Дата документу 04.10.2024Справа № 554/4740/23
Провадження № 2/554/1293/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.09.2024 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі:

Головуючого судді - Тімошенко Н.В.,

за участю секретаря судових засідань Кувіти М.М.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Полтави цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про визнання припиненим права користування житлом, -

встановив:

31.05.2023 року позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про визнання припиненим права користування житлом, в якому просила визнати припиненим право громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користування квартирою АДРЕСА_1 ).

В обґрунтування своїх вимог позивач вказала, що вона разом з батьками ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , а також братом ОСОБА_4 , є співвласниками трикімнатної квартири АДРЕСА_1 ,

03.02.2012 р. позивачка уклала шлюб з відповідачем - громадянином Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_8 .

В подальшому спільне життя подружжя не склалося та з 2018 року вони почали проживати окремо. Спору щодо майна, придбаного за час шлюбу, між ними не було. Дитина проживає разом з позивачкою.

Заочним рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 14.12.2022 р. у справі № 554/9122/22 шлюб було розірвано

Відповідач добровільно виїхав з України і до країни більше не повертався, а в належній родині позивачки квартирі він не проживає з 2018 року.

ОСОБА_3 не проживає в даній квартирі, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в квартирі не має і взагалі квартирою він не цікавиться.

Перешкод в користуванні жилим приміщенням позивач відповідачу не чинила. Факт реєстрації відповідача порушує право позивача на вільне розпорядження i користування майном.

Ухвалою суду від 02.06.2023 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження.

19.07.2024 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивач у судовому засіданні підтримав позов, прохав його задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку.

Треті особи у судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позову не заперечують.

Суд, вислухавши представника позивача, допитавши свідка ОСОБА_4 , дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1ст.19 ЦПК Українисуди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідност.13 ЦПК Українисуд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 47 Конституції Українигарантовано, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно дост. 9 ЖК Україниніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій.

Відповідно до ч.1ст.71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`їза ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Згідно зіст.72 ЖК УРСР, визнання особи такою, що втратила право користуванняжилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

За змістом наведених вище норм закону, особа може бути визнана судом такою, що втратила право користування жилим приміщенням у випадку її відсутності понад шість місяців без поважних на це причин та за умови, що вона повністю втратила інтерес до займаного нею житла.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , є співвласниками трикімнатної квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 06.02.2012 р., а також Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 19.05.2023 року.

03.02.2012 р. позивачка уклала шлюб з відповідачем - громадянином Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_3 .

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у подружжя народилася спільна дитина ОСОБА_9 .

Відповідно до листа Управління державної міграційної служби України в Полтавській області від 02.02.2023 року, 27.08.2014 року відповідач отримав дозвіл на імміграцію в Україну й 03.09.2014 р. був документований посвідкою на постійне проживання в Україні.

26.03.2014 року відповідач зареєстрував своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Заочним рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 14.12.2022 р. у справі № 554/9122/22 шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 - розірвано.

У 2021 року, відповідач добровільно виїхав з України і до країни більше не повертався, в квартирі АДРЕСА_1 не проживає з 2018 року.

Відповідно до Акту жителів будинку АДРЕСА_3 вбачається, що у АДРЕСА_1 ОСОБА_3 фактично не проживає, особисті речі у квартирі не зберігає.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 вказав, що ОСОБА_3 фактично не проживає у вказаній квартирі більше одного року. Ніяких заходів по збереженню житла за собою ОСОБА_3 не вживає. Його майна у житлі немає, комунальні платежі не сплачує, заходів по вселенню у квартиру не приймає.

Процесуальний закон покладає обов`язок на позивача довести факт відсутності відповідача понад встановлені ст. 71 ЖК України строки у жилому приміщенні без поважних причин. Відповідач, у свою чергу, має довести поважність причин непроживання у жилому приміщенні, існування відповідних перешкод для цього. Початок відліку часу відсутності визначається від дня, коли особа залишила приміщення. Повернення особи до жилого приміщення, яке вона займала, перериває строк тимчасової відсутності. При тимчасовій відсутності за особою продовжує зберігатись намір ставитися до жилого приміщення як до свого постійного місця проживання, тому при розгляді позову про визнання особи такою, що втратила право на жилу площу, суд повинен ретельно дослідити обставини, які мають значення для встановлення причин довготривалої відсутності.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 24 жовтня 2018 року у справі № 490/12384/16-ц (провадження № 61-37646 св 18), від 22 листопада 2018 року у справі № 760/13113/14-ц (провадження № 61-30912 св 18), від 26 лютого 2020 року у справі № 333/6160/17 (провадження №61-7317 св 19), від 18 березня 2020 року у справі № 182/6536/13-ц (провадження № 61-23089 св 19), від 22 грудня 2021 року у справі № 758/12823/17 (провадження № 61-6652св21), від 26 липня 2023 року у справі № 754/5333/18 (провадження № 61-4094 св 23).

У п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» судам роз`яснено, що у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки.

Згідно з ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Ч. 1 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивачкою надано належні та допустимі докази на підтвердження відсутності відповідача у спірній квартирі понад встановлені законом строки, вказані обставини підтверджуються, у тому числі актом фактичного місця проживання особи, поясненнями свідка, відповідно до яких ОСОБА_3 не проживає у спірній квартирі. Відповідач не довів поважності причин відсутності у спірній квартирі понад строки, встановлені законом.

З огляду на вищенаведене, беручи до уваги, що відповідач за місцем реєстрації не проживає, житловим приміщенням не користується, не несе витрат, пов`язаних з утриманням квартири в належному технічному стані, не сплачує за житлово-комунальні послуги, особистих речей в квартирі не має, його реєстрація змушує позивачку оплачувати за нього комунальні платежі, вінпідлягає визнанню таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

На підставі викладеного та керуючись 12, 76-83, 89, 263-265, ЦПК України, ст.ст.3,15,405,391 ЦК України, ст.150 ЖК України, суд

ухвалив:

позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про визнання припиненим права користування житлом задовольнити.

Визнати припиненим право громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , посвідка на постійне проживання № НОМЕР_3 , орган видачі 5301) на користування квартирою АДРЕСА_1 ).

Копію повного судового рішення направити учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні протягом 2 (двох) днів з дня його складання.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 (тридцяти) днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторін:

позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ;

відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

третя особа: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ;

третя особа: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_6 ;

третя особа: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_7 .

Рішення суду виготовлено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

З текстом рішення суду можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Повне рішення проголошено 04.10.2024 року.

Суддя Н.В.Тімошенко