КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач- Кафідова О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 755/18099/21

03 жовтня 2024 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кафідової О.В.

суддів - Оніщука М.І.

- Шебуєвої В.А.

при секретарі - Смолко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 адвоката Городок Яни Володимирівни на ухвалу Березанського міського суду Київської області від 30 квітня 2024 року, постановлену під головуванням судді Дудар Т.В. у цивільній справі за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності у порядку спадкування, -

в с т а н о в и в:

У вересні 2023 року ОСОБА_2 звернулась до Березанського міського суду Київської області з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю та визнання права власності.

Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 07 грудня 2023 року зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності у порядку спадкування прийнято до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю та визнання права власності.

09.04.2024 року через систему «Електронний суд» надійшла заява представника позивача за первісним позовом ОСОБА_2 адвоката Вак О.В., у якому вона користуючись своїм правом, передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, просить суд заявлений ОСОБА_2 позов залишити без розгляду, та продовжувати розгляд справи в межах заявлених ОСОБА_1 позовних вимог.

Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 09.04.2024 року задоволено заяву представника позивача за первісним позовом адвоката Вак О.В. про залишення первісного позову без розгляду у цивільній справі за первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю та визнання права власності та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності у порядку спадкування.

Первісний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю та визнання права власності - залишено без розгляду.

Продовжено розгляд справи за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності у порядку спадкування.

14 квітня 2024 року до Березанського міського суду Київської області від представника ОСОБА_1 адвоката Городок Яни Володимирівни надійшло клопотання про відшкодуванням судових витрат на професійну правничу допомогу.

В обґрунтування заявлених вимог зазначав, що ухвалою Березанського міського суду Київської області від 18.10.2023 рокувідкрито провадження у справі № 356/730/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю та визнання права власності.

Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 07.12.2023 року у справі № 356/730/23 зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності у порядку спадкування прийнято до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю та визнання права власності.

Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 09.04.2024року задоволено заяву представника позивача за первісним позовом адвоката Вак О.В. про залишення первісного позову без розгляду у цивільній справі за первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю та визнання права власності та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності у порядку спадкування. Первісний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю та визнання права власності - залишено без розгляду, продовжено розгляд справи за зустрічним позовом.

Вказує на те, що до позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю та визнання права власності не було додано жодного доказу, який підтверджує факт її спільного проживання з померлим ОСОБА_3 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 2004 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 . Один з відповідачів - ОСОБА_3 є рідним сином ОСОБА_2 , який, як вбачається зі змісту позовної заяви ОСОБА_2 , взагалі не порушував її прав та жодним чином не перешкоджав їй в оформленні права на спадкове майно, що є предметом спору у справі № 356/730/23. Крім того, ОСОБА_3 подав заяву про визнання позову, поданого його матір`ю.

Вважає,що фактично вказаний вище позов було подано ОСОБА_2 проти Бондаренка В.М., який 01.09.2023 рокуприйняв спадщину свого померлого батька у зв`язку з чим ОСОБА_2 мала намір виключити зі складу спадкової маси її частину і тим самим позбавити ОСОБА_1 частини спадщини, на яку він має право за законом як спадкоємець першої черги.

Зазначає, що сторона ОСОБА_2 почала подавати докази у справі № 356/730/23 лише на початку 2024 року - через чотири місяці після подання позову до суду.

Вказує на те, щоу зв`язку з тим, що ОСОБА_2 подала вказаний вище позов, ОСОБА_1 був змушений звернутися за правничою допомогою до адвоката, якому необхідно було ознайомитися, вивчити та проаналізувати матеріали справи № 356/730/23, підготувати та направити адвокатські запити, підготувати відзив на позовну заяву ОСОБА_2 та зустрічний позов у справі № 356/730/23, клопотання про витребування доказів, інші заяви, клопотання, заперечення, представити інтереси ОСОБА_1 у судових засіданнях 07.12.2023року, 12.02.2024 року, 15.03.2024 року, 09.04.2024року.

Зазначає, що через сім місяців після подання ОСОБА_2 позову до Березанського міського суду Київської області, вчинення стороною ОСОБА_1 низки процесуальних дій у справі № 356/730/23, участі в трьох судових засіданнях, сторона ОСОБА_2 на четвертому судовому засіданні подала заяву про залишення позову без розгляду.

Правничу допомогу ОСОБА_1 у справі № 356/730/23 надавала адвокат Городок Я.В. на підставі договору № 78 про надання правової (правничої) допомоги від 16.10.2023року, додаткової угоди № 1 від 21.10.2023року, ордеру серія АІ № 1492825 від 12.11.2023року.

Детальний перелік правової (правничої) допомоги, фактично наданої адвокатом Городок Я.В. ОСОБА_1 у справі № 356/730/23, її обсяг та вартість зазначено в Акті наданих послуг від 12.04.2024 рокута у звіті наданої правової (правничої) допомоги від 12.04.2024 року.

Правова (правнича) допомога у справі № 356/730/23 фактично надана на загальну суму 60 000,00 гривень, з яких ОСОБА_1 оплачено 53 267,00 гривень.

У клопотанні зазначено, що розмір гонорару (винагороди) у сумі 60 000,00 гривень співмірний з ціною позову - вартості спадкового майна, адвокат Городок Я.В. брала участь у чотирьох судових засіданнях, підготувала значну кількість процесуальних документів, справа № 356/730/23 має важливе значення для ОСОБА_1 , оскільки стосується спадщини його померлого батька, якої ОСОБА_2 намагалася його позбавити шляхом зменшення його частки у ній, у зв`язку з чим ОСОБА_1 змушений захищати свої законні права на спадщину як спадкоємця у суді від безпідставних позовних вимог ОСОБА_2 , пред`явлених до нього.

З огляду на вище викладене просив суд стягнути з позивача на користь відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 60 000,00 грн.

Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 30 квітня 2024 року, у задоволенні клопотання представника позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 адвоката Городок Яни Володимирівни про відшкодування (стягнення) судових витрат на професійну правничу допомогу, відмовлено.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, 14 травня 2024 року представник позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 адвокат Городок Яна Володимирівна подала апеляційну скаргу, в якій просила ухвалу Березанського міського суду Київської області від 30 квітня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким клопотання представника позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 адвоката Городок Яни Володимирівни про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що суд першої інстанції не звернув увагу на доводи ОСОБА_1 про те, що поданий ОСОБА_2 позов був завідомо необґрунтованим і безпідставним, за відсутності предмету спору з ОСОБА_3 та мав очевидно штучний характер.

Вказує на те, що 01 вересня 2023 року ОСОБА_1 подав до Березанської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті свого батька - ОСОБА_3 , на підставі якої державним нотаріусом Березанської державної нотаріальної контори була заведена спадкова справа № 133/2023 від 01.09.2023 року відносно майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 .

05 вересня 2023 року ОСОБА_2 подала до Березанської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті свого чоловіка - ОСОБА_3 .

З ІНФОРМАЦІЯ_3 у спадкоємців померлого ОСОБА_3 виникало право на оформлення документів щодо прийнятої ними спадщини у відповідності до положень частини першої статті 1298 ЦК України.

21 вересня 2023 року ОСОБА_2 подала нотаріусу заяву в якій вказала, що з грудня 1994 року по 24 грудня 2011 року вона та померлий ОСОБА_3 перебували у фактичних шлюбних відносинах та проживали однією сім`єю, тому вона просить видати їй свідоцтво про право власності на частку у спільному майні подружжя, а саме, на домоволодіння з приміщеннями для індивідуальної трудової діяльності, що розташоване по АДРЕСА_1 .

Крім того, цього ж дня - 21 вересня 2023 року ОСОБА_2 замовила та отримала оцінку вказаного вище об`єкта нерухомого майна, мета якої - для цілей оподаткування та нарахування та нарахування і сплати інших обов`язкових платежів, які справляються відповідно до законодавства, хоча згідно з пунктом 174.2.1. статті 174 Податкового кодексу України, вказане вище спадкове майно оподатковується за нульовою ставкою, оскільки його успадковують спадкоємці першого ступеня споріднення (пункт 14.1.263. статті 14 Податкового кодексу України), тому податок на доходи фізичних осіб не сплачується. Фактично, оцінка була замовлена для визначення ціни позову, зазначення якої є обов`язковим при поданні позову.

Також, 21 вересня 2023 року ОСОБА_2 укладено договір про надання правничої допомоги з адвокатом Вак О.В.

На думку апелянта викладене вище цілком обґрунтовано може свідчити, що подаючи 21.09.2023 року нотаріусу вказану вище заяву, замовляючи в цей же день оцінку спірного майна та укладаючи договір з адвокатом Бондаренко Т.О. мала усвідомлений намір звертатися з позовом у даній справі, щоб створити ОСОБА_1 штучні перешкоди в оформленні права на спадщину.

Так, вже на наступний день, 22 вересня 2023 року представник ОСОБА_2 адвокат Вак О.В. подала до Березанського міського суду Київської області дану позовну заяву до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 .

Звертає увагу на те, що вказаний вище позов подавався адвокатом Вак О.В., яка в силу своїх професійних обов`язків зобов`язана знати вимоги процесуального закону щодо підтвердження доказами обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Зазначає, що додатки до позовної заяви достовірно підтверджують відсутність доказів на підтвердження викладених у позовній заяві обставин факту спільного проживання ОСОБА_2 з померлим ОСОБА_3 однією сім`ю без реєстрації шлюбу з 2004 року по 24 грудня 2011 року, наявності у спірного нерухомого майна статусу спільної сумісної власності, та прав власності ОСОБА_2 на 1/2 частину спірного майна.

Вважає, що ОСОБА_2 подала позов не з метою захисту своїх порушених прав, а з метою ущемити права ОСОБА_1 , а саме, штучно створити йому перешкоди в отриманні свідоцтва про право на спадщину.

Додатково про домовленість сина ( ОСОБА_3 ) та матері ( ОСОБА_2 ) створити ОСОБА_1 перешкоди в оформленні прав на спадкове майно та позбавити його права на частину спадщини шляхом подання вказаного вище позову свідчить також те, що 15.12.2023 року, після того як ухвалою Березанського міського суду Київської області від 07.12.2023 року у справі № 356/730/23 було прийнято зустрічний позов ОСОБА_1 до спільного розгляду з позовом ОСОБА_2 , адвокат Вак О.М. подала до Шевченківського районного суду міста Києва позов від імені ОСОБА_3 про усунення ОСОБА_1 від права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Звертає увагу на те, що у даній справі № 356/730/23, представник ОСОБА_2 адвокат Вак О.В. подала заяву про залишення позову без розгляду після того, як Березанський міський суд Київської області відмовив у задоволенні її клопотань про долучення до матеріалів справи в якості доказів спільних фотографій ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та про встановлення додаткового строку для подання відзиву разом із доказами. Мотиви залишення позову без розгляду представник ОСОБА_2 адвокат Вак О.В. у своїй заяві не вказала.

10 вересня 2024 року до Київського апеляційного суду від представника позивача ОСОБА_2 адвоката Вак Ольги Володимирівни надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому представник зазначала, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими. Зокрема доводи апеляційної скарги відносно того, що подаючи 21.09.2023 року нотаріусу вказану вище заяву, замовляючи в цей день оцінку спірного майна та укладаючи договір з адвокатом Бондаренко Т.О. мала усвідомлений намір звертатися до суду з позовому даній справі з тим, щоб створити ОСОБА_1 штучні перешкоди в оформлені права на спадщину, представник позивача вважає необґрунтованими, оскільки обставини щодо одночасного укладання договору про надання правової допомоги, замовлення оцінки та звернення до нотаріуса свідчать лише про те, що ОСОБА_2 активно зайнялася захистом своїх прав.

Щодо посилань апелянта про те, що один із відповідачів - ОСОБА_3 є рідним сином ОСОБА_2 , який, як вбачається зі змісту позовної заяви ОСОБА_2 , взагалі не порушував її прав та жодним чином не перешкоджав їй в оформлені права на спадкове майно, що підтверджує відсутність у нього з ОСОБА_2 спору щодо спадкового майна, зазначає, що визначення сина позивачки відповідачем по справі зумовлено тим, що спір виникає із спадкових правовідносин, відповідно відповідачами мають бути особи, які мають прийняти спадщину.

Вважає, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а тому відсутні підстави для її задоволення.

В судовому засіданні представники ОСОБА_1 адвокати Городок Яна Володимирівна та Ландишева Світлана Миколаївна підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, представник ОСОБА_2 адвокат Вак Ольга Володимирівна заперечувала проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді Кафідової О.В., вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 адвоката Городок Яни Володимирівни про стягнення витрат на правничу допомогу, суд першої інстанції посилався на те, що що відсутні підстави стверджувати, що позивач за первісним позовом чи її представник штучно затягували процес розгляду справи, суд критично оцінює посилання представника ОСОБА_1 на те, що звернення ОСОБА_3 у грудні 2023 року до Шевченківського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 про усунення права на спадкування свідчить про домовленість сина ( ОСОБА_3 ) та матері ( ОСОБА_2 ), щодо створення ОСОБА_1 перешкоди в оформленні прав на спадкове майно та позбавлення його права на частину спадщини і є доказом необґрунтованості дій ОСОБА_2 .

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини 5 статті 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Частиною шостою статті 142 ЦПК України передбачено, що у випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

Відповідно до ч.9 ст.141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправомірних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Системний аналіз наведених норм процесуального права дає підстави вважати, що у разі залишення позову без розгляду вимоги відповідача про компенсацію здійснених ним витрат підлягають задоволенню у разі необгрунтованих дій позивача, або у випадках зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправомірних дій сторони.

Для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідачу згідно з процесуальним обов`язком доказування необхідно довести, а суду встановити і зазначити про це в судовому рішенні, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони виражені, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - ущемлення прав та інтересів відповідача.

Колегія суддів зауважує, що особі гарантується право на звернення до суду за захистом та право на позов. ЦПК України передбачає компенсацію здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, лише у випадку необґрунтованих дій позивача.

При цьому звернення до суду із позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим статтями 55, 124 Конституції України, є безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову.

Сам по собі факт залишення позивачем позову без розгляду не може бути підставою для задоволення вимог відповідача про компенсацію здійснених ним витрат.

Згідно з п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Залишення заяви без розгляду на підставі заяви позивача - це форма закінчення розгляду справи без ухвалення рішення. Зазначена процесуальна дія - це диспозитивне право позивача, передбачене нормами ЦПК України. При цьому суд не перевіряє підстави подання такої заяви.

Подання заяви про залишення позову без розгляду не є необґрунтованими діями позивача, а є його диспозитивним правом, передбаченим нормами ЦПК України, яке не містить обмежень в його реалізації.

Аналогічний висновок міститься в постановах Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі №148/312/16-ц, від 28 січня 2019 року у справі №619/1146/17-ц, від 02 грудня 2020 року у справі №202/2600/15-ц, від 17 грудня 2020 року у справі №758/12381/18-ц, від 14 січня 2021 року у справі №521/3011/18.

Процесуальні дії позивача, спрямовані на захист його порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів не можна вважати необґрунтованими, оскільки вони вчинені при здійсненні конституційного права на судовий захист.

Суд першої інстанції у даній справі не встановлював зловживання процесуальними правами з боку позивача, не застосовував до нього будь - яких заходів у зв`язку із зловживанням правами та позовну заяву залишив без розгляду за заявою позивача, а не через зловживання ним процесуальними правами.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що не встановлено підстав для констатування факту необгрунтованості дій позивача у зв`язку із зверненням з даним позовом до суду та із подальшою заявою про залишення позову без розгляду.

Доводи апеляційної скарги про те, що до позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю та визнання права власності не було додано жодного доказу, який підтверджує факт її спільного проживання з померлим ОСОБА_3 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 2004 року по 24 грудня 2011 року, колегія суддів відхиляє, оскільки звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_2 до позовної заяви долучила докази, які на думку позивача підтверджували доводи викладені нею у позові.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що що ОСОБА_2 подала позов до суду не з метою захисту своїх порушених прав, а з метою ущемити права ОСОБА_1 , а саме, штучно створити йому перешкоди в отриманні свідоцтва про право на спадщину, колегія суддів відхиляє, оскільки такі доводи є лише припущенням апелянта та не підтверджено належними та допустимими докази, а рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях.

За своїм змістом усі доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з наданою судом першої інстанції оцінкою зібраних у справі доказів та встановлених на їх підставі обставин, разом з тим доказів на спростування встановлених судом першої інстанції обставин апелянтом до апеляційної скарги не надано.

Відповідно ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що ухвала Березанського міського суду Київської області від 30 квітня 2024 року постановлена з дотриманням норм процесуального права, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги представника позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 адвоката Городок Яни Володимирівни.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 адвоката Городок Яни Володимирівни залишити без задоволення.

Ухвалу Березанського міського суду Київської області від 30 квітня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 04 жовтня 2024 року

Головуючий: Судді