Справа № 364/550/24
Провадження № 2-з/364/10/24

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.10.2024 року, селище Володарка,

Суддя Володарського районного суду Київської області Ткаченко О.В. розглянувши заяву представника заявника АТ КБ «ПРИВАТБАНК» Істамової І.В. про забезпечення позову у цивільній справі за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

09.10.2024 року представник позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» Істамова І.В. повторно звернулася до суду із заявою про забезпечення позову після подання позовної заяви, у якій просить суд накласти арешт на нерухоме майно, шляхом заборони ОСОБА_2 та будь-яким іншим особам, державним реєстраторам, реєстраційним службам, нотаріусам, а також будь-яким іншим суб`єктам, які наділені владними повноваженнями щодо здійснення реєстраційних дій щодо нерухомого майна, відчужувати у будь-який спосіб та розпоряджатися нерухомим майном, але не виключно, шляхом продажу, дарування, міни, звернення стягнення, внесення до статутного капіталу юридичних осіб, шляхом передачі у спільну власність та вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо нерухомого майна:

-квартири, загальною площею 89.1 (кв.м), житлова площа (кв.м): 36.2, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта: 216;

-земельної ділянки, з кадастровим номером :01:022:0002, площа (га): 2, реєстраційний номер об`єкта: 020;

-земельної ділянки, з кадастровим номером :03:009:0014, площа (га): 8.628, яка розташована за адресою: Київська обл., Таращанський район, с/рада. Петрівська, реєстраційний номер об`єкта: 244;

-земельної ділянки, з кадастровим номером :07:005:0004, площа (га): 3.2903, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: Київська обл., Володарський район, с/рада. Капустинська, реєстраційний номер об`єкта: 16.

Свої вимоги обґрунтовує наступним, що АТ КБ «ПРИВАТБАНК» подано до Володарського районного суду Київської області позовну заяву до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

22 січня 2007 року між ЗАТ КБ ПРИВАТБАНК (в подальшому назву змінено на АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" (надалі Позивач) та Приватним підприємством Елітно Насіннєва Агрофірма Мрія було укладено Договір № КМ- 10ІЕ про надання кредиту у вигляді невідновлюваної кредитної лінії (далі за текстом Кредитний договір) з лімітом у розмірі 924706,50 євро для придбання сільгосптехніки.

Приватне підприємство Елітно Насіннєва Агрофірма Мрія належним чином не виконував своїх обов`язків за Кредитним договором, у зв`язку з чим станом на 12.02.2009 утворилась заборгованість у загальному розмірі 517056,95 євро.

В рахунок забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 22.01.2007 між ОСОБА_2 та Банком укладений Договір поруки, б/н, предметом якого є надання поруки перед Закритим акціонерним товариством комерційним банком "ПриватБанк" за виконання Приватним підприємством Елітно Насіннєвою Агрофірмою "МРІЯ" () всіх своїх обов`язків за кредитним договором від 22.01.2007 № КМ-101Е.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09.07.2009, справа № 2- 2903/09 позов ЗАТ КБ «ПриватБанк» було задоволено у повному обсязі. Стягнуто солідарно з Приватного Підприємства Елітно Насіннєва Агрофірма "Мрія", ОСОБА_2 на користь Закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» суму заборгованості по кредитному договору № КМ-101Е від 22 січня 2007 року, у розмірі 6139798.75 грн. Стягнуто солідарно з Приватного Підприємства Елітно Насіннєва Агрофірма "Мрія", ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське фінансове агентство «Верус» на користь Закритого акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» суму заборгованості по кредитному договору № КМ-101 від 22 січня 2007 року, у розмірі 100,00 євро. Стягнуто солідарно з Приватного Підприємства Елітно Насіннєва Агрофірма "Мрія", ОСОБА_2 на користь Закритого акціонерного комерційний банк «ПриватБанк» витрати по сплаті судового збору у розмірі 1700 грн та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 30,00 грн.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09.07.2009, справа № 2- 2903/09 не оскаржувалось та набрало законної сили.

02.09.2010 відкрито виконавче провадження № 21170744 державним виконавцем підрозділу примусового виконання рішень відділу ДВС ГУЮ Київської області на підставі виконавчого листа № 2-2903/2009 від 29.07.2010, виданого Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська про стягнення солідарно з ПП Елітно Насіннєва Агрофірма Мрія ОСОБА_2 на користь Банку 6 139 798.75 грн. 30.06.2011 відповідно до інформаційної довідки було повернено виконавчий документ стягувачеві на підстав п. 2 ч. 1 ст. 47.

02.09.2010 було відкрито виконавче провадження № 21177252 державним виконавцем підрозділу примусового виконання рішень відділу ДВС ТУЮ Київської області на підставі виконавчого листа № 2-2903/2009 від 29.07.2010, виданого Жовтневим районним судом м. Дніпропетровськ про стягнення солідарно ПП Елітно Насіннєва Агрофірма Мрія ОСОБА_2 на користь Банку 6139798,75 грн. 15.03.2011 згіно з актом опису та арешту бурякозбирального комбайну НОLМЕR Теrrа Dos Т2, 2006 року випуску, реєстраційний № НОМЕР_1 , заводський № 196106, Призначено експерта 22.06.2012, державного виконавця Гопцій Романа Олександровича, яким проведено опис майна боржника, а саме: бурякозбирального комбайну НОLМЕR Теrrа Dos Т2, 2006 року випуску, реєстраційний № НОМЕР_1 , заводський № НОМЕР_2 , який знаходиться за адресою: Київська область, Васильківський район, смт. Гребінки, вул. Київська.

18.07.2012 року ухвалою Господарського суду Київської області за заявою Підприємства "Агроавіатехмаш" Дніпропетровської міської громадської організації "Асоціація авіації ЗАНГ України" було порушено провадження у справі № Б11/068-12 про банкрутство Приватного підприємства Елітно-насіннєва Агрофірма Мрія.

25.06.2014 Господарським судом Київської області по справі № Б11/068-12 було відкрито ліквідаційну процедуру Приватного підприємства «Елітно-насіннєва агрофірма «Мрія» строком на 12 місяців, визнано боржника банкрутом, призначено ліквідатором арбітражного керуючого Кучака Юрія Федоровича. Кредиторські вимоги Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до Приватного підприємства «Елітно-насіннєва агрофірма «Мрія» на загальну суму 10551476,05 грн визнано в наступній черговості: 2365, 00 грн - перша черга задоволення вимог кредиторів, 7993033,40 грн - четверта черга задоволення вимог кредиторів та 2556077,65 грн шоста черга задоволення вимог кредиторів.

27.11.2012 протоколом проведення аукціону з реалізації арештованого рухомого майна № 11-0100/12, що є власністю ПП Елітно Насіннєва Агрофірма Мрія було встановлено ціну продажу майна у розмірі 1 353 500.00 грн. Кошти від реалізації у розмірі арештованого майна у розмірі 1036555,65 грн. 08.02.2013 було перераховано на рахунок АТ КБ ПриватБанк.

Вказане нерухоме майно було реалізовано до початку справи про банкрутство ПП Елітно Насіннєва Агрофірма Мрія та закінчилося до попереднього засідання визнання та включення до реєстру вимог кредиторів. 30.12.2015 вказане виконавче провадження було закінчено на підставі ст. п. 7 ч. 1 ст. 49.

За кредитним договором № КМ-101Е від 22 січня 2007 року відбулося погашення заборгованості на загальну суму 1036555,65 грн.

З огляду на вищенаведене, заявник вказує, що звернувся до суду з вимогами про стягнення з відповідача трьох процентів річних та інфляційні втрат від суми боргу 5103243,10 грн, що складає 1575609,11 грн. Станом на дату подачі позовної заяви поручитель зобов`язання за кредитним договором не виконав, заборгованість не сплатив, чим порушуються права позивача.

Враховуючи, вищевикладене, заявник вважає, що існує очевидна небезпека відчуження спірного нерухомого майна іншим особам та заподіяння шкоди правам та інтересам - АТ КБ «Приватбанк», оскільки ОСОБА_2 може безперешкодно відчужувати дані об`єкти нерухомості, тому є підстави для забезпечення позову з метою не допустити подальше відчуження нерухомого майна та виконання рішення суду.

Заявник вважає, що виконання в майбутньому судового рішення у справі про стягнення грошових коштів, у разі задоволення позовних вимог, безпосередньо пов`язано з обставинами наявності у боржника присудженої до стягнення суми заборгованості. Заборона відчуження або арешт майна, які накладаються судом для забезпечення позову про стягнення грошових коштів, мають на меті подальше звернення стягнення на таке майно у разі задоволення позову.

Провадження по справі відкрито 16.08.2024 року. 01.10.2024 року заяву про забезпечення позову було повернуто з вказівкою недоліків які слід усунути.

Ознайомившись із заявою про забезпечення позову, судом встановлено, що така заява не відповідає вимогам ч. 1 ст. 151 ЦПК України. Недоліки, які викладені в ухвалі від 01.10.2024 року позивачем не виконані.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заяву про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч.ч. 1, 3-7 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Згідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У відповідності до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

При цьому заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Згідно із ч. 1 та ч. 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, встановлених законом.

Водночас ст. 151 ЦПК України визначено вимоги до заяви про забезпечення позову.

Всупереч вимогам ч. 1 ст. 151 ЦПК України подана заява не містить у собі пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Пропозиція заявника щодо зустрічного забезпечення має бути зазначена у заяві про забезпечення позову, оскільки у відповідності до вимог ч. 7 ст. 153 ЦПК України в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

При цьому, питання необхідності застосування зустрічного забезпечення вирішується судом, а не заявником, і саме заявник зобов`язаний вказати, у відповідності до п. 6 ч. 1 ст.151 ЦПК України, пропозиції щодо зустрічного забезпечення.

Відповідно до ч. 1, ч. 6 ст. 154 ЦПК України, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову.

Враховуючи вищевказані положення процесуального закону, пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення у заяві про забезпечення позову є обов`язковими, а от питання щодо необхідності застосування зустрічного забезпечення, вирішується судом з урахуванням обставин забезпечення позову та пропозицій заявника.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, необхідно брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Також, заявником не було надано до матеріалів заяви про забезпечення позову суду доказів вартості майна, на яке він хоче накласти арешт, що позбавляє суд можливості перевірити співмірність вказаних заходів забезпечення позову з розміром стягненням трьох процентів річних та інфляційних витрат за невиконання простроченого грошового зобов`язання за кредитним договором №КМ-101Е від 22.01.2007, оскільки заявник просить суд накласти арешт на: квартири, загальною площею 89.1 (кв.м), житлова площа (кв.м): 36.2, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта: 216;

-земельної ділянки, з кадастровим номером :01:022:0002, площа (га): 2, реєстраційний номер об`єкта: 020;

-земельної ділянки, з кадастровим номером :03:009:0014, площа (га): 8.628, яка розташована за адресою: Київська обл., Таращанський район, с/рада. Петрівська, реєстраційний номер об`єкта: 244;

-земельної ділянки, з кадастровим номером :07:005:0004, площа (га): 3.2903, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: Київська обл., Володарський район, с/рада. Капустинська, реєстраційний номер об`єкта: 16, у зв`язку з чим, неможливо встановити, що накладення арешту на зазначене майно буде належним.

Вивчивши матеріали заяви, врахувавши зміст вимог, суд вважає, що з наданих суду документів відсутні підстави вважати, що незастосування заходів по забезпеченню позову, може утруднити або взагалі унеможливити виконання рішення суду.

Враховуючи вищевикладене, суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 149, 150, 153, 258 ЦПК України, суддя-

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника заявника АТ КБ «ПРИВАТБАНК» Істамової І.В. про забезпечення позову у цивільній справі за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості -відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя О. В. Ткаченко