Справа № 948/760/24
Номер провадження 2-з/948/9/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.10.2024 суддя Машівського районного суду Полтавської області Кравець С.В., розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову

в с т а н о в и л а :

01.10.2024 р. до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про поділ майна подружжя.

В наступному, 02.10.2024 р. позивачка подала заяву про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на спірне майно, що зареєстроване за ОСОБА_4 , а саме: житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; транспортний засіб ВАЗ 21058, 1986 року випуску, дата реєстрації 16.09.2022 на підставі договору купівлі продажу №5341/2022/3402709; причіп бортовий, 2011 року випуску, дата реєстрації 19.04.2011; транспортний засіб Volkswagen Golf, 2004 року випуску, дата реєстрації 20.10.2023 на підставі договору купівлі-продажу №10-46 від 19.10.2023, що зареєстрований за ОСОБА_4 , а також вжити заходи забезпечення позову, шляхом заборони приватному нотаріусу Рой Тетяні Володимирівні видавати свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 (спадкова справа у спадковому реєстрі №72458920), до ухвалення рішення по справі.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд дійшов такого висновку.

Так, відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Вимоги про забезпечення позову заявниця обґрунтовує тим, що у провадженні суду знаходиться справа за її позовом про поділ майна подружжя, а саме: житлового будинку, що розташований в АДРЕСА_1 , транспортного засобу НОМЕР_1 , 1986 року випуску, транспортного засобу Volkswagen Golf, 2004 року випуску та причепу бортового, 2011 року випуску, дата реєстрації 19.04.2011, які належать ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , після смерті якого 20.05.2024 р. зареєстрована спадкова справа №81/2024 у спадковому реєстрі за №77019906. У зв`язку з тим, що наразі щодо поділу вищевказаного спадкового майна ОСОБА_4 існує спір між колишньою дружиною, тобто позивачкою та спадкоємцями, зокрема відповідачкою-2 ОСОБА_3 , а тому виникла потреба у забезпеченні позову.

Також в обґрунтування поданої заяви заявниця вказує на те, що відповідач-2 ОСОБА_3 не надає доступу до вищевказаного майна та погрожує, що оформить його на себе, як спадкове майно і користуватиметься ним на свій розсуд, а тому заявниця вважає, що є загроза в тому, що вона може вчинити дії на відчуження спірного майна.

Окрім цього розгляд справи може продовжуватись тривалий час, тоді як всі документи на спірне майно знаходяться у відповідачки-2, вона має можливість оформити на себе спадщину на це майно та здійснити його продаж до закінчення розгляду справи по суті.

За вказаних обставин, у разі задоволення позову та визнання за позивачкою права власності на 1/2 частку спірного майна, це призведе до неможливості виконання рішення суду і неможливості компенсації заподіяної шкоди, а тому невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Крім цього, заявниця зазначила, що заборона приватному нотаріусу видавати свідоцтво про право на спадщину за законом є втручанням держави в їх право на вільне володіння спадковим майном, але водночас це втручання є необхідним виключно для забезпечення цивільного судочинства та запобігання виникненню нових спорів, а тому заявниця вважає за необхідне забезпечити позов, шляхом накладення арешту на вищевказане майно та заборонити приватному нотаріусу вчиняти будь-які дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , до ухвалення рішення у справі, так як невжиття цих видів забезпечення позову можуть істотно ускладнити або навіть унеможливити поновлення порушених прав позивачки, а також може ускладнити виконання рішення суду.

Згідно пп. 1,2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до чч.6,7 ст.153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Так, відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до п.4 вищевказаної постанови розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Таких висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 12.02.2020 р. у справі №381/4019/18 (провадження № 14-729цс19).

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання.

Таких висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15.09.2020 р. у справі №753/22860/17 (провадження №14-88цс20).

Отже, оскільки між сторонами виник спір про поділ спадкового майна після смерті ОСОБА_4 , заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що відповідач -2, будучи спадкоємцем останнього, має всі документи на спірне майно, а тому є підстави вважати, що вона може оформити спадщину та розпорядитися цим майном на власний розсуд, зокрема і відчужити третім особам, а тому зважаючи на вказані обставини, невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а тому враховуючи, що обраний спосіб захисту у вигляді накладення арешту на майно відповідає вимогам розумності, обґрунтованості вимог заявника і спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі його задоволення, а тому заяву в частині накладення арешту на спірне майно необхідно задовольнити та накласти арешт на майно, що зареєстроване за ОСОБА_4 , зокрема: житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; транспортний засіб ВАЗ 21058, 1986 року випуску, дата реєстрації 16.09.2022 на підставі договору купівлі продажу №5341/2022/3402709; причіп бортовий, 2011 року випуску, дата реєстрації 19.04.2011; транспортний засіб Volkswagen Golf, 2004 року випуску, дата реєстрації 20.10.2023 на підставі договору купівлі-продажу №10-46 від 19.10.2023.

Відповідно до ч.8 ст.153 ЦПК України в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

За нормами чч.1,2 ст.154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

Суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: 1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або 2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення у поданій заяві відсутні.

Необхідності вжиття заходів зустрічного забезпечення суд не вбачає.

Щодо забезпечення позову шляхом заборони приватному нотаріусу видавати відповідні свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Так, питання видачі свідоцтва про право на спадщину належить до виключної компетенції нотаріусів або інших органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок вчиняти нотаріальні дії.

Відповідно до статей 2, 7, 39 Закону України «Про нотаріат» правовою основою діяльності нотаріату є Конституція України, цей Закон, інші законодавчі акти України.

Відповідно до ч. 2 ст. 8-1 Закону України «Про нотаріат» будь-яке втручання в діяльність нотаріуса, зокрема з метою перешкоджання виконанню ним своїх обов`язків або спонукання до вчинення ним неправомірних дій, у тому числі вимагання від нього, його помічника, інших працівників, які знаходяться у трудових відносинах з нотаріусом, відомостей, що становлять нотаріальну таємницю, забороняється і тягне за собою відповідальність відповідно до законодавства.

Згідно п.4.18. Глави 10 Розділу ІІ "Видача свідоцтв про право на спадщину" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, якщо на спадкове майно накладено арешт судовим чи слідчими органами, видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту.

Отже, оскільки Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, прямо передбачено неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину у випадку накладення арешту на спірне майно, а відтак підстави для задоволенні заяви в цій частині відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149,151 - 153 ЦПК України

у х в а л и л а:

заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Вжити заходи забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, шляхом накладення арешту на спірне майно, що зареєстроване за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ), який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

1)житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

2)транспортний засіб ВАЗ 21058, 1986 року випуску, дата реєстрації 16.09.2022 на підставі договору купівлі продажу №5341/2022/3402709;

3)причіп бортовий, 2011 року випуску, дата реєстрації 19.04.2011;

4) транспортний засіб Volkswagen Golf, 2004 року випуску, дата реєстрації 20.10.2023 на підставі договору купівлі-продажу №10-46 від 19.10.2023р.

В іншій частині заяви відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а у випадку її оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її підписання.

Стягувач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Боржник 1: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований в АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Боржник - 2: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована в АДРЕСА_3 , інші відомості невідомі.

Суддя С.В.Кравець