Справа№ 151/722/24
Провадження № 2/151/241/24
УХВАЛА

08 жовтня 2024 року селище Чечельник

Суддя Чечельницького районного суду Вінницької області Токарчук Л.Г. вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Тростянецького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Центрального Міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - ОСОБА_2 про оскарження відмови про внесення змін до актового запису Цивільного стану та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

07 жовтня 2024 року адвокат Люлько В.П. звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 з вищевказаною позовною заявою.

Вивчивши зміст позовної заяви та додані до неї документи, встановлено, що позовна заява підлягає поверненню на підставі п.1 ч.4 ст.185 ЦПК України, з огляду на наступне.

Нормою ч.2 ст.175 ЦПК України визначено, що позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Виходячи зі змісту заяви вбачається, що вона подана до суду та підписана представником позивача, адвокатом Люльком В.П..

Відповідно до положень ст.58 ЦПК України, сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно вимог ст.60 ЦПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Відповідно до п.1 ч.1, ч. 4 ст. 62 ЦПК України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи. Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Частина перша статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", вказує, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги, також відповідно до зазначеного закону документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги є: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи) уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Ордер письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката (ч.2 ст.26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Звернення до суду з використанням правничої допомоги інших осіб при реалізації права на справедливий суд (стаття 131-2 Конституції України, стаття 10 Закону України "Про судоустрій і статус суддів") передбачає надання до суду належних доказів дійсної волі особи, що є учасником справи, на уповноваження іншої особи щодо надання правничої допомоги. Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності такого уповноваження на момент вчинення певної процесуальної дії, а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень представника, що делеговані йому особою, яка реалізує право на справедливий суд. Представник повинен демонструвати повагу до суду, підтверджуючи наявність повноважень на представництво, а також не позбавляти довірителя права знати про дії представника, зокрема, стосовно звернення з позовною заявою до суду.

Згідно з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 14.03.2018 у справі № 910/23346/16, чітка та передбачувана вимога статті 131-2 Конституції України щодо належного представництва особи в суді є складовою частиною забезпечення ефективного захисту процесуальних прав кваліфікованою особою, функціонування системи правосуддя, відповідає гарантованому статтею 59 Конституції України праву на професійну правничу допомогу та не є обмеженням права на доступ до суду. Як зазначено у вказаній постанові, у разі відсутності довіреності з вичерпним переліком повноважень, правомочність адвоката як представника щодо підписання документів від імені свого довірителя, повинна підтверджуватись домовленістю сторін у договорі про надання правової допомоги, який засвідчує існування між клієнтом та адвокатом домовленості стосовно наданих йому повноважень чи шляхом окремого визначення такої дії у договорі.

З системного аналізу наведених норм вбачається, що повноваження представника позивача, яким є адвокат, повинні бути підтверджені оригіналом ордеру виданого на ведення справи в суді. При цьому ордер не вказує обсяг повноважень, наданих адвокату. Право на подання позову не є тотожним праву представника на підписання від імені позивача позовної заяви.

Відповідно до п.11 Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги (нова редакція) ордер, встановленої цим Положенням форми, є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта. Згідно з п. 12.8 вказаного Положення ордер містить реквізити щодо, зокрема обмеження повноважень, якщо такі передбачені договором про надання правничої (правової) допомоги.

Тобто, зазначення на ордері застереження "без обмежень", не передбачені нормами чинного законодавства, та не свідчать про право представника на підписання позовної заяви від імені позивача.

Повноваження адвоката, щодо підписання позовної заяви та звернення з позовом до суду, повинно підтверджуватись домовленістю сторін у договорі про надання правової допомоги, який засвідчує існування між клієнтом та адвокатом домовленості стосовно об`єму наданих йому повноважень, шляхом окремого визначення такої дії у договорі.

Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 18 жовтня 2018 року у справі № 811/1507/18, від 29 травня 2019 року у справі № 202/5348/18.

До матеріалів позовної заяви адвокатом Люльком В.П. на підтвердження повноважень надано ордер на надання правничої допомоги від 26.07.2024. Однак вказаний документ безумовно не підтверджує права підпису позовної заяви від імені позивача. Так, з нього неможливо встановити, що позивач уповноважив представника на підписання та подачу такої позовної заяви, оскільки зазначення в ордері загального формулювання, що договором про надання правової допомоги повноваження адвоката не обмежуються, недостатньо для визначення обсягу повноважень представника позивача. Крім того, як вбачається із вказаного ордеру, він виданий на підставі договору про надання правничої допомоги, який укладений 26.07.2024, та в якому зазначено, що сторони уклали договір про надання правничої допомоги адвокатом Люльком В.П. щодо підготовки позову до суду щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, тобто, крім підготовки адвокатом позову, можливості здійснення ним інших дій договором не визначено, що викликає сумнів в праві підпису позовної заяви представником від імені позивача та подачі її до суду.

Відповідно до положень п.1 ч.4 ст.185 ЦПК України, заява повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Враховуючи вищевикладене та оскільки позовна заява ОСОБА_1 подана його представником, адвокатом Люльком В.П. та не містить беззаперечних документів на підтвердження повноважень представника позивача, суд приходить до висновку, що заява підлягає поверненню особі, яка її подала з підстав передбачених п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України.

Відповідно до ч.7 ст.185 ЦПК України, повернення позоної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення .

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 185, 258-261, 352-354 ЦПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Тростянецького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Центрального Міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - ОСОБА_2 про оскарження відмови відповідача про внесення змін до актового запису Цивільного стану та зобов`язання вчинити певні дії - повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Людмила ТОКАРЧУК