Провадження № 2-з/359/93/2024
УХВАЛА

про забезпечення позову

04 жовтня 2024 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Муранова-Лесів І.В., розглянувши заяву Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» про забезпечення позову,-

встановив:

01.10.2024 до Бориспільського міськрайонного суду Київської області від представника позивача ОСОБА_1 надійшла позовна заява про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ «Райффайзен Банк» достроково заборгованість за договором № 014-RO-82-33978077 від 16.08.2019 та за договором № 014/380805/82/736535 від 27.11.2019 на загальну суму 180961,28 грн., та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028 гривень за подачу позову та за подачу заяви про забезпечення позову у розмірі 1514 гривень.

Одночасно з позовною заявою подано заяву про забезпечення позову, з проханням : вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме, квартиру за адресою : АДРЕСА_1 , загальна площа 76,5 кв.м., житлова площа 43,8 кв.м.

Подану заяву обґрунтовано тим, що між банком та відповідачем було укладено заяву-договір про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» № 014-RO-82-33978077 від 16.08.2019 (далі - «Кредит»), згідно з яким банк видав відповідачу кредит у розмірі 83246,62 грн. строком на 48 місяців під 35,30 % річних. Відповідач зобов`язався використати кредит відповідно до умов, повернути його, сплатити проценти та виконати інші зобов`язання відповідно до договору та тарифів Банку.

Крім того, банк і відповідач уклали заяву-договір про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» № 014/380805/82/736535 від 27.11.2019 (далі - «Кредит»), згідно з яким банк видав відповідачу кредит у розмірі 20000,00 грн. строком по 27.11.2024 під 39,90 % річних. Відповідач зобов`язався використати кредит відповідно до умов, повернути його, сплатити проценти та виконати інші зобов`язання відповідно до договору та тарифів банку.

Проте, всупереч вимогам кредитних договорів позичальник не виконав взяті на себе договірні зобов`язання, не здійснював щомісячно погашення кредитної заборгованості згідно умов Договорів погашення кредиту та відсотків за кредитом.

Внаслідок цього станом на 21.06.2024 заборгованість відповідача перед позивачем за заявою-договором про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» №014- RO-82-33978077 від 16.08.2019 складає 135229,29 грн., у тому числі: заборгованості за кредитом 102184,00 гривень, у тому числі прострочена заборгованість 17345,66 гривень; заборгованість за відсотками 33 045,28 гривень, у тому числі прострочена заборгованість 32260,84 гривень.

Станом на 24.06.2024 заборгованість відповідача перед позивачем за заявою-договором про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» №014/380805/82/736535 від 27.11.2019 складає 45731,99 грн., у тому числі: заборгованості за кредитом 33 597,37 гривень, у тому числі прострочена заборгованість 4 934,59 гривень; заборгованість за відсотками 12134,62 гривень, у тому числі прострочена; заборгованість 11 218,95 гривень.

Крім того заявник зазначає, що на адресу відповідача було направлено вимогу щодо погашення заборгованості, проте відповідач ніяким чином не відреагував, заборгованість не сплатив.

Враховуючи, що позичальник не виконує умови договору та вимоги банку щодо врегулювання заборгованості, банк змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав.

Згідно із інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, відповідач є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Заявник вважає, що накладення арешту на нерухоме майно стане стимулюванням боржника щодо виконання боргових зобов`язань перед банком та гарантією виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог. Стосовно співмірності ціни заявленого позову з вартісними показниками майна відповідача, з`ясування при вжитті заходів забезпечення позову вартості майна, на яке судом накладається ( в порядку вжиття таких заходів) арешт, процесуальним законом не передбачено. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 19.02.2-19 у справі № 911/1695/18.

Крім того заявник зазначає, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду про стягнення заборгованості, оскільки є велика ймовірність відчуження цього майна на користь третіх осіб або здійснення інших дій, що значно зменшить його вартість.

З приводу зустрічного забезпечення зазначено, що обраний банком спосіб забезпечення позову не може потенційно спричинити збитків позивачу або третім особам та очевидно не спричинить не відновлювальної шкоди позивачу або третім особам.

Зміст та форма заяви відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України, до заяви додано документ, що підтверджує сплату судового збору відповідно до пп. 4 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Дослідивши подану заяву, суддя дійшла наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною 2 вказаної статті визначено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується в тому числі накладенням арешту на майно.

Згідно ч. 1 ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 4 постанови «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Верховним Судом України у постанові від 25.05.2016 року по справі №6-605цс16 зроблено висновок, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Таким чином, заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватись лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб або учасників процесу.

01.10.2024 АТ «Райффайзен Банк» звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості у розмірі що становить 180961 гривень 28 копійок.

Ухвалою від 04.10.2024 відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

З долучених до заяви документів встановлено, що боржнику ОСОБА_2 належить на праві власності квартира АДРЕСА_2 , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав від 13.09.2024.

Сума заборгованості, яку позивач просить стягнути з відповідача перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати, що не виключає можливість звернення стягнення на житло боржника у порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст.ст. 177, 178 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. Об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи.

Оскільки зареєстроване за відповідачем на праві власності нерухоме майно як об`єкт цивільних прав не вилучене та не обмежене в обороті, а тому існує постійний ризик його відчуження власником, відповідачем у справі.

Відомості про наявність у боржника грошових коштів чи рухомого майна, за рахунок якого можливо було б забезпечити позов, на момент розгляду заяви АТ «Райффайзен банк» відсутні.

Таким чином невжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на єдине відоме заявнику майно відповідача (квартиру) може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення заявлених позовних вимог, оскільки зазначене майно, за рахунок якого може бути виконане рішення суду, може бути відчужене відповідачем у будь-який час.

За таких обставин заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно підлягає задоволенню.

За змістом п. 1 ч. 5 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий збір не стягується за виконавчим документом про накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог та що підлягають негайному виконанню.

Крім того відповідно до ч. 7 ст. 153 Цивільного процесуального кодексу України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Згідно ч. 1 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Частино 2 ст. 154 ЦПК України визначено, що зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 3 ст. 154 ЦПК України, суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: 1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або 2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

При цьому відповідно до ч. 5 даної статті розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

Враховуючи зазначене, суд дійшов до висновку, щодо відсутності підстав зустрічного забезпечення, оскільки будь-яких належних доказів в тому числі, що позивач не має на території України майна в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків, а також що майновий стан позивача або його дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.151-153ЦПК України, суддя

ухвалив:

Заяву Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» про забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно, а саме, квартиру АДРЕСА_2 , загальна площа 76,5 кв.м., житлова площа 43,8 кв.м., яка належить на праві власності ОСОБА_2 .

В межах виконання даної ухвали визначити, що стягувачем є : Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» (01011, м. Київ, вул. Генерала Алмазова б. 4-А, Код ЄДРПОУ - 14305909), боржником - ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКППФО НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ).

Ухвала судді набирає законної сили з моменту її винесення 04 жовтня 2024 року і підлягає негайному виконанню.

Строк пред`явлення ухвали до виконання в межах строків, визначених Законом України «Про виконавче провадження» для пред`явлення виконавчого документа.

Копію даної ухвали направити для відома та виконання Бориспільському міськрайонному відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ), стягувачу та боржнику.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Київського апеляційного суду, або через Бориспільський міськрайонний протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її підписання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали.

Суддя І. В. Муранова-Лесів