УХВАЛА

02 жовтня 2024 року

м. Київ

справа № 193/1132/22

провадження № 61-10406св 23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного

цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач),

суддів: Гулейкова І. Ю., Гулька Б. І., Коломієць Г. В., Лідовця Р. А.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

представник позивача - адвокат Пізняк Віктор Іванович,

відповідач - Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Пізняка Віктора Івановича,

про виправлення описок чи арифметичних помилок у постанові Верховного Суду

у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

від 24 січня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області

про відшкодування шкоди, завданої незаконною бездіяльністю органу досудового розслідування за касаційними скаргами Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на постанову Дніпровського апеляційного суду

від 28 червня 2023 року у складі колегії суддів: Хейло Я. В., Мірути О. А.,

Тимченко О. О. та додаткову постанову Дніпровського апеляційного суду

від 19 липня 2023 року у складі колегії суддів: Хейло Я. В., Мірути О. А.,

Тимченко О. О.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

У грудні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (далі - ГУНП

в Дніпропетровській області) про відшкодування шкоди, завданої незаконною бездіяльністю органу досудового розслідування.

Рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 06 березня 2023 року у складі судді Кравченко Н. О. у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 28 червня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 06 березня 2023 року скасовано. Позовні

вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ГУНП

в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди, завданої незаконною бездіяльністю органу досудового розслідування, у розмірі 10 000,00 грн.

Додатковою постановою Дніпровського апеляційного суду від 19 липня 2023 року заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Пізняка В. І., задоволено

частково. Стягнуто з ГУНП в Дніпропетровській області на користь

ОСОБА_1 судові витрати, понесені на професійну правничу допомогу

в розмірі 5 000,00 грн.

У липні та серпні 2023 року ГУНП в Дніпропетровській області подало

до Верховного Суду касаційні скарги, в яких просило: 1) скасувати постанову Дніпровського апеляційного суду від 28 червня 2023 року та залишити в силі рішення Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 06 березня 2023 року; 2) скасувати додаткову постанову Дніпровського апеляційного суду

від 19 липня 2023 року.

Ухвалою Верховного Суду від 01 вересня 2023 року, після усунення недоліків, визначених в ухвалі від 21 липня 2023 року, відкрито касаційне провадження

у вказаній справі за касаційними скаргами ГУНП в Дніпропетровській області

на постанову Дніпровського апеляційного суду від 28 червня 2023 року

та додаткову постанову Дніпровського апеляційного суду від 19 липня 2023 року.Витребувано дану цивільну справу із суду першої інстанції. Відмовлено

у задоволенні клопотань заявника про зупинення виконання постанов

апеляційного суду.

У вересні 2023 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 22 грудня 2023 року відмовлено у задоволенні клопотань ГУНП в Дніпропетровській області про повідомлення дати, часу та місця розгляду справи. Справу призначено до судового розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Постановою Верховного Суду від 24 січня 2024 року касаційні скарги ГУНП

в Дніпропетровській області задоволено частково. Постанову Дніпровського апеляційного суду від 28 червня 2023 року та додаткову постанову Дніпровського апеляційного суду від 19 липня 2023 року змінено.

Викладено резолютивну частину постанови Дніпровського апеляційного суду

від 28 червня 2023 року в такій редакції: «Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 10 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди, завданої незаконною бездіяльністю органу досудового розслідування».

Викладено резолютивну частину додаткової постанови Дніпровського

апеляційного суду від 19 липня 2023 року в такій редакції: «Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 витрати, понесені

на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн».

В іншій частині постанову Дніпровського апеляційного суду від 28 червня

2023 року та додаткову постанову Дніпровського апеляційного суду від 19 липня 2023 року залишено без змін.

Короткий зміст заяви про виправлення описки

У серпні 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Пізняк В. І., подав

до Верховного Суду заяву про виправлення описок чи арифметичних помилок,

в якій просив виправити описку у резолютивній частині постанови Верховного

Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

від 24 січня 2024 рокуу справі № 193/1132/22.

Указана заява мотивована тим, що згідно з відповіді Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області від 22 квітня 2024 року № 04-10-10/6209 у резолютивній частині рішення боржником зазначено Державний бюджет України, тобто в даному випадку найменування боржника

в резолютивній частині не відповідає даним боржника у виконавчому листі.

Посилаючись на статтю 269 ЦПК України, представник позивача просить

виправити описку в резолютивній частині постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 січня

2024 року, зазначивши вірні дані відповідача.

У зв`язку з необхідністю вирішення питання про виправлення описки у цій справі Верховним Судом витребувано матеріали цивільної справи № 193/1132/22

із Софіївського районного суду Дніпропетровської області.

У вересні 2024 року справа надійшла до Верховного Суду.

Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду

від 11 вересня 2024 року справу призначено судді-доповідачеві: Луспенику Д. Д., судді, які входять до складу колегії: Гулейков І. Ю., Коломієць Г. В., Гулько Б. І., Лідовець Р. А.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Заява представника позивача про виправлення описки в судовому рішенні задоволенню не підлягає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини першої статті 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки

чи арифметичні помилки.

Описки - це помилки, зумовлені неправильним написанням слів. Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань спірного майна, зазначення дат

та строків. Особливо це стосується резолютивної частини рішення. В резолютивній частині будь-яка описка має істотне значення, оскільки вона може утруднити виконання рішення.

Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок,

допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають

на можливість реалізації судового рішення.

Згідно з частиною другою статті 269 ЦПК України питання про внесення

виправлень вирішується без повідомлення учасників справи,

про що постановляється ухвала. За ініціативою суду питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні за участю учасників справи, проте їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень.

Для того щоб були наявні підстави для виправлення описки, помилка має відповідати таким критеріям: 1) вона повинна бути технічною, тобто спричиненою випадковими огріхами під час друкування тексту судового рішення (неуважністю суду, автоматичним виправленням текстовим редактором тощо); 2) таку технічну помилку має бути допущено під час складання тексту судового рішення самим судом; 3) помилка повинна бути мимовільною та випадковою, а не обумовленою цитуванням документів, у яких було допущено помилки іншими учасниками судового процесу (позивачем, відповідачем, експертом тощо).

Не є опискою граматичні помилки, які не спотворюють текст судового рішення

та не призводять до його неправильного сприйняття: неправильне розташування розділових знаків, неправильні відмінки слів, застосування русизмів

та діалектизмів тощо.

Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок,

допущених у судовому рішенні, суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації

судового рішення чи його правосудності.

Судове рішення повинно бути точним. Помилки у тексті судового рішення,

зумовлені арифметичними помилками або граматичними помилками (описками), що стосуються істотних обставин або ускладнюють виконання рішення, можуть бути усунуті судом, який ухвалив рішення або ухвалу.

Описка - це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо). Виправленню підлягають лише

ті описки, які мають істотний характер. До таких належать написання прізвищ

та імен, адрес, зазначення дат та строків тощо. Арифметична помилка -

це помилка у визначенні результату підрахунку: пропуск цифри, випадкова перестановка цифр, спотворення результату обчислення у зв`язку

із використанням несправної техніки.

Заява представника позивача мотивована неправильним зазначенням Верховним Судом даних відповідача.

Як випливає із відповіді Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області від 22 квітня 2024 року № 04-10-10/6209, долученої представником позивача до заяви про виправлення описки,

на виконання рішення суду у справі №193/1132/22 було видано виконавчий лист,

де в резолютивній частині зазначено: «Стягнути з Державного бюджету України

на користь ОСОБА_1 10 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди, завданої незаконною бездіяльністю органу досудового розслідування», а також «Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 витрати, понесені на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн».

Крім цього, зазначено, що у виконавчому листі, виданому 21 лютого 2024 року Софіївським районним судом Дніпропетровської області, у справі № 193/1132/22 боржником є Головне управління Казначейства України. Втім, за зазначеним

кодом ЄДРПОУ зареєстроване Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві. А в резолютивній частині рішення боржником зазначено Державний бюджет України. Найменування боржника в резолютивній частині

не відповідає даним боржника у виконавчому листі.

У зв`язку з цим ОСОБА_1 повернуто пакет документів про стягнення коштів без виконання із метою внесення виправлень до виконавчого листа Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 21 лютого 2024 року у справі

№ 193/1132/22.

Верховний Суд ураховує, що ні оригінал виконавчого листа, виданого 21 лютого 2024 року Софіївським районним судом Дніпропетровської області, ані його копія

до матеріалів заяви про виправлення описки долучено не було.

Проаналізувавши викладені представником позивача у заяві обставини щодо виправлення, на їх думку, описки в резолютивній частині судового рішення суду касаційної інстанції, Верховний Суд дійшов висновку, що заявник по суті просить змінити висновки, з яких виходив Верховний Суд при прийнятті постанови суду,

як наслідок, змінити резолютивну частину судового рішення.

Тобто, фактично позивач просить змінити зміст судового рішення,

що є неприпустимим.

Більше того, зі змісту самої відповіді Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області від 22 квітня 2024 року № 04-10-10/6209 випливає, що описка зроблена не в судовому рішенні,

а у виконавчому листі, виданому іншим судом, - Софіївським районним судом Дніпропетровської області.

Разом із цим, питання про виправлення описки у виконавчому листі представник позивача не порушує. Водночас, відповідно до статті 432 ЦПК України лише суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі.

Щодо зазначення у резолютивній частині постанови Верховного Суду боржником Державний бюджет України колегія суддів указує, що за змістом частини другої статті 2 ЦК України одним із учасників цивільних відносин є держава Україна. Держава діє у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин (частина перша статті 167 ЦК України). Держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом (стаття 170 ЦК України). За змістом статті 173 ЦК України, яка має назву «Представники держави, Автономної Республіки Крим, територіальних громад», у випадках і в порядку, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, від імені держави за спеціальними дорученнями можуть виступати органи державної влади.

Отже, у цивільному судочинстві держава бере участь у справі як сторона через відповідний її орган, наділений повноваженнями саме у спірних правовідносинах, зокрема і представляти державу в суді (див. пункт 6.22 постанови Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі № 5023/10655/11, пункт 33 постанови Великої Палати Верховного Суду у справі від 21 серпня 2019 року

у справі № 761/35803/16-ц).

Кошти на відшкодування шкоди державою підлягають стягненню з Державного бюджету України. Тому відсутня необхідність зазначення у резолютивній частині рішення таких відомостей, як орган, через який грошові кошти мають перераховуватися, або номер чи вид рахунку, з якого має бути здійснено стягнення/списання, оскільки такі відомості не впливають ні на підстави,

ні на обов`язковість відновлення права позивача у разі встановлення судом його порушення, та за своє суттю є регламентацією способу та порядку виконання судового рішення, що має відображатися у відповідних нормативних актах,

а не резолютивній частині рішення (пункт 6.21 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2018 року у справі № 910/23967/16 (провадження

№ 12-110гс18)).

Аналогічні висновки викладено Верховним Судом у постановах: від 07 жовтня

2020 року у справі № 569/12383/17 (провадження № 61-12864св19), від 08 вересня 2021 року у справі № 751/7182/19 (провадження № 61-12426св20), від 11 жовтня 2023 року у справі № 201/1611/22 (провадження № 61-6247св23), від 18 жовтня

2023 року у справі № 705/4489/20 (провадження № 61-2214св23) та інших.

Відтак, жодних описок у резолютивній частині постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 січня

2024 року, яка прийнята у справі 193/1132/22 (провадження № 61-10406св23),

не допущено.

Висновки за результатами розгляду заяви про виправлення описи

Оскільки зі змісту прийнятої постанови не вбачається, що судом допущено описку

в резолютивній частині судового рішення у розумінні статті 269 ЦПК України, тому відсутні правові підстави для задоволення заяви представника позивача

про виправлення описок чи арифметичних помилок.

Керуючись статтями 260, 269, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії

суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Пізняка Віктора Івановича, про виправлення описок чи арифметичних помилок

у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 січня 2024 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: І. Ю. Гулейков

Б. І. Гулько

Г. В. Коломієць

Р. А. Лідовець