Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

04.10.2024 селище Оржиця

Оржицький районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді Гришка О.Я., з участю секретаря судового засідання Федорини А.А., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання дітей, визначеного рішенням суду,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 16.08.2024 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання дітей, визначеного рішенням суду.

У позовній заяві ОСОБА_1 вказано, що позивач та відповідач мають спільних дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивач зазначає, що рішенням Оржицького районного суду Полтавської області від 26 вересня 2016 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуті аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі 350 грн. на кожну дитину з 26.08.2016 року до досягнення дітьми повноліття.

ОСОБА_1 у позовній заяві вказує, що з часу ухвалення судом рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей змінився мінімальний гарантований розмір аліментів на утримання однієї дитини, також відбувся стрімкий ріст цін на товари та послуги, пришвидшилась інфляція, постійно зростає прожитковий мінімум, що призводить до того, що сум визначеного щомісячного розміру аліментів не вистачає для належного утримання дітей.

Позивач зазначає, що відповідач на даний час має стабільний дохід, а тому цілком спроможний сплачувати аліменти на утримання дітей у частці від заробітку (доходу).

Посилаючись на вищевикладені обставини позивач ОСОБА_1 просила суд змінити спосіб присуджених до стягнення аліментів, визначеного рішенням Оржицького районного суду Полтавської області від 26.09.2016 року у справі №543/614/16-ц, із стягнення в твердій грошовій сумі на стягнення у частці від заробітку (доходу), а саме стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дітьми ОСОБА_3 , ОСОБА_4 повноліття, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову.

У судове засідання позивач та представник позивача не з`явилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі сторони позивача, представник також вказала, що позовні вимоги вони підтримують.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, відзиву щодо позову не подав.

Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Суд, дослідивши докази і давши їм належну оцінку, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що позивач та відповідач мають спільних дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 8-18). Діти проживають разом з позивачем (а.с. 23).

Рішенням Оржицького районного суду Полтавської області від 26.09.2016 стягнуто з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі у розмірі 350 грн. на кожну дитину з 26.08.2016 року до досягнення дітьми повноліття(а.с. 20).

Державним виконавцем було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа, який був виданий Оржицьким районним судом Полтавської області 23.11.2016 на підставі вищевказаного рішення про стягнення аліментів з відповідача на користь позивача (а.с. 21-22).

Встановлено, що позивач працює за трудовим договором, відповідач перебуває на військовій службі (а.с. 24, 25).

Відомості про доходи позивача та відповідача, про перебування на утриманні відповідача інших дітей, непрацездатних осіб суду не надані.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 141, 155, 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обов`язків щодо дитини.

Відповідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Суд приходить до висновку, що необхідно змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за рішенням Оржицького районного суду Полтавської області від 26.09.2016 в твердій грошовій сумі на стягнення у частці від заробітку (доходу), а саме стягувати з аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

За ч. 1 ст. 79 Сімейного кодексу України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, але, оскільки, аліменти присуджені за рішенням суду раніше, а позовні вимоги стосуються лише зміни способу стягнення аліментів, підстави для стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу) з дня подання відповідного позову до суду відсутні. Стягувати аліменти з відповідача у частці від його заробітку (доходу) необхідно з дня набрання цим рішенням суду законної сили.

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при поданні до суду позову про стягнення аліментів, то суд на підставі ч. 2 ст. 133, ч. 1, 2, 6 ст. 141 ЦПК України, стягує ці витрати з відповідача.

Керуючись ст. 51 Конституції України, ст. 84, 180, 181-183, 192 Сімейного Кодексу України, ст. 12, 13, 81, 133, 137, 141, 247, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 )до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 )про зміну способу стягнення аліментів на утримання дітей, визначеного рішенням суду задовольнити частково.

Змінити спосіб присуджених до стягнення аліментів, визначеного рішенням Оржицького районного суду Полтавської області від 26.09.2016 року у справі №543/614/16-ц, із стягнення в твердій грошовій сумі на стягнення у частці від заробітку (доходу), а саме, стягувати з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з дня набрання цим рішенням суду законної сили тадо досягнення дітьми ОСОБА_3 , ОСОБА_4 повноліття.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь держави судовий збір в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

За ч. 1 ст. 354 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 354 ЦПК України, учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

За ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя