Справа № 520/81/15-ц
Провадження № 6/947/425/24
УХВАЛА

09.09.2024

Київський районний суд м. Одеси

У складі головуючого судді Луняченка В.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» ( ) про заміну стягувача у виконавчому провадженні його правонаступником,

ВСТАНОВИВ:

З заявою про заміну стягувача ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника ТОВ «Укрдебт Плюс» при виконанні рішення від 27.07.2015 у цивільній справі №520/81/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у власність, звернувся ТОВ «Укрдебт плюс», мотивуючи заяву тим, що рішенням Київського районного суду від 27.07.2015 в рахунок виконання основного зобов`язання щодо оплати заборгованості за кредитним договором №0 від 20.03.2008 року з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у розмірі 2501934,39 гривень, з яких: сума заборгованості за кредитом - 1 187 710, 01 гривень, сума заборгованості за відсотками - 1 314 224, 38 гривень, звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки № б/н від 20.03.2008 року, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 71,0 кв.м., житловою площею 38, 6 кв.м. та належить Іпотекодавцям на підставі Свідоцтва про право власності, виданого Управлінням житлово- комунального господарства виконкому Одеської міської ради 04.03.1998 року, р. № 4-13470, та Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Третьою Одеською нотаріальною конторою 26.10.1999 року, за р. №1- 4006, та зареєстрованого в КП « Одеське МБТІ та РОН» в книзі № 278пр-67, № 681 пр-175, номер запису 268, в Єдиному реєстрі за реєстраційним № 22555927, що підтверджується Витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно № 18180378, виданим Комунальним підприємством «Одеське МБТІ та РОН» 20.03.2008 р., і немає жодних договірних змін строків позовної давності, щодо правочинів на підставі яких Іпотекодавець отримав право власності на Предмет іпотеки, шляхом передачі Іпотекодержателю АТ «Дельта банк» предмета іпотеки у власність; визнано за Публічним акціонерним товариством «Дельта банк» (, МФО 380236, місцезнаходження: вул. Щорса, буд. 36, корп. Б, м. Київ, Київська обл., 01001) право власності на предмет іпотеки, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 71,0 кв.м, житловою площею 38, 6 кв.м та стягнуто в рівних частках з ОСОБА_1 ( ІНН НОМЕР_1 ) та з ОСОБА_2 ( ІНН НОМЕР_2 ) на користь ПАТ «Дельта банк» (, МФО 380236 місцезнаходження: вул Щорса, буд. 36, корп. Б, м. Київ, Київська обл., 01001) витрати по сплаті судового збору у розмірі 3654,00 гривень. Також в рішенні міститься застереженння що на момент дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014 року №1304-VII, що набрав чинності 07.06.2014 року, відстрочити виконання судового рішення.

Рішення суду станом на теперішній час не виконано, а заявник на підставі договору купівлі- продажу прав вимоги №2083/К від 15.11.2019 є новим кредитором в тому числі і за договором № 0 від 20.03.2008.

Через автоматизований розподіл судової справи між суддями, справу розподілено судді Київського районного суду м.Одеси Луняченку В.О.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, повідомлялись судом належним чином.

В заяві про заміну сторони виконавчого провадження міститься вимога про розгляд справи за відсутністю заявника.

Відповідно до положення ст. 442 ч. 3 ЦПК України, неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Дослідивши матеріали справи та заяву ТОВ «Укрдебт плюс» про заміну сторони стягувача, перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що вимоги про заміну сторони стягувача у виконанні рішення підлягають задоволенню з наступних підстав:

Як встановлено в судовому засіданні, в провадженні Київського районного суду м.Одеси перебувала цивільна справа № 520/81/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у власність.

За результатами розгляду по вказаній справі 27.07.2015 року судом постановлено рішення, яким позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у власність задоволений та судом вирішено:

« В рахунок виконання основного зобов`язання щодо оплати заборгованості за кредитним договором №0 від 20.03.2008 року з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у розмірі 2501934,39 гривень, з яких: сума заборгованості за кредитом - 1 187 710, 01 гривень, сума заборгованості за відсотками - 1 314 224, 38 гривень, звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки № б/н від 20.03.2008 року, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 71,0 кв.м., житловою площею 38, 6 кв.м. та належить Іпотекодавцям на підставі Свідоцтва про право власності, виданого Управлінням житлово- комунального господарства виконкому Одеської міської ради 04.03.1998 року, р. № 4-13470, та Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Третьою Одеською нотаріальною конторою 26.10.1999 року, за р. №1- 4006, та зареєстрованого в КП « Одеське МБТІ та РОН» в книзі № 278пр-67, № 681 пр-175, номер запису 268, в Єдиному реєстрі за реєстраційним № 22555927, що підтверджується Витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно № 18180378, виданим Комунальним підприємством «Одеське МБТІ та РОН» 20.03.2008 р., і немає жодних договірних змін строків позовної давності, щодо правочинів на підставі яких Іпотекодавець отримав право власності на Предмет іпотеки, шляхом передачі Іпотекодержателю АТ «Дельта банк» предмета іпотеки у власність.

Визнати за Публічним акціонерним товариством «Дельта банк» (, МФО 380236, місцезнаходження: вул. Щорса, буд. 36, корп. Б, м. Київ, Київська обл., 01001) право власності на предмет іпотеки, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 71,0 кв.м., житловою площею 38, 6 кв.м.

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_1 ( ІНН НОМЕР_1 ) та з ОСОБА_2 ( ІНН НОМЕР_2 ) на користь ПАТ «Дельта банк» (, МФО 380236 місцезнаходження: вул Щорса, буд. 36, корп. Б, м. Київ, Київська обл., 01001) витрати по сплаті судового збору у розмірі 3654,00 гривень.

На момент дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014 року №1304-VII, що набрав чинності 07.06.2014 року, відстрочити виконання судового рішення.»

Рішення суду набрало законної сили, оскільки відповідачами оскаржено не було.

На період дії мораторію не було виконано.

Закон України « Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014 року №1304- VII втратив чинність 21.04.2021.

13 квітня 2021 року Верховна Рада України прийняла Закон України № 1381-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті», відповідно до пункту 2 розділу П якого Закон України «Про мораторій на стягаення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» втрачає чинність через п`ять місяців з дня набрання чинності цим Законом.

Також 13 квітня 2021 року Верховна Рада України прийняла Закон України № 1382-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реструктуризації зобов`язань за кредитами в іноземній валюті та адаптації процедур неплатоспроможності фізичних осіб», яким внесла зміни до Кодексу України з процедур банкрутства у розділі «Прикінцеві та перехідні положення» та абзац четвертий пункту 2 виклала в такій редакції: «Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» втрачає чинність через двадцять місяців з дня введення в дію цього Кодексу».

Закони № 1381-ІХ та № 1382-ІХ Президент України 21 квітня 2021 року підписав, та 22 квітня 2021 року їх опубліковано в офіційному друкованому виданні - газеті «Голос України».

Закони України від 13 квітня 2021 року № 1381-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» та № 1382-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реструктуризації зобов`язань за кредитами в іноземній валюті та адаптації процедур неплатоспроможності фізичних осіб» набрали чинності 23 квітня 2021 року.

Відповідно до цих законів Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» (який втратив чинність 21 квітня 2021 року) поновлює свою дію на п`ять місяців з дня набрання чинності Законом № 1381-IX, тобто діє з 23 квітня 2021 року до 23 вересня 2021 року.

У зв`язку з введенням воєнного стану в Україні до норм Закону України «Про виконавче провадження» були внесені зміни.

Так, 15.03.2022 прийнято Закон України «Про внесення зміни до розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України "Про виконавче провадження» №2129-ІХ, відповідно до якого розділ ХПІ Прикінцеві та Перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження» доповнено пунктом 10-2, яким, крім іншого, визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

Отже, строк пред`явлення до виконання заочного рішення Київського районного суду м. Одеси від 27.07.2015 року у справі №520/81/15-ц, перервався у зв`язку з введенням воєнного стану та внесенням відповідних змін до Закону України "Про виконавче провадження».

Заявник ТОВ «Укрдебт плюс» на підставі договору купівлі- продажу прав вимоги №2083/К від 15.11.2019 є новим кредитором в тому числі і за договором № 0 від 20.03.2008.

Згідно вказаного договору, ТОВ "УКРДЕБТ ПЛЮС" набуло право вимоги, в тому числі по Кредитному договору №0 від 20.03.2008 року та за договорами забезпечення по кредиту.

Таким чином, кредитора за кредитним договором №0 від 20.03.2008 року та іпотекодержателя за договором іпотеки від 20 березня 2007 року було змінено з ПАТ «Дельта Банк» на ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС».

Відповідно до ч. 1 от. 512 Цивільного Кодексу України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Стаття 514 ЦК України визначає, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. На підставі ч. 5 ст. 15 Закону, у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони і"ї правонаступником.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 442 ЩІК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону ї"ї правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 516 ЦК України).

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора в зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин. У зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

Відповідно до ч.5 ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України

Відповідно до ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно за ст. 514 цього ж Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Надані до заяви письмові докази свідчать, що відповідно до положень ст. 512 ЦК України у правовідносинах, що виникли на підставі договору кредиту банком, та заявником сталась заміна кредитора у зв`язку з відступленням права вимоги.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може буті замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Частиною 1 ст. 442 Цивільного процесуального кодексу України передбачено «у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону ї правонаступником».

Пунктом 5 передбачено, що положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриттю виконавчого провадження.

За змістом статті 442 ЦПК України та статті 8 Закону України "Про виконавче провадження" у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником. Згідно з частинами 1, 2 ст. 8 Закону «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом.

Відповідно ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Таким чином, на підставі викладеного, суд приходить до висновку, що заява ТОВ Укрдебт плюс» про заміну сторони стягувача підлягає задоволенню, оскільки є обґрунтованою та доведеною.

Керуючисьст.442 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» ( ) про заміну стягувача у виконавчому провадженні його правонаступником - задовольнити.

Замінити стягувача Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» на його правонаступника- Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» ( м.Київ, пр-т С. Бандери, 28-А, ) з виконання заочного рішення Київського районного суду м.Одеси від 27.07.2015 у цивільній справі №520/81/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у власність.

Повна ухвала буде виготовлена судом протягом п`яти днів з дня постановлення її резолютивної частини.

Ухвала може бути оскаржена в Одеський апеляційний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня її проголошення в порядку ст. 354 ЦПК України.

Повна ухвала складена 16.09.2024.

Суддя В. О. Луняченко