Номер провадження 2/754/1437/24
РІШЕННЯ

Іменем України

02 жовтня 2024 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Таран Н.Г.

секретаря судового засідання Титар Г.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві ЦМУ Міністерства юстиції (м.Київ), третя особа: П`ятнадцята київська державна нотаріальна контора, про зняття арешту з майна

В С Т А Н О В И В:

11 грудня 2023 року до Деснянського районного суду міста Києва звернувся позивач ОСОБА_1 до Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа: П`ятнадцята київська державна нотаріальна контора, про зняття арешту з майна.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що під час звернення до нотаріуса для вчинення нотаріальних дій, ОСОБА_1 стало відомо, що на все його майно накладено арешт, про що було сформовано Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстр прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відповідно до якого вбачається, що 05.12.2005 за № НОМЕР_2 П`ятнадцятою київською державною нотаріальною конторою на підставі постанови б/н від 01.12.2005 виданої ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві, виконавець Костенко накладено арешт на все майно ОСОБА_1 . 27.10.2023, ОСОБА_1 звернувся до Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) з заявою в порядку ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» з проханням надати роз`яснення по виконавчому провадженню № НОМЕР_2 від 05.12.2005. 06.11.2023 Деснянський районний відділ державної виконавчої служби у м. Києві ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) підготував відповідь № 27389-Ю, в якій зазначено, що відповідно до розділу 11 Наказу Міністерства юстиції України від 1829/5 від 07.06.2017 «Про затвердження Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями», строк зберігання виконавчих проваджень становить три роки. У зв`язку з викладеним у відділу відсутня можливість встановити в межах якого виконавчого провадження було винесено постанову про арешт майна боржника від 01.12.2005 б/н. Окремо зазначаємо, що для вирішення питання щодо зняття арешту з усього майна Ви можете звернутись у відповідності до п. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» до суду. В порядку ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Вважає, що постанова державного виконавця про накладення арешту на все нерухоме майно є протиправною та такою, що порушує його майнові права, оскільки будь-яких боргових зобов`язань позивач не має. А виконавче провадження у Деснянському РВДВС м. Київ ГТУЮ на даний час є знищеним. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадові особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. В порушення вказаних вимог закону, арешт, накладений на майно ОСОБА_1 державним виконавцем не знято. Згідно ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» (ст. 55 ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції чинній на дату виникнення спірних відносин), арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Тобто, законом передбачено, що підставою для арешту майна є забезпечення реального виконання рішення згідно Закону України «Про виконавче провадження». Відсутність такого виконавчого провадження виключає підстави для арешту майна. Згідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна у виконавчому провадженні може бути знятий за рішенням суду. У відповідності до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальною, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений прав власності. Право приватної власності є непорушним. Зазначене кореспондується зі ст. 321 ЦК України.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 15 грудня 2023 року відкрито провадження в справі. Справу визнано малозначною. Розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Призначено судове засідання по справі.

08.01.2024 року на адресу суду надійшли письмові пояснення відповідача в якому вказали, що згідно до п. 2 частини 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», законними підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника. Також в частині 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» зазначені підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;

9) підстави, передбачені пунктом 1-2 та підпунктом 2 пункту 10-4 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону;

10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності".

Згідно до п. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Позивачем в позові вказано про те, що згідно відомостей з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наявне обтяження: арешт нерухомого майна Реєстраційний номер обтяження : 0661196, зареєстровано: 05.12.2005 за № 0661196 реєстратором П`ятнадцята київська державна нотаріальна контора, підстава обтяження: постанова б/н 01.12.2005, ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві, вик. Костенко, об`єкт обтяження невизначене майно, все майно, власник: ОСОБА_1 . Вважають, що відсутність копії постанови на підставі якої було накладено арешт унеможливлює його звільнення та фактичне повне виконання рішення згідно якого була винесена вищезазначена постанова унеможливлює задоволення позовної заяви про звільнення майна з під арешту. У відділі відсутня інформація про фактичне повне виконання рішення згідно якого була винесена постанова б/н від 01.12.2005, ВДВС Деснянського РУЮ м. Київ, вик. Костенко.

15.01.2024 на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якому позивач вказав, що викладені факти у відзеві є необгрунтованими та не підтвердженими допустимими та належними доказами.

02.04.2024 на адресу суду надійшли письмові пояснення третьої особи, в яких вона вказала, просить слухати справу без їхнього представника, та прийняти рішення згідно чинного законодавства.

Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином, причин неявки суду не повідомили, в той же час подали заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив.

Третя особа в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причи неявки суду не повідомив, в той же час в письмових поясненнях просили слухати справу без участі представника.

Суд, дослідивши письмові докази, з`ясувавши фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Вимогами ст.10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Суд в межах заявлених позовних вимог (стаття 13 ЦПК України) та наданих сторонами доказів по справі встановив наступні обставини та правовідносини.

Судом встановлено, що під час звернення до нотаріуса для вчинення нотаріальних дій, ОСОБА_1 стало відомо, що на все його майно накладено арешт, про що було сформовано Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстр прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відповідно до якого вбачається, що 05.12.2005 за № НОМЕР_2 П`ятнадцятою київською державною нотаріальною конторою на підставі постанови б/н від 01.12.2005 виданої ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві, виконавець Костенко накладено арешт на все майно ОСОБА_1 .

27.10.2023, ОСОБА_1 звернувся до Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) з заявою в порядку ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» з проханням надати роз`яснення по виконавчому провадженню № НОМЕР_2 від 05.12.2005.

06.11.2023 Деснянський районний відділ державної виконавчої служби у м. Києві ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) підготував відповідь № 27389-Ю, в якій зазначено, що відповідно до розділу 11 Наказу Міністерства юстиції України від 1829/5 від 07.06.2017 «Про затвердження Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями», строк зберігання виконавчих проваджень становить три роки. У зв`язку з викладеним у відділу відсутня можливість встановити в межах якого виконавчого провадження було винесено постанову про арешт майна боржника від 01.12.2005 б/н.

Відповідно до ст. 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно із ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Вимоги позивача, що ґрунтуються на його праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту.

Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України №6-26цс13 від 15 травня 2013 року, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для суду.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

На сьогодні позивач повинен оформити право власності, проте через наявність арешту позбавлений можливості це зробити. Таким чином, арешт накладений на майно порушує право власності позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Відповідно до ч. ч . 1, 2, 3 ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяжень) накладених на майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого останній позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Крім того при постановленні рішення суд враховує, що позивач самостійно віднайшов документи на підставі яких було накладено арешт та в добровільному порядку сплатив належні з нього кошти поза виконавчим провадженням.

На підставі вище наведеного та керуючись ст.ст. 12, 81, 133, 258, 259, 264, 268, 265, 212 -218, ЦПК України, ст. ст. 317, 319, 321, 391 ЦК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві ЦМУ Міністерства юстиції (м.Київ), третя особа: П`ятнадцята київська державна нотаріальна контора, про зняття арешту з майна- задовольнити.

Зняти арешт та заборону відчуження накладені на все майно ОСОБА_1 , запис про обтяження якого був вчинений на підставі постанови державного виконавця № б/н від 01.12.2005 року виданої ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві, виконавець Костенко, за реєстраційним номером НОМЕР_2 від 05.12.2005 року 19:14:19 вчинений реєстратором: Пятнадцятою київською державною нотаріальною конторою.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення та підписання повного тексту судового рішення.

Сторони по справі:

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 )

Відповідач: Деснянський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві ЦМУ Міністерства юстиції (м.Київ) (місцезнаходження: 02232, м. Київ, вул.. Оноре де Бальзака, 64),

третя особа: П`ятнадцята київська державна нотаріальна контора (місцезнаходження: 02000, м. Київ, вул.. Миколи Закревського, 47)

Повний текст рішення складено 08.10.2024 року.

Суддя: Н.Г.Таран