Справа № 588/1890/24
провадження № 2/588/437/24
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

09 жовтня 2024 року м. Тростянець

Суддя Тростянецького районного суду Сумської області Огієнко О.О., розглянувши матеріали позову ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОПОЛІС-1» про стягнення заробітної плати, компенсації за час затримки розрахунку при звільненні, компенсації за невикористану відпустку,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 у жовтні 2024 року звернувся до суду в інтересах ОСОБА_2 із указаним позовом, у якому просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОПОЛІС-1» на користь ОСОБА_2 заборгованість з невиплаченої заробітної плати у розмірі 86230,40 грн, середню заробітну плату за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 308668,50 грн, компенсацію за невикористані відпустки у розмірі 37218,87 грн, а також витрати на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, вважаю, що позовна заява підлягає залишенню без руху, виходячи із таких мотивів.

Позовна заява має відповідати вимогам, передбаченим ст. 175 та 177 ЦПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За змістом ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за вимогами майнового характеру, яка заявлена фізичною особою сума судового збору складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1211,20 грн) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (15140,00 грн).

Зі змісту позовної заяви вбачається, що представником позивача заявлені три вимоги майнового характеру: стягнення заборгованості по заробітній платі у розмірі 86230,40 грн, стягнення середньої заробітної плати за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 308668,50 грн, та стягнення компенсації за невикористані відпустки у розмірі 37218,87

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Відповідно до висновків Верховного Суду викладених у постанові від 10.01.2019 по справі № 728/2955/18, починаючи з 1 вересня 2015 року позивачі в справах за позовними вимогами, що випливають із трудових відносин, не звільняються від сплати судового збору, за винятком позовів про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 30.01.2019 у справі № 910/4518/16 погодилася з попередніми правовими позиціями Верховного суду України, що вимоги щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не належать до вимог, за пред`явлення яких до роботодавця працівники-позивачі звільняються від сплати судового збору.

Схожі висновки щодо застосування норм права містяться і в постанові Верховного Суду від 19.02.2020 у справі 761/943/18.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 08.02.2022 у справі № 755/12623/19 (провадження № 14-47цс21) констатувала, що середній заробіток за час вимушеного прогулу, передбачений ч. 2 ст. 235 КЗпП України, та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, визначений ст. 117 цього Кодексу, мають різну правову природу.

Середній заробіток за ч. 2 ст. 235 КЗпП України за своїм змістом є заробітною платою, право на отримання якої виникло в працівника, який був незаконно позбавлений можливості виконувати свою трудову функцію з незалежних від нього причин, оскільки особа поновлюється на роботі з дня звільнення, тобто вважається такою, що весь цей час перебувала в трудових відносинах.

Спір про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, що виник у зв`язку з незаконним звільненням працівника, який був позбавлений можливості виконувати роботу не з власної вини, є трудовим спором, пов`язаним з недотриманням роботодавцем законодавства про працю та про оплату праці. За пред`явлення вимоги про стягнення середнього заробітку, передбаченого ч. 2 ст. 235 КЗпП України, позивачі звільняються від сплати судового збору в усіх судових інстанціях. Працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення середнього заробітку без обмеження будь-яким строком (ч. 2 ст. 233 КЗпП України) і не позбавлений права після ухвалення судового рішення про поновлення його на роботі згодом звернутися до суду з позовом про стягнення на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу (ч. 2 ст. 235 КЗпП України).

Середній заробіток за ст. 117 КЗпП України за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, який нараховується в розмірі середнього заробітку і спрямований на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на які працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій) та є своєрідною санкцією для роботодавця за винні дії щодо порушення трудових прав найманого працівника. Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати.

Отже, пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», на яку посилається представник позивача, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Таким чином, позивач у даній справі при подачі позовної заяви звільнений від сплати судового збору лише за вимогою про стягнення заборгованості по заробітній платі та за вимогою про стягнення компенсації за невикористані відпустки. Разом з тим, за заявлену вимогу про стягнення середньої заробітної плати за час затримки розрахунку при звільненні позивач має сплатити судовий збір виходячи із заявленого розміру позовних вимог.

Отже, позивачем у порушення ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви не додано документа, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, вважаю за необхідне залишити позовну заяву без руху із наданням позивачу часу для усунення недоліків, а саме подати до суду оригінал документа на підтвердження сплати судового збору за вимогами майнового характеру у розмірі 1% ціни позову, але не менше 1211,20 грн та не більше 15140,00 грн за такими реквізитами: ГУК Сум.обл/Тростянецька МТГ/22030101, код одержувача (код за ЄДРПОУ) 37970404, рахунок одержувача UA0018518, МФО 899998, код класифікації доходів бюджету 22030101, у графі призначення платежу вказати - судовий збір, зазначити прізвище, ім`я, по-батькові заявника, назву суду, де розглядається справа; у графі «код платника» вказати власний реєстраційний номер облікової картки платника податків.

Керуючись ст. 175, 177, 185, 260, 353 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОПОЛІС-1» про стягнення заробітної плати, компенсації за час затримки розрахунку при звільненні, компенсації за невикористану відпустку - залишити без руху.

Надати ОСОБА_2 строк 10 (десять) днів, який обчислюється з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків, а саме надати суду оригінал документа на підтвердження сплати судового збору за вимогами майнового характеру у розмірі 1% ціни позову, але не менше 1211,20 грн та не більше 15140,00 грн за такими реквізитами: ГУК Сум.обл/Тростянецька МТГ/22030101, код одержувача (код за ЄДРПОУ) 37970404, рахунок одержувача UA0018518, МФО 899998, код класифікації доходів бюджету 22030101, у графі призначення платежу вказати - судовий збір, зазначити прізвище, ім`я, по-батькові заявника, назву суду, де розглядається справа; у графі «код платника» вказати власний реєстраційний номер облікової картки платника податків.

Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання ухвали суду в зазначений строк заяву буде визнано неподаною та повернуто.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. О. Огієнко