочинство є судовий розгляд справи упродовж розумного строку (стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенції) від 04 листопада 1950 року та рішення Європейського суду з прав людини у справах: «Світлана Науменко проти України» від 09 листопада 2004 року, пункт 86; «Странніков проти України» від 03 травня 2005 року, пункт 40; «Лещенко і Толюпа проти України» та «Смирнов проти України» від 08 листопада 2005 року, пункт 54, «Антоненков та інші проти України» від 22 листопада 2005 року, пункт 41).

Суд зазначає, що відповідно до вимог частини 1 статті 44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Також, у рішенні ЄСПЛ у справі «Тойшлер проти Германії» від 04 жовтня 2001 року наголошено, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.

Отже, відповідач зобов`язаний був добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Також, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України» від 09 червня 2001 року, зазначено, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП],№28342/95, п. 61, ECHR1999-VII).

Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-Х).

Таким чином, оскільки підставами скасування заочного рішення є поважність неявки в судове засідання відповідача та наявність істотних доказів у справі в обґрунтування заперечень проти вимог позивача, за відсутності зазначених обставин у сукупності (відповідач був належним чином повідомлений про день, час і місце розгляду справи), суд не вбачає підстав для скасування заочного рішення. А зазначені окремо представником відповідача обставини та подані докази, на які він посилається як на такі, що мають істотне значення для правильного вирішення справи, можуть бути предметом розгляду справи про зменшення розміру аліментів.

Отже, заяву представника відповідача про перегляд заочного рішення слід залишити без задоволення.

Частиною 4 ст. 287 ЦПК України передбачено, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Керуючись ст.ст. 260, 284, 287, 288 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Заяву представника відповідача - адвоката Нестерка Ігора Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 16.08.2024 у цивільній справі № 397/469/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та додаткових витрат на дитину, пов`язаних з її хворобою та інвалідністю - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч.4 ст. 287 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Повний текст судового рішення складено 07.10.2024.

Суддя: І.В. Максимович