ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/2425/23 Номер провадження 22-ц/814/2665/24Головуючий у 1-й інстанції Шатілова Л.Г. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Обідіної О.І.,

суддів: Бутенко С.Б., Карпушина Г.Л.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Сидоренка Юрія Володимировича на рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 18 квітня 2024 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном,-

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном.

В обґрунтування позову зазначала, що вона є власником 1/2 частини будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Власником іншої 1/2 частини вказаного будинку є відповідач, яка в порядку спадкування після смерті попереднього власника ОСОБА_4 , прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння майном, але тривалий час в будинку не проживає та не утримує його належним чином.

Внаслідок чого дах будинку над її частиною протікає атмосферні опади попадають на горище будинку, звідки стікають всередину належної їй житлової частини будинку, що тягне за собою підвищену вологість, поширення плісняви та пошкодження внутрішнього оздоблення кімнат.

В позасудовому порядку спір вирішити не вдалось, відповідач не реагує на її повідомлення у «Viber», уникає спілкування, що свідчить про її небажання усунути пошкодження даху та провести його ремонт.

Внаслідок такої бездіяльності останньої порушуються права позивача як власника, оскільки вона не може повноцінно користуватись своєю частиною будинку та зазнає матеріальних збитків.

У зв`язку з чим просила зобов`язати відповідача усунути перешкоди у користуванні своїм нерухомим майном шляхом приведення покрівлі будинку над частиною, яка перебуває у власності ОСОБА_2 , в належний технічний стан та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 18 квітня 2024 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Відмова в задоволені позовних вимог обґрунтована не вірно обраним позивачем способом захисту свого цивільного права

Не погодившись з даним судовим рішенням, представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Сидоренко Ю.В. оскаржив його в апеляційному порядку, де посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення заявлених вимог в повному обсязі.

Вказував, що обраний позивачем спосіб захисту, передбачений законом, а саме п. 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України, відповідно до якого способом захисту цивільних прав та інтересів може бути примусове виконання обов`язку в натурі, оскільки власник зобов`язаний утримувати належне йому майно.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, приходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 є власником 1/2 частини будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19.12.2000, виданого державним нотаріусом Першої Миргородської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за № 2-2705.

Як вбачається з свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 27 грудня 2023 року, ОСОБА_2 успадкувала 1/2 частини будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 після смерті свого батька, ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав № 360258196 від 27 грудня 2023 року за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на 1/2 частини будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 27 грудня 2023 року.

Інформація про виділення часток із спільної часткової власності будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в матеріалах справи відсутня.

В обґрунтовування заявлених вимог позивач посилались на те, що відповідач не цікавиться своїм майном, не підтримує його в належному технічному стані та не здійснює заходів по усуненню пошкоджень, які маються в покрівлі даху, що призводить до протікання атмосферних опадів на спільне горище будинку, звідки останні проникають всередину належної їй частини будинку та призводять до пошкодження внутрішнього оздоблення кімнат, підвищеної вологості та поширення плісняви.

Так, позивач доводила, що на початку грудня 2022 року під час дощу сталося протікання даху будинку та вода з горища проникла до стелі прихожої кімнати, де виникла руда пляма, розміром приблизно 25*25 см, з якої вода потрапила і на підлогу. Позивачу довелося вживати невідкладних заходів щоб припинити протікання та висушити стелю та горище, але швидко це зробити не вдалося, через великий обсяг протікання. Наступного дня був мороз і волога, яка замерзла, пошкодила димохід.

На доведення зазначених в позові обставин, позивачем надано докази - акт обстеження горішнього приміщення домоволодіння, що знаходиться по АДРЕСА_1 від 13.12.2022 року, яким встановлено наявність на стелі в прихожій кімнаті плями рудого кольору неправильної форми, приблизно 25*25 см, котрі могли з`явитися від потрапляння води з горища.

При зовнішньому обстежені стану покрівлі комісією встановлено, що горішнє приміщення загальне на весь будинок, не переділене. Обрешітка даху має чорно-коричневий колір, декотрі черепичини на частині даху сусідки з`їхали з обрешітки нижче свого ряду, через що до них не щільно прилягають черепичини розміщеного вище ряду, в утворені щілини, ймовірно, потрапляла вода від опадів, долівка горища в декотрих місцях мокра. Між черепичинами, що з`їхали монтажна піна (зі слів ОСОБА_6 , він наніс її коли помітив протікання даху в саме цих місцях), частина труби димаря, що знаходиться під дахом сусідки та виходить з належної їй частини будинку, мокра, біля його основи мокра пляма на долівці горища. На частині хати сусідки відсутній коньок - це утворює щілину через яку видно небо та під нею на долівці горища мокра пляма, ймовірно від потрапляння води.

В ході розгляду справи, судом була призначена будівельно-технічна експертиза, згідно висновків якої частина покрівлі та даху над приміщенням кімнати «2-2»квартири АДРЕСА_2 , власником якої є ОСОБА_2 не відповідає вимогам ДБНВ.2.6-220:2017 «Покриття будівель і споруд» та ДСТУ-НБ В.2.6-214:2016 «Настанова з улаштування та експлуатації дахів будинків, будівель і споруд» в частині забезпечення надійного відведення води з покрівлі, а також забезпечення нормальних санітарно-гігієнічних умов у приміщеннях, розташованих під покриттям.

В цілому покрівля та дах житлового даного будинку знаходяться в задовільному стані, але на частині даху будинку над приміщенням кімнати «2-2» квартири АДРЕСА_3 мається порушення цілісності покрівлі даху із керамічної черепиць. Вказане порушення виникло у зв`язку із послабленням та прогином обрешітки в результаті чого виникло порушення цілісності покрівлі даху, пов`язане із сповзанням плиток керамічної черепиці з посадочних місць.

Вартість ремонтно-будівельних робіт по усуненню пошкоджень і приведенню покрівлі та даху житлового будинку АДРЕСА_1 у відповідність вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва становить 2880 грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що сторони по справі є співвласниками житлового будинку, які з урахуванням вимог ст. 360 ЦК України зобов`язані брати участь у витратах по його утриманню та збереженню. Оскільки між ними не було досягнути згоди щодо усунення пошкоджень покрівлі, то кожний з співвласників має право провести необхідні ремонтно будівельні роботи по усуненню таких пошкоджень та приведенню покрівлі в належний технічний стан, а в разі відмови іншого співвласника компенсувати понесені витрати на такий ремонт, стягнути їх в судовому порядку, що буде відповідати змісту цивільного права та сприятиме ефективному захисту останнього.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що обраний позивачем спосіб захисту є невірним, не відповідає правовим позиціям Верховного Суду при розгляді справ подібної категорії, що є самостійною підставою для відмови в позові.

Колегія суддів погоджується з даним судовим рішенням виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

У частині першій статті 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із частиною першою статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов`язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно.

Згідно з ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов наступних висновків (справа № 1527/2-109/11), які є обов`язковими при розгляді справи з подібними правовідносинами.

Боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього (ч. 4 статті 544 ЦК України).

Верховний Суд вказав, що кожен співвласник зобов`язаний брати участь у витратах щодо утримання майна, що є у спільній частковій власності, незалежно від того, хто здійснює фактичні дії, спрямовані на утримання спільного майна.

Співвласник, який виконав солідарний обов`язок щодо сплати необхідних витрат на утримання майна, має право вимагати від іншого співвласника їх відшкодування.

Якщо хтось із співвласників відмовляється брати участь у витратах, інші співвласники можуть здійснити їх самостійно і вимагати від цього співвласника відшкодування понесених витрат у судовому порядку або ж безпосередньо звернутись до суду з позовом про примусове стягнення з співвласника, який відмовився нести тягар утримання спільного майна, коштів для цієї мети.

В даному випадку житловий будинок є об`єктом спільної часткової власності сторін. Має спільні стелю, фундамент, стіни, а відтак в розумінні положень ст. 360 ЦК України кожний з його співвласників має обов`язок брати участь у витратах по його утриманню та збереженню в розмірі належної йому частки.

Враховуючи відсутність домовленості між співвласниками по усуненню пошкоджень даху будинку, який має спільне горище, кожний з них наділений правом здійснити необхідні ремонтно-будівельні роботи по усуненню таких пошкоджень, з подальшою грошовою компенсацією понесених витрат іншим співвласником. В разі відмови останнього у виплаті понесених витрат згідно до розміру його частки, інший співвласник має право вимагати стягнути на свою користь понесені ним витрати в судовому порядку.

Саме такий спосіб захисту буде вірним та сприятиме відновленню порушеного права у спірних правовідносинах, тоді як обраний позивачем судовий захист у вигляді покладення на іншого співвласника обов`язку провести будівельно-технічні роботи по усуненню протікання покрівлі даху не є ефективним та не відповідає положенням ст. 16 ЦК України.

Таким чином, вірно встановивши обставини по справі та правильно застосувавши до спірних правовідносин норми матеріального права, суд першої інстанції постановив законне та обґрунтоване рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

В ході апеляційного розгляду, 30.09.2024 року адвокатом Сидоренком Ю.В. було заявлено клопотання про зупинення провадження по справі до вступу правонаступника позивача ОСОБА_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 30.09.2024 року в задоволенні клопотання про зупинення провадження було відмовлено з підстав, що спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Разом з цим, пункт 3 вказаної статті визначає, що якщо судом першої інстанції ухвалено законне і обґрунтоване рішення, смерть фізичної особи сторони у спорі чи припинення юридичної особи сторони у спорі, що не допускає правонаступництва, після ухвалення такого рішення не може бути підставою для застосування вимог частини першої цієї статті.

За вказаних обставин, провадження у справі внаслідок смерті позивача у спорі, що не допускає правонаступництва, підлягає закриттю, без скасування постановленого судом першої інстанції судового рішення по справі.

Керуючись ст. 255, 377, 367 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Закрити провадження по цивільній справі ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 04 жовтня 2024 року.

Судді: О.І. Обідіна С.Б. Бутенко Г.Л. Карпушин