Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/1969/24

Номер провадження: 2/511/552/24

25 вересня 2024 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Гринчак С. І.,

секретаря судового засідання Полихи Ю.О.,

за участю:

позивача- ОСОБА_1 ,

відповідача- ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на дитину,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовної заяви.

У травні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просив:

- зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 згідно судового наказу Роздільнянського районного суду Одеської області від 14.05.2018 року, справа № 511/931/2018, на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходів). Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Роздільнянським РВ УМВС України в Одеській області, аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

- припинити стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрованого АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН: НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_3 , виданий Роздільнським РВ УМВС України в Одеській області, аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі (частини) заробітку (доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 24.04.2018 року до його повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 , на підставі судового наказу, виданого Роздільнянським районним судом Одеської області від 10 травня 2018 року у справі № 511/931/18.

Свої позовні вимоги мотивував тим, що він з 2002 року перебував в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , який було розірвано відділом реєстрації актів цивільного стану Роздільнянського районного управління юстиції Одеської області 12 лютого 2008 року. Від шлюбу мають дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Судовим наказом Роздільнянського районного суду Одеської області від 10.05.2018 року по справі № 511/931/18 з нього стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі (однієї четвертої) частки з усіх видів заробітку (доходів), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 24.04.2018 року, і до досягнення сином повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 29.01.2024 року з нього стягуються аліменти на користь ОСОБА_2 на навчання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , щомісячно, у розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, починаючи з 13.11.2023 року і до закінчення навчання, тобто, до липня 2025 року (за умови продовження навчання), але не більше ніж до досягненням ним двадцяти трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7 . Також зазначив, шо він є пенсіонером та аліменти стягуються з пенсії. На теперішній час він опинився у скрутному становищі, він знаходився під вартою, на теперішній час до нього застосовано запобіжний захід домашній арешт, стан його здоров`я погіршилося. У 2024 році він одружився, його дружина є інвалідом ІІ групи. Крім того, його мати ОСОБА_4 , 1955 року народження є пенсіонеркою, яка хворіє та потребує допомоги. Тому на підставі викладеного, вимушений звернутися до суду з даними позовними вимогами.

Процесуальні дії по справі.

Ухвалою судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 23.05.2024 року відкрито провадження по даній цивільній справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням( викликом) сторін та призначено судове засідання. ( а.с.30)

16.08.2024 року через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів відмовити в повному обсязі.( а.с. 39-40)

23.08.2024 року через канцелярію суду від позивача надійшли пояснення на відзив відповідача. ( а.с.51-56)

Позиції сторін.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 не визнала, пояснивши, що позивачем не наведено жодних обставин, що в нього погіршився матеріальний, сімейний стан чи здоров`я, після видачі вищезазначеного судового наказу, та просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом по справі встановлені наступні фактичні обставини справи.

Судом встановлено, що сторони по справі з 2002 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано відділом реєстрації актів цивільного стану Роздільнянського районного управління юстиції Одеської області 12 лютого 2008 року на підставі актового запису № 27. ( а.с.14)

Від шлюбу мають дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Судовим наказом Роздільнянського районного суду Одеської області від 10.05.2018 року по справі № 511/931/18 ( номер провадження 2-н/511/57/18) з позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Роздільнянським РВ УМВС України в Одеській області, аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 24.04.2018 року до його повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 . ( а.с.15).

Постановою старшого державного виконавця Роздільнянського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 04.06.2018 року відкрито виконавче провадження ВП № 56516977 з виконання судового наказу № 511/931/18 виданого Роздільнянським районним судом Одеської області від 10.05.2018 року. ( а.с. 19)

Згідно довідки № 33181 виданої начальником Роздільнянського ВДВС ПМУ МІО (м.Одеса) від 22.12.2023 року, аліменти за судовим наказом № 511/931/18 від 14.05.2018 року, що видав Роздільнянський районний суд Одеської області, стягуються з пенсії боржника ОСОБА_1 , щомісячно в повному обсязі, заборгованість відсутня. ( а.с. 22).

Рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 29.01.2024 року по справі № 511/3653/23 (номер провадження 2-н/511/106/124) з позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , стягнуто аліменти на навчання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_4 , щомісячно, у розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, починаючи з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 13.11.2023 року і до закінчення навчання тобто до липня 2025 року (за умови продовження навчання), але не більше ніж до досягненням ним двадцяти трьох років, тобто до 23.10.2028 року. (а.с.16-17)

10.04.2024 року позивач одружився із ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, серії НОМЕР_5 виданого 10 квітня 2024 року Роздільнянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), на підставі актового запису №58. ( а.с.12)

Дружина відповідача: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 є інвалідом ІІ групи ( загальне захворювання), показана робота не пов`язана з важким фізичним навантаженням, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією, серії 12ААГ № 951699 від 06.05.2024 року. ( а.с.13).

Позивач ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи армії, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_2 від 05.01.2021 року. ( а.с.11).

Мати позивача- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 є пенсіонером, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_6 від 12.05.2010 року. ( а.с.23).

Дані правовідносини регулюються наступним нормами права.

У відповідності до ч.1 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до ст.13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою (ч.3 ст.51 Конституції України ).

Згідно з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини).

Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення в Сімейному кодексі України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Згідно зі ст.141 СК мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ч.2,3 статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Таким чином на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на утримання дитини (забезпечення умов життя) також мають бути однаковими.

За змістом ст.180 СК, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Системний аналіз ст. 192 Сімейного Кодексу України, свідчить про те, що за позовом платника аліментів суд може зменшити їх розмір лише за наявності поважних причин, а саме: зміни його матеріального чи сімейного стану; погіршення його здоров`я та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Даний перелік обставин, які можуть слугувати підставою для зменшення розміру аліментів є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Обов`язок доказування наявності наведених обставин покладається на позивача.

Як роз`яснено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Суд приймає до уваги, що відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143 цс 13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані суду письмові докази, прийшов до наступного висновку .

Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього погіршилося матеріальне становище після видачі вищезазначеного судового наказу від 10.05.2028 року, оскільки у грудні 2023 року відповідач звернулася до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_6 , який продовжує навчання, та Рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 29.01.2024 року з нього стягнуто аліменти в розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходу) починаючи 13.11.2023 року і до 23.10.2028 року, крім того він являється інвалідом і аліменти стягуються з пенсії, на його утриманні знаходяться його мати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , яка є пенсіонеркою, у 2024 році він одружився, та його дружина є інвалідом ІІ групи, стан його здоров`я погіршилося, вважає що в порушення вимог законодавства, з нього стягується 50% від його доходів в рахунок аліментів та вважає, що розмір аліментів які з нього стягуються на дітей набагато перевищують їх потреби.

У постановах Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі №565/2071/19 (провадження №61-9460св20), від 28 травня 2021 року у справі №715/2073/20 (провадження № 61-1031св21) викладено такий правовий висновок щодо застосування статті 192 СК України: «Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану».

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, не спростовано матеріалами справи та позивачем, що позивач має регулярний дохід, оскільки регулярно отримує пенсію, з якої можливе відрахування аліментів на утримання дітей.

Надані суду медичні документи позивача (а.с.58) не можуть бути беззаперечним доказом погіршення стану його здоров`я, оскільки не містять в собі інформації щодо довготривалого чи стабільного його розладу.

Доводи позивача, що на утриманні позивача, знаходяться його мати: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , яка є пенсіонеркою, суд відхиляє, оскільки позивач не надав жодних підтверджуючих документів перебування її на його утриманні.

Разом з тим, позивач посилав на те, що в порушення вимог законодавства, з нього стягуються 50% від його доходів в рахунок аліментів.

Проте, у ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків, а в даному випадку відрахування із заробітної плати позивача за судовим рішення та судовим наказом складають лише 58%, які є предметом спору у справі.

Згідно п. 17 Постанови Пленуму ВС України від 15.05.2006 за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК ( 2947-14 ).

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік», встановлено прожитковий мінімум на дитину до 6 років- 2272грн., віком від 6 до 18 років- 2833 гривень.

Згідно ч.1 ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років; дітей віком від 6 до 18 років.

Відповідно до судового наказу Роздільнянського районного суду Одеської області від 10.05.2018 року у справі №511/931/18 та рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 29.01.2024 року у справі № 511/3653/23 та, розмір аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства України, а зменшення розміру стягнутих аліментів негативно вплине на належне забезпечення дітей та суперечитиме їх інтересам.

На наявність інших підстав для зменшення розміру аліментів позивач не вказував. Переконливих доказів про наявність підстав для зменшення цих сум позивач не надав.

За таких обставин, позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними та необґрунтованими, а тому задоволенню не підлягають.

Разом з тим, суд звертає увагу, що сторони не позбавлені права в майбутньому на звернення до суду з позовом про зміну розміру стягуваних аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Вирішуючи питання щодо судових витрат, суд встановив наступне.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено повністю, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача, згідно п.2 ч.2 ст.141 ЦПК.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.141,180-183,192,273 СК України, ст.ст. 4,18,19,76- 81,95,247,258-259, 263, 265, 273,354,355 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 до про зменшення розміру аліментів на дитину, відмовити.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, а у випадку оголошення вступної та резолютивної частини - протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст виготовлений та підписаний суддею 02.10.2024 року.

Суддя С. І. Гринчак