Номер провадження: 22-ц/813/5818/24
Справа № 521/3402/24
Головуючий у першій інстанції Маркарова С.В.
Доповідач Кострицький В. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючий суддя Кострицький В.В. (суддя - доповідач),

судді Назарова М.В., Лозко Ю.П..,

за участю секретаря судового засідання Булацевської Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 17 травня 2024 року, постановлена у складі судді Маркарової С.В., у приміщенні того ж суду,

у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про визнання особи обмежено дієздатною,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст судового рішення, що оскаржується

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 17 травня 2024 року заяву ОСОБА_1 про визнання особи обмежено дієздатною, за участю заінтересованих осіб ОСОБА_2 , Хаджибейська районна адміністрація Одеської області повернуто заявнику, оскільки вимоги ухвали судді від 20.03.2024 року про залишення заяви без руху не були виконані у визначений судом строк.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права, просив скасувати ухвалу суду про повернення заяви та ухвалити нове рішення, яким відкрити провадження у справі.

В обґрунтування скарги посилається на те, що зазначене рішення є таким, що не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, оскільки: ОСОБА_2 вчиняє правочини, проте не знає, що таке правочин, чим створює на небезпеку рідних та близьких.

Вказує, що доказів про які зазначив суд він немає.Відповідні докази про нездатність відповідача відповідати за деякі дії є у матеріалах справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення боргу. За його інформацією сторони спори навмисно вчинили удаваний правочин, внаслідок якого відбулося відмивання, легалізація майна відповідача, отриманого злочинним шляхом - шляхом обману.

Явка сторін в судове засідання

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо повернення заяви позивачеві (заявникові).

Вказані особливості встановлюються у ст. 369 ЦПК України, а саме відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини 1 статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно із частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, апеляційний розгляд вказаної справи здійснено в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.

Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Визнаючи неподаною та повертаючи заяву суд першої інстанції зазначив, що пред`явлена заява ухвалою суду від 20.03.2024 була залишена без рухудля усунення недоліків заяви, а саме за формою скласти заяву із дотриманням вимог процесуального закону, зазначивши, окрім заявника, заінтересованих осіб та надати докази на підтвердження:

-реєстрації місця проживання ОСОБА_2 в Малиновському районі м.Одеси

-що ОСОБА_2 страждає на психічний розлад (копія медичних документів та інших документів, які свідчать про наявність психічного розладу, довідка МСЕК, виписки з медичної карти, висновки, рекомендації медичних комісій та медичних закладів, тощо)

-висновок органу опіки та піклування про доцільність обмеження дієздатності ОСОБА_2

-зарахування заявника на військовий облік

-відстрочення від призиву за мобілізацією.

Суддя зазначає, на виконання ухвали суду заявником надана заява, яка за своїм змістом не є виконання ухвали суду.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

З огляну на вищевикладені обставини, беручи до уваги те, що вимоги ухвали судді від 20.03.2024 про залишення заяви без руху не були виконані у визначений судом строк, суд першої інстанції прийшов до переконання, що дана заява підлягає поверненню заявнику з усіма доданими до неї документами.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Одеського апеляційного суду з таким погоджується, вважає названі висновки суду вірними, обґрунтованими та законними, оскільки вони ґрунтуються на правильному сприйнятті суддею положень цивільного процесуального законодавства, якими врегульовано питання щодо прийняття заяви у справах окремого провадження та відкриття по ній провадження.

За Конституцією України, ст.ст.4,43 ЦПК України та ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожній особі, як фізичній так і юридичній, а також державі гарантовано судовий захист їх інтересів.

Кожна особа при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Суд зобов`язаний поважати честь і гідність усіх учасників цивільного процесу і здійснювати правосуддя на засадах їх рівності перед законом і судом.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості (ст.ст.5, 6, 12 ЦПК України).

В світлі виписаного, колегія суддів вважає, що по даній заяві суд першої інстанції виконав вимог процесуального законодавства і не порушив право позивача на захист його інтересів.

Так, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

За ст. 19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку:

1) наказного провадження;

2) позовного провадження (загального або спрощеного);

3) окремого провадження.

Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Зокрема, в порядку окремого провадження вирішуються справи про обмеження дієздатності фізичної особи.

Пред`явлення позову (заяви) - це процесуальна дія, яка має здійснюватися у порядку, передбаченому ЦПК України.

В силу ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви, відповідно до ст. 185 ЦПК України постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено. Копія позовної заяви залишається в суді.

У разі скасування ухвали про повернення позовної заяви та направлення справи для продовження розгляду суд не має права повторно повертати позовну заяву.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Про повернення позовної заяви суддя постановляє ухвалу.

Зазначені правила стосуються і окремого провадження, в тому числі і справ про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи.

Відповідно до ст. 36 ЦК України, суд може обмежити цивільну дієздатність фізичної особи, якщо вона страждає на психічний розлад, який істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Суд може обмежити цивільну дієздатність фізичної особи, якщо вона зловживає спиртними напоями, наркотичними засобами, токсичними речовинами, азартними іграми тощо і тим ставить себе чи свою сім`ю, а також інших осіб, яких вона за законом зобов`язана утримувати, у скрутне матеріальне становище.

При цьому, порядок обмеження цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

Цивільна дієздатність фізичної особи є обмеженою з моменту набрання законної сили рішенням суду про це.

Згідно до ст. ст. 295- 297 ЦПК України, заява про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, у тому числі неповнолітньої особи, чи визнання фізичної особи недієздатною подається до суду за місцем проживання цієї особи, а якщо вона перебуває на лікуванні у закладі з надання психіатричної допомоги - за місцезнаходженням цього закладу.

Заяву про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи може бути подано членами її сім`ї, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги.

У заяві про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи мають бути викладені обставини, що свідчать про психічний розлад, істотно впливають на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, чи обставини, що підтверджують дії, внаслідок яких фізична особа, яка зловживає спиртними напоями, наркотичними засобами, токсичними речовинами, азартними іграми тощо, поставила себе чи свою сім`ю, а також інших осіб, яких вона за законом зобов`язана утримувати, у скрутне матеріальне становище.

Таким чином, з буквального тлумачення виписаного вище можна зробити висновок, що повнолітня фізична особа може бути обмежена в дієздатності з двох самостійних підстав, одна з яких, в свою чергу, передбачає дві одночасно наявні обставини, що підлягають доведенню в суді.

Так, перша з них стосується психічного стану фізичної особи, а друга, її соціальної поведінки та наслідків такої поведінки для сім`ї, про що заявник обов`язково повинен зазначити в своїй заяві.

Недотримання такого, тягне за собою наслідки, передбачені 175, 177, 185 ЦПК України

Оскаржена ухвала районного суду, в цілому, ухвалена, постановлена з дотримання виписаних вимог.

Як вбачається із заяви ОСОБА_1 , він звернувся до суду із заявою про визнання ОСОБА_2 , обмежено дієздатним та призначення опікуном відносно нього.

При цьому заявник не зазначив підстави цього та не назвав докази такому, що, в сукупності, не давало суду можливості встановити предмет судового дослідження, перевірки та оцінки.

Зазначене слід вважати недоліком заяви та залишити її без руху, що вірно і вчинив суд першої інстанції.

Крім того, в ухвалі судді від 20 березня 2024 року про залишення заяви ОСОБА_1 без руху вказано, як недоліки: а саме скласти заяву за формою із дотриманням вимог процесуального закону, зазначивши, окрім заявника, заінтересованих осіб та надати докази на підтвердження: реєстрації місця проживання ОСОБА_2 в Малиновському районі м.Одеси; що ОСОБА_2 страждає на психічний розлад (копія медичних документів та інших документів, які свідчать про наявність психічного розладу, довідка МСЕК, виписки з медичної карти, висновки, рекомендації медичних комісій та медичних закладів, тощо); висновок органу опіки та піклування про доцільність обмеження дієздатності ОСОБА_2 ; зарахування заявника на військовий облік; відстрочення від призиву за мобілізацією.

Проте, ОСОБА_1 надав суду заяву, яка за своїм змістом не відповідає вимозі виконання ухвали суду.

За вказаного, у суду не було підстав відкрити провадження у справі, оскільки не визначено заінтересованих осіб та ще й за не зовсім зрозумілими вимогами, а тому він і повинен був залишити її без руху, застосувавши передбачені процесуальним законодавством процесуальні дії, що той вірно і вчинив.

Наступною ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто особі, яка її подала, оскільки вона не виконала вимоги вищевказаної ухвали.

Вказана процесуальна дія відповідає положенням чинного процесуального законодавства, а тому підстав для скасування вказаної узвали колегією не вбачається.

В той же час, деякі дії районного суду не повністю відповідають процесуальному закону і є зайвими або неправильними.

Зокрема це стосується не зазначення, як вимагає процесуальне законодавство, а не подання, доказів у справі.

Відповідно до роз`яснення - п.7 постанови Пленуму Верховний Суд України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред`явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

Іншого законодавець не встановив, а тому вимоги суду про надання на стадії пред`явлення заяви документів, прямо не передбачених законом.

Отже, вимога суду про надання певних доказів не могла бути підставою для повернення заяви.

Заяву ОСОБА_2 про відмову від апеляційної скарги апеляційний суд залишає без розгляду, виходячи з того що таким правом наділений виключно апелянт, проте ОСОБА_2 не є таким.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду першої інстанції по суті вирішення указаного питання та не дають підстав вважати, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, про що зазначає у апеляційній скарзі скаржник.

Доводи апеляційної скарги, матеріали справи та зміст оскаржуваного судового рішення, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які передбачені нормами ЦПК України як підстави для скасування рішень.

Наведені скаржником в апеляційній скарзі доводи не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх переоцінці та особистого тлумачення скаржником норм процесуального закону.

За такого, оскаржена ухвала не підлягає скасуванню, що не позбавляє ОСОБА_1 можливості виправити недоліки та подати нову, виправлену заяву до суду.

Керуючись ст. ст.367, 368, 374, 379, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 17 травня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно з дня її прийняття, але може бути оскаржена протягом 30 днів з дня складання її повного тексту до Верховного Суду у порядку та випадках, передбачених ст.389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 01 жовтня 2024 року.

Головуючий В.В. Кострицький

Судді М.В. Назарова

Ю.П. Лозко