№ провадження 2-н/646/1722/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2024 року м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова в особі судді Клімової С.В., розглянувши матеріали цивільної справи за заявою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «МОЄ МІСТЕЧКО» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості за оплату комунальних послуг з ОСОБА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «МОЄ МІСТЕЧКО» в особі Голови правління Мрічко В.Д. звернулось до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , є власником квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСББ «МОЄ МІСТЕЧКО» заборгованості за оплату комунальних послуг.

Згідно заяви про видачу судового наказу, ОСОБА_1 будучи власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , уклала з ОСББ «МОЄ МІСТЕЧКО» договір № 277 -Эл про надання послуг по електропостачанню, договір № 277 -Т про надання послуг по теплопостачанню, договір № 277 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, договір № 277 -ВК про надання послуг холодного водопостачання та водовідведення.

Зі змісту заяви та копій договору про надання комунальних послуг вбачається, що послуги надаються боржнику за адресою: АДРЕСА_1 .

Статтею 162 ЦПК України зазначено, що заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1ст. 30 ЦПК України встановлюється виключна підсудність, згідно якої позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Заяви про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги пред`являється до суду за місцем знаходження нерухомого майна, з приводу утримання якого виник спір.

У Постанові від 16 лютого 2021 року у справі № 911/2390/18 Велика Палата ВС визначила, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» у ч. 3 ст. 30 ЦПК України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередній об`єкт спірних правовідносин.

Позиція Великої Палати ВС ґрунтується, зокрема, на висновку про те, що, враховуючи аналіз змін у законодавчому регулюванні та лексичне тлумачення поняття, виключна підсудність справ застосовується до відповідних правовідносин загалом, а не щодо їх окремих складових.

Таким чином, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно. До такого висновку дійшов Верховний Суд і у постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 638/1988/17.

Предметом вимог у заяві є зобов`язання, які випливають з договорів про надання комунальних послуг, за адресою: АДРЕСА_1 .

Такі послуги надаються за місцем знаходження нерухомого майна, тому у даному випадку на зазначені правовідносини поширюється положення ЦПК щодо виключної підсудності.

Як вбачається з заяви про видачу судового наказу та підтверджено письмовими доказами доданими до неї, заявник звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по сплаті комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_1 , що територіально відноситься до Київського району м. Харкова.

Оскільки заявник просить стягнути заборгованість за обслуговування нерухомого майна, що розташоване на території Київського району м. Харкова, вбачається, що дана справа не підсудна Червонозаводському районному суду м. Харкова на підставі ч. 1 ст. 30 ЦПК України з огляду на встановлену чинним процесуальним законодавством виключну підсудність.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що у даній справі слід враховувати положення ст. 30 ЦПК щодо виключної підсудності, справа підсудна Київському районному суду м. Харкова.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо: справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно ч. 3 ст. 31 ЦПК України передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються.

Суд зобов`язаний передати справу на розгляд до суду, якому вона підсудна за законом, оскільки ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свободвід 04.11.1950 року, Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року № 3477-IV, інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, закріпленого у п.1 ст.6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Відтак, дотримуючись положень ЦПК України, принципу доступу до правосуддя, захисту права заявника на своєчасний, справедливий та неупереджений судовий розгляд, заяву з додатками до неї слід направити до Київського районного суду м. Харкова.

На підставі викладеного, керуючись ст. 29, 30, 31, 160-165, 187, 260, 261, п. 9 ч. 1 ст. 353, 354, 355 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Цивільну справу за заявою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «МОЄ МІСТЕЧКО» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості за оплату комунальних послуг з ОСОБА_1 передати за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Київського районного суду м. Харкова (61168, м. Харків, вул. Валентинівська, 7Б).

Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою ЦПК України підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 31 ЦПК України, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі в 15-денний строк, з дня винесення ухвали, у разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи, що розглядається на офіційному порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки http://cz.hr.court.gov.ua

Суддя: С.В. Клімова