Справа № 635/2834/24
Провадження № 2/635/2689/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2024 року селище Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючий суддя О.М. Пілюгіна

секретар судового засідання Головінов С.В.

розглянувши у відкритому сдовому засіданні у спрощеному провадженні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту,

ВСТАНОВИВ:

представник позивача подав до суду позовну заяву та просить стягнути з відповідача на користь АТ «Таскомбанк» заборгованість за кредитним договором № від 03 серпня 2020 року в розмірі 55948 (п`ятдесят чотири тисячі дев`ятсот сорок вісім) гривень 65 копійок.

В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що 03 серпня 2020 року ОСОБА_1 уклав з Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр Фінансових Рішень» я кредитний договір № , відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Центр Фінансових Рішень» зобов`язався надати відповідачу кредит у розмірі 23550,00 гривень строком на 36 місяців, а відповідач зобов`язався сплачувати річні проценти у розмірі 0,01% від суми боргу за договором та щомісячні проценти у розмірі 6,00% від суми кредиту за користування кредитом та здійснити повернення кредиту. Відповідач кредит отримав, але свої зобов`язання щодо повернення коштів не виконав та не повернув кредитні кошти у встановлені договором строку, в результаті чого, утворилась заборгованість у розмірі 54948,65 гривень, з яких: заборгованість по тілу кредиту (в тому числі прострочена) у розмірі 21485,49 гривень; заборгованість по річним процентам (в тому числі прострочена) у розмірі 3,39 гривень, заборгованість по щомісячним процентам (в тому числі прострочена) у розмірі 33459,77 гривень. 20 вересня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр Фінансових Рішень» та Акціонерним Товариством «Таскомбанк» укладено договір факторингу № 200921 та 20 вересня 2021 року, відповідно до умов якого до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № від 03 серпня 2020 року. Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед АТ «Таскомбанк», що змусило позивача звернутися до суду з позовом.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 12 квітня 2024 року відкрито провадження по справі.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позові просив справу розглянути за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся своєчасно і належним чином, шляхом направлення судової повістки за місцем проживання, причини неявки суду не повідомив.

Враховуючи неявку належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача в судове засідання, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, за письмовою згодою представника позивача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін.

Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору № від 03 серпня 2020 року, ОСОБА_1 підтвердив, що цей договір, паспорт кредиту № 4856161 та умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» редакція від 04.05.2020 складають єдиний кредитний договір; підписавши цей договір ОСОБА_1 підтвердив, що свій примірник цього договору він отримав.

В якості доказів позивач надав суду заяву-анкету на отримання кредиту та інших послуг в ТОВ «ФК «ЦФР», кредитний договір № , паспорт кредиту № 4856161 від 03 серпня 2020 року та умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР», відповідно до яких відповідач отримав кредит безготівковим шляхом у розмірі 23550,00 гривень, строком на 36 місяців, та зобов`язався щомісячно, у граничний термін (те число календарного місяця, яке відповідає даті кредитного договору), повертати частину кредиту та сплачувати щомісячні проценти у розмірі 6,00% та річні проценти у розмірі 0,01%.

ТОВ «Фінансова компанія «Центр Фінансових Рішень» повністю виконало свої зобов`язання за кредитним договором № від 03 серпня 2020 року та надало відповідачу кредит на умовах та розмірі, передбачених цим договором, відповідач кредит отримав, але свої зобов`язання щодо повернення грошових коштів не виконав, в результаті чого станом на 15 лютого 2024 року виникла заборгованість у розмірі 54948,65 гривень з яких:

- сума заборгованості по тілу кредиту (в тому числі прострочена) у розмірі 21485,49 гривень;

- сума заборгованості по річним процентам (в тому числі прострочена) у розмірі 3,39 гривень;

- сума заборгованості по щомісячним процентам (в тому числі прострочена) у розмірі 33459,77 гривень, яка підтверджена розрахунком заборгованості за кредитним договором № від 03 серпня 2020 року.

20 вересня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр Фінансових Рішень» та Акціонерним Товариством «Таскомбанк» укладено договір факторингу № 200921, відповідно до умов якого АТ «Таскомбанк» зобов`язався передати (сплатити) ТОВ «ФК «ЦФР» суму фінансування, а ТОВ «ФК «ЦФР» зобов`язався відступити АТ «Таскомбанк» права вимоги за кредитними договорами в обсязі та на умовах, визначених цим договором. Перелік позичальників, підстави виникнення права вимоги до позичальників, сума боргу на дату відступлення прав вимоги та інші дані зазначаються в реєстрі прав вимог.

Відповідно до платіжної інструкції № 768960451 від 20 вересня 2021 року АТ «Таскомбанк» перераховано грошові кошти ТОВ «ФК «ЦФР» згідно договору № 200921 від 20 вересня 2021 року в розмірі 214388525,17 гривень.

За даними акту прийому-передачі документів та реєстру прав вимоги до Договору факторингу № 200921 від 20 вересня 2021 року позивач набув право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № від 03 серпня 2020 року.

За вказаних обставин, суд вважає встановленим факт переходу права вимоги до відповідача від ТОВ «Фінансова компанія «Центр Фінансових Рішень» до АТ «Таскомбанк».

Крім того, презумпція правомірності договору факторингу, передбачена статтею 204 ЦК України, також не спростована.

Таким чином, між сторонами склалися правовідносини з приводу виконання зобов`язання щодо кредитної заборгованості.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості ( ст. 627 ЦК України).

Відповідно до приписів ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

За змістом ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За змістом статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору; фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору; встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку; умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

Відповідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною першою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № від 03 серпня 2020 року в розмірі 54948,65 гривень підлягають задоволенню, при цьому враховує, що відповідачем були порушені умови кредитного договору № від 03 серпня 2020 року щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів, а на час розгляду справи суду не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за вказаним кредитним договором у добровільному порядку, при цьому, умови договору позичальнику роз`яснені та зрозумілі, про що свідчать підписи ОСОБА_1 в заяві-анкеті на отримання кредиту та інших послуг в ТОВ «ФК «ЦФР», кредитному договорі № , паспорті кредиту № 4856161 від 03 серпня 2020 року.

Також, відповідачем в ході розгляду справи не надано альтернативного розрахунку заборгованості за кредитним договором та останній не скористався своїм процесуальним правом щодо надання відзиву на позов та доказів на підтвердження своїх заперечень проти позову, в разі наявності таких.

Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку, що відповідач свої зобов`язання у строки та на умовах, встановлених кредитним договором № від 03 серпня 2020 року не виконав, тому сума заборгованості в розмірі 54948 (п`ятдесят чотири тисячі дев`ятсот сорок вісім) гривень 65 копійок підлягає стягненню з відповідача у примусовому порядку, а позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до платіжної інструкції № 1593 від 29 лютого 2024 року при пред`явленні позову до суду позивачем понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028,00 гривень.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028,00 гривень.

Керуючись ст. ст. 13, 81, 141, 247, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 204, 205, 207, 514, 516, 526, 530, 611, 625-628, 634, 638, 1048-1049, 1054, 1056-1 ЦК України, суд,

УХВАЛИВ:

позовні вимоги Акціонерного товариства «Таскомбанк» задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» суму заборгованості за кредитним договором № від 03 серпня 2020 року в розмірі 55948 (п`ятдесят п`ять тисяч дев`ятсот сорок вісім) гривень 65 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» суму судового збору в розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Акціонерне товариство «Таскомбанк», , місцезнаходження: місто Київ, вулиця Симона Петлюри, 30.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 07 жовтня 2024 року.

Суддя О.М. Пілюгіна