Справа № 697/2734/23
Провадження № 2/697/245/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2024 року

Канівський міськрайонний суд Черкаської області

у складі головуючого судді Колісник Л.О.,

за участю секретаря судового засідання- Румини М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Каневі, Черкаської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Смілянської окружної прокуратури в інтересах держави до Бобрицької сільської ради Черкаського району Черкаської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробнича фірма «Урожай» про витребування земельних ділянок, -

ВСТАНОВИВ :

У провадження Канівського міськрайонного суду Черкаської області надійшла цивільна справа за позовом Смілянської окружної прокуратури в інтересах держави до Бобрицької сільської ради Черкаського району Черкаської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ТОВ НВФ «Урожай» про визнання незаконними та скасування рішення в частині, витребування земельних ділянок.

Позовні вимоги з урахуванням заяви про зміну предмету позову, обґрунтовувалися тим, що предметом позову є порушення інтересів територіальної громади внаслідок прийняття всупереч встановленому порядку Бобрицької сільської Радою Черкаської області незаконних рішень щодо розпорядження землями, які є основним багатством України.

Бобрицької сільською радою від 26.01.2022 № 21-32/VIII прийняте рішення Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ( 01.03 для ведення особистого селянського господарства), яким затверджено проект із землеустрою щодо відведення ОСОБА_2 земельної ділянки та рішення від 23.11.2021 №18-53/VIII Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (01.03. для ведення особистого селянського господарства), яким затверджено проект із землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 .

Зазначені рішення є протиправними через порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" при їх прийнятті, що підтверджується постановою Канівської міськрайонного суду від 20.03.2023 у справі №697/ 1978/22, яка залишена без змін постановою Черкаського апеляційного суду від 28.06.2023, та відповідно до яких ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-7 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу.

На момент пред`явлення позовної заяви згідно з інформацією державного реєстру речових прав на нерухоме майно у власності ОСОБА_2 перебувала земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:1325 площею 1,4535 га, яка отримана на підставі рішення Бобрицької сільською радою від 26.01.2022 № 21-32/VIII та в подільшому ОСОБА_2 передана в оренду ТОВ НВФ Урожай.

Згідно з інформацією державного реєстру речових прав на нерухоме майно у власності ОСОБА_1 перебувала земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:1642 площею 1,1 га, яка отримана на підставі рішення Бобрицької сільською радою від 23.11.2021 №18-53/VIII.

Спірні земельні ділянки вибули з володіння Бобрицької сільської ради Черкаського району Черкаської області на підставі незаконних рішень сільської ради прийнятих в умовах конфлікту інтересів, внаслідок чого за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 незаконно зареєстровано право власності на спірні земельні ділянки, тому такі рішення є незаконними та підлягають скасуванню, а земельні ділянки - витребуванню у комунальну власність Бобрицької територіальної громади.

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 28.12.2023 відкрито провадження по даній справі та справу призначено розглядати в порядку загального позовного провадження.

Під час підготовчого провадження прокурором подана заява про зміну предмету позову, в якій він виклав позовні вимоги в новій редакції та просив: 1) витребувати у ОСОБА_2 та ТОВ «НВФ«Урожай» у комунальну власність Бобрицької територіальної громади в особі Бобрицької сільської ради земельну ділянку площею 1,4935 га кадастровий номер :01:001:1325, що розташована в адмінмежах Бобрицької сільської ради Черкаського району Черкаської області; 2) витребувати у ОСОБА_3 у комунальну власність Бобрицької територіальної громади в особі Бобрицької сільської ради земельну ділянку площею 1,1 га кадастровий номер :01:001:1642, що розташована в адмінмежах Бобрицької сільської ради Черкаського району Черкаської області. Також прокурором у підготовчому засіданні подана заява про закриття провадження у справі в частині позовних вимог у зв`язку з відсутністю предмету позовних вимог.

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 24.05.2024 заява прокурора про зміну предмета позову прийнята до розгляду, надано відповідачам строк для подання відзиву на позов. Враховуючи правову позицію Верховного Суду, висловлену у постанові від 20.09.2021 у справі № 638/3792/20, відповідано до якої закриття провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст. 255 ЦПК України можливе лише у судовому засіданні, питання про закриття провадження у справі в частині вимог за відсутністю предмету позову в підготовчому провадженні не вирішувалося, підготовче провадження продовжене.

Відповідачі правом на подання відзиву на позов не скористалися, відзив на позов до суду не подали.

Ухвалою суду від 22.07.2024, підготовче проавдження закрито, справу призначено до розгляду по суті.

Розгляд справи неодноразово відкладався за клопотанням сторін.

Як встановлено судом, ввдповідно до заяви від 24.05.2024, прокурор просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору в частині витребування з незаконного володіння ОСОБА_2 земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:1325, площею 1,4935 га, та з незаконного володіння ОСОБА_1 земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:1642, площею 1,1 га. В частині витребування з незаконного володіння ТОВ «НВФ «Урожай» земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:1325, площею 1,4935 га просив розгляд справи продовжити.

Заява обгрунтовувалась тим, що на час подання позову у власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували спірні земельні ділянки. Водночас рішенням Канівського міськрайонного суду від 09.04.2024 у справі № 697/2016/23 задоволено позов ОСОБА_1 та скасовано рішення Бобрицької сільської ради від 23.11.2021 № 18-53/VIII « Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ( 01.03 для ведення особистого селянського господарства)», яким затверджено проект із землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:1642, площею 1,1 га ОСОБА_1 . Рішенням Канівського міськрайонного суду від 09.04.2024 у справі № 697/2017/23 задоволено позов ОСОБА_2 та скасовано рішення Бобрицької сільської ради від 26.01.2022 № 21-32/VIII « Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ( 01.03 для ведення особистого селянського господарства)», яким затверджено проект із землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:1325, площею 1,4935 га ОСОБА_2 .

На підставі вказаних рішень державним реєстратором виконавчого комітету Бобрицької сільської ради внесені відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про припинення приватної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на ці земельні ділянки та зареєстровано право комунальної власності за територіальною громадою в особі Бобрицької сільської ради. У зв`язку з цим, предмет спору з частині витребування з незаконного володіння ОСОБА_1 та ОСОБА_2 земельних ділянок відсутній.

У судове засідання сторони не з`явилися.

Від прокурора ОСОБА_4 надійшла заява про розгляд справи без її участі, клопотання про закриття провадження в частині позовних вимог про витребування з незаконного володіння ОСОБА_2 , ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю предмету спору підтримує, просить розглянути справу по суті в частині вимог про витребування з незаконного володіння ТОВ «НВФ «Урожай» земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:1325, площею 1,4935 га.

Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, уповноважили представляти свої інтереси свого представника - адвоката Хорошун О.В.

Від представника відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 адвоката Хорошун О.В. надійшла заява, у якій вона просить закрити провадження у справі в частині позовних вимог про витребування з незаконного володіння ОСОБА_2 , ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю предмету спору. Також представник відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 адвоката Хорошун О.В. подала заяву про розгляд справи у її відсутності, просить відмовити у задоволенні позову прокурора до ТОВ «НВФ «Урожай» про витребування з незаконного володіння земельної ділянки, оскільки земельні ділянки повернуті в комунальну власність Бобрицької сільської ради, до якої перейшли всі права та обов`язки сторони по договору оренди землі, а прокурором не доведено порушення інтересів держави договором оренди земельної ділянки.

Представники відповідачів Бобрицької сільської ради Черкаського району Черкаської області та ТОВ «НВФ «Урожай» в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Від представника відповідача ТОВ «НВФ «Урожай» надійшла заява про розгляд справи без її участі, просить відмовити у позові, оскільки в матеріалах справи є заява про закриття провадження у зв`язку з переходом права власності на спірні земельні ділянки від ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до Бобрицької сільської ради Черкаської області. Права та обов`язки орендодавця за договором оренди на спірні земельні ділянки також перейшли до правонаступника. Перехід права власності на орендовану земельну ділянку не є підставою для припинення договору оренди земельної ділянки, а для зміни умов чи його розірвання. Прокурором не доведено, що в умовах чинного договору оренди земельної ділянки порушуються інтереси держави, ним не заявлено вимоги про звільнення ТОВ "НВФ "Урожай" земельної ділянки.

Суд дійшов висновку що неявка учасників, належним чином повідомлених про розгляд справи не перешкоджає розгляду справи.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється

Суд, вивчивши подані заяви учасників, клопотання прокурора про закриття провадження у справі в частині позовних вимог у зв`язку із відсутністю предмету спору, матеріали справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до наступного.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

За змістом принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого у ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Крім того, особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги (принцип диспозитивності цивільного судочинства).

Суд, вивчивши подані заяви учасників, клопотання прокурора про закриття провадження у справі в частині позовних вимог у зв`язку із відсутністю предмету спору, матеріали справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого у ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Крім того, особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги (принцип диспозитивності цивільного судочинства).

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача, а встановлення належності відповідачів та обгрунтованості позову - обов`язком суду. Вказане відповідає позиції Верховного Суду, висловленій в постанові від 01.11.2021 у справі № 405/3360/17 Згідно з п.2 ч.2, ч.3 ст.49 ЦПК України крім прав та обов`язків, визначених у ст. 43 цього Кодексу: позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Судом встановлено та не оспорюється учасниками, що на час подання позову у власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували спірні земельні ділянки. Водночас рішенням Канівського міськрайонного суду від 09.04.2024 у справі № 697/2016/23 задоволено позов ОСОБА_1 та скасовано рішення Бобрицької сільської ради від 23.11.2021 № 18-53/VIII « Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ( 01.03 для ведення особистого селянського господарства)», яким затверджено проект із землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:1642, площею 1,1 га ОСОБА_1 .

Рішенням Канівського міськрайонного суду від 09.04.2024 у справі № 697/2017/23 задоволено позов ОСОБА_2 та скасовано рішення Бобрицької сільської ради від 26.01.2022 № 21-32/VIII « Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ( 01.03 для ведення особистого селянського господарства)», яким затверджено проект із землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:1325, площею 1,4935 га ОСОБА_2 .

На підставі вказаних рішень державним реєстратором виконавчого комітету Бобрицької сільської ради внесені відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про припинення приватної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на ці земельні ділянки. У зв`язку з цим, предмет спору з частині витребування з незаконного володіння ОСОБА_1 та ОСОБА_2 земельних ділянок відсутній.

Як вбачається із Інформації з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 23.05.2024 № 379886553 та № 379887807 власником земельних ділянок, площею 1,4935 га з кадастровим номером :01:001:1325 та площею 1,1 га з кадастровим номером :01:001:1642 є територіальна громада, Бобрицька сільська рада Черкаської області, код ЄДРПОУ 35797342. Право власності зареєстроване 15.05.2024 відповідно до рішень про державну реєстрацію прав від 17.05.2024.

За таких обставин суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі в частині витребування з незаконного володіння ОСОБА_2 земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:1325, площею 1,4935 га, та з незаконного володіння ОСОБА_1 земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:1642, площею 1,1 га., на підставі п. 2 ч.1 ст. 255 ЦПК України у зв`язку з відсутністю предмета спору, так як це не суперечить закону, не порушує чиї-небудь права, свободи чи інтереси та закрити провадження у справі в цій частині.

Водночас, суд встановив, що прокурор підтримує позов в частині витребування з незаконного володіння ТОВ «НВФ «Урожай» земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:1325, площею 1,4935 га та просить продовжити розгляд справи в цій частині.

Відповідно до ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, зокрема, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

У ст.124 Конституції України визначено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Згідно зі ст. 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

З метою якісної та чіткої роботи судової системи міжнародним і національним законодавством передбачено принцип спеціалізації судів.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних і юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа.

Вирішуючи питання про наявність або відсутність юрисдикції суду, необхідно з`ясувати, зокрема, характер спірних правовідносин, а також суть права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа.

За загальним правилом у порядку цивільного судочинства загальні суди вирішують справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, зокрема, спори, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також із інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Тобто в порядку цивільного судочинства розглядаються справи, що виникають із приватноправових правовідносин.

Так, згідно з ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

При цьому, у ч. 1 ст. 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Перелік категорій справ, що підлягають розгляду в порядку господарського судочинства, визначено у ст. 20 ГПК України.

Так, згідно з ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках.

Частиною 1 ст. 2 ГПК України передбачено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до статті 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Як зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.03.2021 у справі N 367/4695/20 критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, у якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа. Отже, у порядку цивільного судочинства за загальним правилом можна розглядати будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін зазвичай є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

При визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні враховувати суб`єктний склад такого спору, суть права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлені вимоги, характер спірних правовідносин, зміст та юридичну природу обставин у справі.

При вирішенні питання про те, чи можна вважати правовідносини та відповідний спір господарськими, необхідно керуватися ознаками, наведеними у статті 3 ГПК України України. Господарський спір належить до юрисдикції господарського суду, зокрема, за таких умов: участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, урегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського й цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом.

Отже, критеріями розмежування розгляду справ у порядку цивільного чи господарського судочинства є як суб`єктний склад сторін спору, так і характер спірних правовідносин".

Отже, суд враховує, що законодавець запровадив такі правила розмежування юрисдикції судів: загальна (цивільна) юрисдикція є всеохоплюючою; якщо справа не віднесена до юрисдикції інших (адміністративних чи господарських) судів, то вона підлягає розгляду загальним (цивільним) судом. Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне, а по-друге - суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Натомість юрисдикцію адміністративних чи господарських судів у спрощеному вигляді можна визначити так: перші мають повноваження вирішувати публічно-правові спори, а другі - спори, що виникають при здійсненні господарської діяльності.

При цьому, визначення правильної юрисдикційності того чи іншого спору має важливе значення. Адже Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у своїй практиці неодноразово звертав увагу на те, що кожен має право на суд, встановлений законом, тобто відповідний орган повинен мати повноваження вирішувати питання, що належать до його компетенції, на основі принципу верховенства права (рішення ЄСПЛ від 29.04.1988 у справі "Белілос проти Швейцарії"); юрисдикцію суду має визначати закон (доповідь Європейської комісії від 12.10.1978 у справі "Занд проти Австрії").

Разом з тим, суд враховує, що ст. 2 ЦПК України визначено, що учасниками цивільних відносин є фізичні особи та юридичні особи. Учасниками цивільних відносин є: держава Україна, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб`єкти публічного права.

Аналіз цієї норми права дає підстави вважати, що суб`єкти публічного права, вказані в ч. 2 ст. 2 ЦПК України можуть бути учасниками цивільних відносин лише за умови набуття статусу особи.

Для того, щоб бути повноцінним учасником цивільних відносин, державі потрібно мати певний правовий вираз (статус), притаманний звичайним учасникам цих відносин, тобто статус особи. Враховуючи національні правові традиції, мова може йти лише про статус юридичної особи публічного права. Таким чином, держава, будучи особою публічного права приймає участь в цивільному обороті, несе майнову відповідальність як казна.

Враховуючи наведене, суд вважає, що в даній справі після закриття провадження у справі в частині витребування у фізичних осіб земельних ділянок, наявний спір щодо витребування земельної ділянки з незаконного володіння лише між державою Україна, інтереси якої представляє прокурор та юридичними особами публічного і приватного права відповідно - Бобрицькою сільською радою Черкаської області, ТОВ «НВФ «Урожай».

Отже з огляду на наведені критерії розмежування юрисдикційної підвідомчості, суб`єктний склад спору та його предмет, спір у даній справі в цій частині не підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства в судах загальної юрисдикції, оскільки, містить ознаки господарського спору.

Таким чином, даний спір підлягає вирішенню у порядку господарського судочинства.

Порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 ЦПК України є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.

Отже розгляд даного спору по суті з порушенням правил юрисдикції загальних судів не буде ефективним засобом юридичного захисту прав позивача оскільки імперативний припис статті 19 ЦПК України вимагає обов`язкового скасування рішення із закриттям провадження у справі незалежно від доводів апеляційної скарги.

Разом з тим, позивач не позбавлений можливості звернутись з позовом про захист інтересів держави до суду, встановленого законом.

З огляду на викладене провадження у справі в частині витребування з незаконного володіння ТОВ «НВФ «Урожай» земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:1325, площею 1,4935 га також підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України, оскільки не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Разом з тим суд роз`яснює, що відповідно до статті 20 ГПК України позивач може звернутись даним позовом до відповідного господарського суду за правилами господарського судочинства.

Згідно із ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Відповідно до ч. 2 ст. 255 ЦПК України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Законом України «Про судовий збір» передбачений виключний перелік підстав для повернення сплаченої суми судового збору.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається у разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Оскільки провадження у справі закрито, судовий збір, сплачений Черкаською обласною прокуратурою за розгляд справи, необхідно повернути позивачу.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 49, 255, 256,258-261, 353-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про закриття провадження у справі в частині позовних вимог задовольнити.

Закрити провадження у справі в частині позовних вимог про витребування з незаконного володіння ОСОБА_2 земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:1325, площею 1,4935 га, та з незаконного володіння ОСОБА_1 земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:1642, площею 1,1 га на підставі п. 2 ч.1 ст. 255 ЦПК України у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Закрити провадження у справі в частині витребування з незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Урожай» земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:1325, площею 1,4935 га на підставі п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України, оскільки не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Роз`яснити позивачу що заявлені вимоги в частині витребування з незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Урожай» земельної ділянки підлягають розгляду господарському суді за правилами господарського судочинства.

Роз`яснити сторонам, що на підставі ч.2 ст. 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служи України у Черкаській області (м. Черкаси, вул. Хрещатик, 192, індекс 18001) повернути Черкаській обласній прокуратурі (, р/р UA0003751 в Державній казначейській службі України м. Київ) з Державного бюджету України (код бюджетної класифікації доходів 22030101) судовий збір в розмірі 10736,00 грн., сплачений платіжною інструкцією №2826 від 13.12.2024

Копію ухвали суду надіслати сторонам.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий Л . О . Колісник