П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

4 жовтня 2024 року місто Київ

справа № 758/7409/23

провадження№22-ц/824/3659/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М.,

сторони:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 , подану адвокатом Шевчуком Дмитром Ігоровичем,

на рішення Подільського районного суду м.Києва від 4 грудня 2023 року, ухвалене у складі судді Якимець О.І.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором на виконання робіт,-

В С Т А Н О В И В:

У червні 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором на виконання робіт.

Позов обґрунтовано тим, що 8 травня 2023 року між сторонами укладено договір на виконання робіт № 01-08-053. Відповідно до умов договору позивач ОСОБА_1 зобов`язаний виконати комплект робіт з завершення ремонту в багатокімнатній квартирі АДРЕСА_1 . Вартість робіт 169744 грн. Приймання виконання робіт здійснюється на підставі акту прийому-передачі, який передається підрядником замовнику на підписання та робота вважається прийнятою з моменту підписання акту. Позивачем було складено ряд актів про виконання робіт, однак відповідач відмовився від підписання актів від 24 травня 2023 року № 2 на суму 44726 грн. та від 4 червня 2023 року № 3 на суму 61979 грн. без будь-яких причин, чим порушив ст.853 ЦК України. Декілька подальших пропозицій позивача щодо вирішення спору в досудовому порядку шляхом перегляду суми актів в бік зниження, відтермінування оплати були відхилені відповідачем.

Оскільки відповідач на порушення вимог ст.ст.853,882 ЦК України безпідставно відмовився від прийняття робіт по Акту № 3 приймання-передачі виконаних підрядних робіт від 4 червня 2023 року на суму 61979 грн., своєчасно не заявивши про їх недоліки, то такі роботи вважають прийнятими і відповідач не звільняється від обов`язку оплатити роботи, виконані за договором.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив стягнути з відповідачки ОСОБА_2 заборгованість по Акту № 2 приймання-передачі виконаних підрядних робіт від 24 травня 2023 року у розмірі 44726 грн.; по Акту № 3 приймання-передачі виконаних підрядних робіт від 4 червня 2023 року у розмірі 61979 грн.

Рішенням Подільського районного суду м.Києва від 4 грудня 2023 року задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором на виконання робіт. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором на виконання робіт від 8 травня 2023 року № 01-08-053, згідно з актами приймання передачі виконаних підрядних робіт №2 та №3, а всього у розмірі 106 705 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1073,60 грн.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Шевчук Д.І. подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції прийняв рішення на підставі неповно досліджених доказів з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Суд не вказав висновки, яких дійшов за результатами оцінки доказів та не зазначив вагомих аргументів на користь ухваленого рішення, щоб вони переконали в законності й справедливості вирішення спору.

Суд першої інстанції не врахував, що п.5.1. договору № 01-08-053 на виконання робіт від 8 травня 2023 року сторонами погоджено порядок повідомлення про завершення кожного етапу робіт. Так, підрядник після завершення кожного етапу робіт письмово повідомляє про це замовника та передає останньому на підписання акт приймання - передачі виконаних робіт. Роботи вважаються прийнятими з моменту підписання акту.

Презумпція обов`язку замовника здійснювати приймання робіт з його засвідченням актом або іншим документом, що фіксує факт прийняття роботи та оглянути виконані роботи виникає саме з моменту належного повідомлення замовника виконавцем про закінчення робіт. Матеріали справи не містять доказів направлення ОСОБА_2 письмового повідомлення про завершення робіт за актом №2 та актом №3 так само, як і не містять жодного іншого доказу про завершення робіт за актом приймання передачі виконаних підрядних робіт №2 та актом приймання передачі виконаних підрядних робіт №3. Таким чином у ОСОБА_2 не виник обов`язок здійснювати приймання робіт за актами №2,3 приймання передачі виконаних підрядних робіт з його засвідченням. Суд дійшов хибного висновку про обов`язок ОСОБА_2 прийняти роботи за актами №2,3. Роботи вважаються прийнятими з моменту підписання акту. А здійснена сплата не свідчить про прийняття робіт за актом.

Суд першої інстанції дійшов хибного висновку, що ОСОБА_1 запрошував ОСОБА_2 на передання/прийняття робіт, оскільки матеріали справи не містять доказів направлення відповідачці письмового повідомлення про завершення робіт за актами №2,3 та не містять доказів про завершення робіт за актами приймання передачі виконаних підрядних робіт №2,3.

Також, при ухваленні рішення, судом не враховано, що ціна робіт по договору № 01-08-053 на виконання робіт від 8 травня 2023 року становить 169 744 грн., що визначено у п.3.1 договору. Замовник ОСОБА_2 за договором сплатила підряднику ОСОБА_1 110 545грн. 9 травня 2023 року замовником сплачено підряднику передоплату у розмірі 15 000 грн. відповідно до п.3.2 договору та передано ключі від квартири, що підтверджується відповідним записом на останній сторінці договору. 14 травня 2023 року відповідачка сплатила позивачу чотири платежі на загальну суму 65 545 грн., на які позивач написав розписки: перший платіж на суму 24500 грн.; другий платіж - на 2604 грн.; третій платіж на 23 441 грн.; четвертий платіж на 15 000 грн. 25 травня 2023 року ОСОБА_2 сплатила ще 30 000 грн., на підтвердження чого ОСОБА_1 написав їй розписку. Зазначені обставини підтверджуються розписками позивача та довідкою банку. Тобто враховуючи загальну вартість договору, не сплачений залишок за договором становив 59199 грн.

Вважає безпідставним висновок суду першої інстанції про те, що висновок експерта від 31 липня 2023 року зроблено шляхом дослідження фотокопії, які не містять відомостей про те, що такі фотокопії стосуються саме актів приймання передачі №2,3 від 25 травня 2023 року та 4 червня 2023 року, оскільки дослідження зроблене експертом 5 липня 2023 року на підставі огляду та документів вказаних на сторінці 1 експертизи. Предметом дослідження були всі роботи виконані за договором № 01-08-053 на виконання робіт від 8 травня 2023 року, в тому числі й за актом приймання передачі виконаних підрядних робіт №2, 3.

Судом першої інстанції проігноровано права ОСОБА_2 визначені ст.ст. 4 та 193 ЦПК України, оскільки суд відмовив у прийнятті зустрічного позову до ОСОБА_1 , тим самим не дав відповідачці можливість відстояти свої права та представляти свою версію подій, потенційно вимагаючи від позивача відшкодування збитків, компенсації чи інших засобів правового захисту. Фактично суд обмежив право ОСОБА_2 на доступ до правосуддя.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_1 заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 16 січня 2024 року відкрито апеляційне провадження у справі.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 18 січня 2024 року в складі колегії суддів справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Справу розглянуто в порядку ст. 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом установлено, що 8 травня 2023 року між ОСОБА_2 (замовник) та ОСОБА_1 (підрядник) укладено договір на виконання робіт № 01-08-053. Договір вступає в законну силу з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Згідно з умовами договору, підрядник бере на себе зобов`язання на власний ризик та в обумовлений цим договором строк виконати і здати замовникові комплекс робіт з завершення ремонту в багатокімнатній квартирі АДРЕСА_1 відповідно до калькуляції вартості робіт (додаток № 1). Замовник зобов`язується прийняти та оплатити підрядникові роботи згідно з калькуляції вартості робіт ( п. 1 договору).

Загальна вартість робіт за договором складає 169744 грн. (п. 3.1 договору). Попередня оплата за роботи проводиться замовником в розмірі 15 000 грн. Розрахунок за виконані роботи проводиться поетапно протягом двох календарних днів після завершення кожного етапу робіт та підписання сторонами акту приймання - передачі виконаних робіт по кожному з етапів (п. 3.2- 3.3 договору).

Договірна ціна є динамічною і залежить від фактично виконаного обсягу та видів робіт (п. 3.4 договору).

Підрядник після завершення кожного етапу робіт письмово повідомляє про це замовника та передає останньому на підписання акт приймання - передачі виконаних робіт. Роботи вважаються прийнятими з моменту підписання акту (п. 5.1 договору).

За невиконання чи неналежне виконання умов даного договору сторони несуть відповідальність відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.

Позивач виконав свої зобов`язання за договором на виконання робіт № 01-08-053 від 8 травня 2023 року.

ОСОБА_1 фіксував фактично виконані види робіт шляхом складання та подання ОСОБА_2 відповідних актів приймання - передачі виконаних підрядних робіт.

Акт №1 приймання передачі виконаних підрядних робіт від 14 травня 2023 року на суму 65 545 грн. був прийнятий та підписаний замовником без зауважень. З урахуванням попередньої оплати 15 000 грн., сплачених 8 травня 2023 року, ОСОБА_2 кількома оплатами провела повний розрахунок 14 травня 2023 року у розмірі 55 545 грн., а також здійснила попередню оплату на подальше виконання робіт.

25 травня 2023 року позивачем ОСОБА_1 складено акт № 2 на загальну суму 74726 грн., з яких ОСОБА_2 сплачено 30000 грн., що підтверджено розпискою від 25 травня 2023 року.

Заборгованість за актом № 2 становить 44726,00 грн. Акт підписаний ОСОБА_2 , а відтак роботи вважаються прийнятими.

Позивачем ОСОБА_1 складений акт № 3 від 4 червня 2023 року (підписаний такий акт 3 червня 2023 року), фактично виконаних робіт на загальну суму 61979 грн.

Від підпису такого акту замовник ОСОБА_2 відмовилася, про що було складено виконавцем акт про відмову від підписання такого таку у присутності двох свідків /а.с.14/.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що сторони домовились про те, що відповідач зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплатити за виконані роботи в порядку і в розмірах визначених договором, однак цього не виконав, чим порушив умови договору без будь-яких об`єктивних причин. Позивач ОСОБА_1 запрошував відповідачку ОСОБА_3 на передання/прийняття робіт, однак остання відмовилася, що є свідомою дією замовника небажання оглянути та прийняти роботи, жодних актів про недоліки у роботі за актами № 2 і № 3 ОСОБА_3 не пред`явила. Доказів щодо оплати за виконану роботу за вказаними актами суду не надано, а тому у відповідності до умов договору та норм Цивільного кодексу України, суд дійшов висновку про те, що зобов`язання з оплати за договором підряду у відповідачки виникло, а відтак заявлена у справі вимога є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за виконані роботи за договором від 8 травня 2023 року № 01-08-053 у розмірі 106705 грн.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

У відповідності до ч. 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі (ч.1 ст. 853 ЦК України).

Наведені норми містять презумпцію обов`язку замовника здійснювати приймання роботи з його засвідченням актом або іншим документом, що фіксує факт прийняття роботи. Крім того, на замовника покладається обов`язок оглянути виконані роботи. Зазначення такого огляду полягає у тому, що він дозволяє виявити можливі недоліки виконаної роботи.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 875 ЦК України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта.

Згідно з ч. ч. 1, 4, 6 ст. 882 цього Кодексу замовник, який одержав повідомлення підрядника про готовність до передання робіт, виконаних за договором будівельного підряду, або, якщо це передбачено договором, - етапу робіт, зобов`язаний негайно розпочати їх прийняття. Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими. Замовник має право відмовитися від прийняття робіт у разі виявлення недоліків, які виключають можливість використання об`єкта для вказаної в договорі мети та не можуть бути усунені підрядником, замовником або третьою особою.

Відповідно до наведених норм закону замовник зобов`язаний негайно розпочати прийняття робіт, і такий обов`язок у нього виникає з моменту одержання повідомлення підрядника про готовність до передання робіт, виконаних за договором.

Відповідно до п. 5.1 договору підрядник після завершення кожного етапу робіт письмово повідомляє про це замовника та передає останньому на підписання акт приймання-передачі виконаних робіт. Роботи вважаються прийнятими з моменту підписання акту .

Тобто договір містить погоджену між сторонами умову щодо вираження форми повідомлення підрядником замовника про готовність до передання робіт, а саме у письмовій формі.

Разом із тим, сторони наділені іншими правами та обов`язками, які передбачені чинним в Україні законодавством та цим договором.

Отже, повідомлення про готовність до передання робіт може бути здійснено як письмово, так і усно, що не суперечить вимогам ч. 1 ст. 882 ЦК України.

Передання і прийняття робіт на підставі підписаного в односторонньому порядку акта і виникнення за таким актом прав та обов`язків можливе за наявності реального виконання робіт за договором у разі неотримання обґрунтованої відмови про причини неприйняття фактично виконаних і оглянутих робіт у строк, визначений договором.

Верховний Суд у постановах від 21 вересня 2019 року (справа №917/1489/18), від 5 лютого 2022 року (справа №904/2082/19), приймаючі відповідні рішення щодо застосування статей 853, 882 ЦК України, дійшов висновку про те, що передання і прийняття робіт на підставі підписаного в односторонньому порядку акта і виникнення за таким актом прав та обов`язків можливе за наявності реального виконання робіт за договором у разі неотримання обґрунтованої відмови про причини неприйняття робіт у строк, визначений договором.

25 травня 2023 року позивачем ОСОБА_1 складений акт №2 приймання-передачі виконаних підрядних робіт на загальну суму 747260 грн., з яких відповідачкою ОСОБА_2 сплачено 30000 грн., що підтверджується розпискою ОСОБА_1 від 25 травня 2023 року. Таким чином, заборгованість за актом №2 становить 447260 грн. Акт підписаний замовником ОСОБА_2 , а відтак роботи вважаються прийнятими.

Доводи апеляційної скарги про те, що у акті № 2 у графі замовник містяться прізвище та ініціали іншого замовника « ОСОБА_4 », а позивачем не надано суду підтвердження, що зазначений акт підписаний саме ОСОБА_2 , є безпідставними, оскільки у разі, якщо відповідач ОСОБА_2 заперечує свій підпис на акті, то процесуальний закон покладає саме на неї обов`язок доводити цю обставину.

Будь-яких доказів, що акт № 2 зі сторони замовника містить підпис іншої особи, а не самого замовника, відповідач у передбаченому ст.ст.12,81 ЦПК України порядку, суду не надала.

Виходячи зі встановлених обставин, на підставі належним чином оцінених доказів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, щопозивачем дотримано вимоги ч. 1 ст. 882 ЦК України та повідомлено відповідача про готовність до передання робіт за актом № 2 від 25 травня 2023 року, виконаних за договором, а відтак доводи апеляційної скарги щодо неналежного повідомлення замовника підрядником про закінчення робіт є безпідставними.

Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Якщо замовник в порушення вимог ст. ст. 853, 882 ЦК України безпідставно ухиляється від прийняття робіт, не заявляючи про виявлені недоліки чи інші порушення, які унеможливили їх прийняття, то нездійснення ним оплати таких робіт є відповідно порушенням умов договору і вимог статей 525, 526 ЦК України.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24 жовтня 2018 року у справі №910/2184/18, від 16 вересня 2019 року у справі №921/254/18, від 15 жовтня 2019 року у справі №921/262/18.

Відповідно до норм чинного законодавства підрядник не повинен вчиняти жодних дій щодо спонукання замовника до підписання акта виконаних робіт, а має лише констатувати факт відмови замовника від підписання акта. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 27 березня 2018 року (справа №927/414/17), від 04 червня 2018 року (справа №908/3519/16), від 05 червня 2018 року (справа № 910/16804/17), від 21 серпня 2019 року (справа №917/1489/18).

Підрядником ОСОБА_1 констатовано факт відмови замовника ОСОБА_2 від підписання акту № 3 від 4 червня 2023 року, що підтверджено свідками. Жодних заперечень на такий акт чи про виявлені недоліки у виконані робіт замовником перед виконавцем не заявлено, а відтак висновок суду першої інстанції про те, що нездійснення відповідачем оплати виконаних робіт є порушення взятих на себе зобов`язань за договором є правильним.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що висновок експерта №1/07 від 31 липня 2023 року за результатами проведення судової будівельно - технічної експертизи не стосується предмету доказування у цій справі. Відповідної оцінки висновку експерта у цій справі не вимагається, оскільки ОСОБА_2 не заявлено вимог про відшкодування збитків.

Необхідно зазначити, що ухвалою Київського апеляційного суду від 3 жовтня 2024 року скасовано ухвалу Подільського районного суду м.Києва від 17 листопада 2023 року, якою суд відмовив у прийнятті зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання договору та стягнення матеріальних збитків. Справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Отже, встановивши, що стороною позивача доведені обставини, на які він посилався як на підставу своїх вимог, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявні підстави для задоволення позовних вимог. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, на законність ухваленого рішення не впливають.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки рішення судом ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, і доводи апеляційної скарги відповідача цього не спростовують, колегія суддів дійшла висновку про залишення рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційної скарги - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , подану адвокатом Шевчуком Дмитром Ігоровичем, залишити без задоволення.

Рішення Подільського районного суду м.Києва від 4 грудня 2023 рокузалишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус