Справа № 219/3434/17
Провадження № 2-п/229/29/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2024рокуДружківський міський суд Донецької області

у складі судді Хомченко Л.І.

секретар Бондаренко О.С.

представника заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Дружківка заяву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу .

ВСТАНОВИВ:

08.07.2024 року заявник звернувся з заявою про перегляд судового рішення від 26.06.2017 року Артемівського міськрайонного суду Донецької області по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу відповідно до якого шлюб між сторонами розірвано. Заявник посилалась на те ,що вона не була присутня у судовому засіданні та не надала відзиву на позовну заяву з поважних причин:

по-перше ,вона не була обізнана як про факт звернення позивача до суду так і про факт судового розгляду справи про розірвання шлюбу .Дану інформацію їй не повідомляв і позивач ,з яким вона хоча спільно і не проживає ,але підтримують відносини і спілкуються. Позивач і відповідач мають двох дорослих дітей ,вирішують питання використання нерухомого майна придбаного за сумісні кошти. ОСОБА_2 дізналась про факт розірвання шлюбу між нею та її чоловіком в судовому порядку, шляхом ухвалення заочного рішення Артемівським міськрайонним судом Донецької області від 06.06.2017 року від їх спільного сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 лише у травні 2024 року ,а причину розірвання шлюбу ОСОБА_4 пояснив сину так ,що мав виїхати з тимчасово окупованої території Донецької області з метою укладання шлюбу з іншою жінкою та проживати на території України. Але стосунки з цією жінкою не склалися та він залишився проживати та тимчасово окупованої території Донецької області .І у зв`язку з тим ,що його плани не реалізувалися він вирішив приховати факт розірвання шлюбу.

По-друге заявник після 2014 року жодного разу не виїжджала з тимчасово окупованої території. З 2017 року по травень 2024 року ,не отримувала в будь-який спосіб інформації та тексту заочного рішення Артемівського міськрайонного суду від 26.06.2017 року.

По-трете , це рішення не містить посилання на конкретну частину ст.76 ЦПК України відповідно до якої судова повістка вважається врученою ,що є підставою для скасування заочного рішення.

По -четверте , повний текст судового рішення вона отримала після звернення за судовою допомогою до адвоката Овчаренко Р.В. з відповіді Дружківського міського суду від 10.06.2024 року.

Заявник ОСОБА_2 до судового засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність .

Представник заявника підтримав заявлені вимоги , надав пояснення аналогічно викладеним у заяві , просив вимоги задовольнити , пояснив ,що заявник ОСОБА_2 з`явитися у судове засідання не може оскільки перебуває на тимчасово окупованої території.

Позивач ОСОБА_3 до судового засідання 29.07.2024року,13.08.2024року,26.08.2024року,09.09.2024 року,30.09.2024 року не з`явився, про час та дату розгляду справи його було повідомлено належним чином ,шляхом направлення йому судових повісток та шляхом оголошення про виклик до суду . Згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру ОСОБА_3 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 . Відповідно до відповіді Мінсоц політики станом на 26.07.2024 року ОСОБА_3 зареєстрований та фактично проживав АДРЕСА_2 , та адреса для листування та фактичного проживання АДРЕСА_3 з 08.12.2017 року. Згідно повідомлення Державної прикордонної служби України ОСОБА_3 виїхав з України 03.12.2021 року .Повістки спрямовані за місцем проживання ОСОБА_3 у м. Костянтинівка повернуті з відміткою не вручена, адресат відсутній за вказаною адресою(арк.с.134 )

Заслухав пояснення сторін та дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог, матеріали заяви про перегляд заочного рішення, суд дійшов висновку, що заява про скасування заочного рішення задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Заочний розгляд справи регламентується главою 11 ЦПК України.

За приписами статті 289 ЦПК України заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відповідно до положень частин другої, третьої статті 284 цього Кодексу заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

З інформації, розміщеної в Єдиному державному реєстрі судових рішень (далі ЄДРСР) за посиланням https://reyestr.court.gov.ua/Review/67407992убачається,

що заочне рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 26.06.2017 року набрало законної сили : 07.07.2017року.

Згідно із частиною першою статті 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Пунктом 3 частини другої, частиною сьомою статті 285 ЦПК України передбачено, що у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначено обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання та (або) неповідомлення їх суду, а також причин неподання відзиву, і докази про це. До заяви про перегляд заочного рішення додаються докази, на які посилається заявник.

Відповідно до частини першої статті 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Частинами третьою, четвертою статті 287 ЦПК України визначено, що у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення або скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Згідно ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

За змістом зазначених положень чинного законодавства скасування заочного рішення суду можливе за умов, що відповідач не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, та відповідач надає докази, які мають значення для справи, та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни. Тобто, якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення. Наявність наведених вище обставин повинна бути у їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них, заочне рішення скасуванню не підлягає.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення у справі «Рябих проти Росії»).

Так, судом встановлено, що 26.06.2017 року Артемівським міськрайонним судом Донецької області ухвалено заочне рішення, яким позов ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволено та шлюб між сторонами розірвано , та яке набуло законної сили 07.07.2017 року.

Підставами скасування заочного рішення суду від 26.06.2017 року заявник вказує, що по-перше ,вона не була обізнана як про факт звернення позивача до суду так і про факт судового розгляду справи про розірвання шлюбу .Дану інформацію їй не повідомляв і позивач ,з яким вона хоча спільно і не проживає ,але підтримують відносини і спілкуються. Позивач і відповідач мають двох дорослих дітей ,вирішують питання використання нерухомого майна придбаного за сумісні кошти. ОСОБА_5 дізналась про факт розірвання шлюбу між нею та її чоловіком в судовому порядку, шляхом ухвалення заочного рішення Артемівським міськрайонним судом Донецької області від 26.06.2017 року від їх спільного сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 лише у травні 2024 року ,а причину розірвання шлюбу ОСОБА_4 пояснив сину ,що мав виїхати з тимчасово окупованої території Донецької області з метою укладання шлюбу з іншою жінкою та проживати на території України. Але стосунки з цією жінкою не склалися та він залишився проживати та тимчасово окупованої території Донецької області .І у зв`язку з тим ,що його плани не реалізувалися він вирішив приховати факт розірвання шлюбу.

По-друге заявник після 2014 року жодного разу не виїжджала з тимчасово окупованої території. З 2017 року по травень 2024 року ,не отримувала в будь-який спосіб інформації та тексту заочного рішення Артемівського міськрайонного суду від 26.06.2017 року.

По-трете , це рішення не містить посилання на конкретну частину ст.76 ЦПК України відповідно до якої судова повістка вважається врученою ,що є підставою для скасування заочного рішення.

По -четверте , повний текст судового рішення вона отримала після звернення за судовою допомогою до адвоката Овчаренко Р.В. з відповіді Дружківського міського суду від 10.06.2024 року.

Як вбачається з матеріалів справи відповідача ОСОБА_2 повідомлялось про час та дату розгляду справи про розірвання шлюбу 16.06.2017 року шляхом розміщення оголошення на сайті Артемівського міськрайонного суду ,та шляхом розміщення оголошення у газеті ,,Урядовий кур`єр ,, та газеті ,, Донеччина ,, (арк.с.111-112).

Разом з тим, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України» від 09 червня 2001 року, зазначено, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії»).

Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення у справі («Ryabykh v. Russia», №52854/99, п. 52).

Виходячи з вищенаведеної практики ЄСПЛ, скасування рішення суду, що набрало законної сили, за відсутності факту істотності таких обставин, з мотивів неправильного застосування судом норм матеріального та/або процесуального права буде порушенням принципу юридичної визначеності, тобто п. 1 ст. 6 конвенції, а також ст. 1 Першого протоколу до неї, оскільки в позивача після задоволення його вимог були законні сподівання на те, що його інтереси є остаточно захищеними.

Водночас слід зазначити, що очевидним є те, що спір між сторонами виник з приводу особистих немайнових відносин, і відновлення реєстрації шлюбу без наміру й можливості відновлення сімейних відносин не ґрунтується на нормах Сімейного кодексу України.

С заяви відповідача не вбачається, що вона має намір на відновлення шлюбних стосунків ,зазначає що тривалий час не мешкає з відповідачем , але спілкується і має наміри щодо розподілу майна.

Скасування рішення суду через значний проміжок часу (через 7 років після набуття рішенням чинності ) без наміру відновлення сімейних відносин, матиме наслідком дестабілізацію приватних відносин та порушення прав інших осіб.

З урахуванням вищезазначеного, підстав та доказів для скасування заочного рішення заявником не надано, тому заява про перегляд заочного рішення не підлягає задоволенню.

Згідно до ч. 4 ст. 287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Керуючись ст. ст. 258-261, 287-289 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В

Заяву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 26.06.2017 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишити без задоволення.

Роз`яснити заявнику, що, відповідно до ч. 4 ст. 287 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

У повному обсязі ухвалу складено 04.10.2024 року.

Суддя Л.І.Хомченко

08 жовтня 2024 р.