Провадження №2/331/153/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2024 року м.Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді Скользнєвої Н.Г.,

за участю секретаря Постарнак М.М.,

учасники справи :

представники : позивача ( відповідача за зустрічним позовом) адвоката Грецова О.А.,

відповідачки ( позивачки за зустрічним позовом) адвоката Левицької Ю.В.,

розглянув у порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 в особі представника адвоката Левицької Юлії Василівни до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог та заперечень відповідача, як за первісним, так за зустрічним позовами.

У липні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, за результатами розгляду якого просить поділити спільне майно подружжя, а саме квартиру АДРЕСА_1 у такий спосіб : - визнати за сторонами право власності на частину вказаної квартири за кожним.

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилався на те, що з 26 вересня 2009 року по 10 лютого 2022 року він перебував з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі, під час якого ними було придбано квартиру АДРЕСА_1 .

Після розлучення сторони не можуть дійти згоди щодо розподілу зазначеної квартири, у зв`язку з чим позивач вимушений звернутися до суду з цим позовом.

Як на правові підстави заявлених вимог позивач посилається на статті 60-71 СК України, статтю 372 ЦК України.

У вересні 2023 року ОСОБА_2 в особі представника адвоката Левицької Ю.В. подала зустрічний позов до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, у якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, остаточно просила стягнути з ОСОБА_1 на її користь грошову компенсацію належної ОСОБА_2 вартості 1/2 частки майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а саме транспортних засобів : ВАЗ 21013, 1985 року випуску, дата державної реєстрації 26.08.2020 року ; причеп KRONE AZP 18, 1988 року випуску, дата державної реєстрації 04.11.2017 року; КАМАЗ 5410, 1982 року випуску, дата державної реєстрації 28.12.2016 року; SAMRO 58 344 (1988) НОМЕР_1 , та DAF ТЕ952580 (1999), на загальну суму 393134, 30 грн.( а.с.31-40,т.2)

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 посилалася на те, що вказані у позові транспортні засоби були придбані сторонами у період шлюбу, а тому мають статус спільної сумісної власності подружжя. Транспортні засоби, а саме : ВАЗ 21013, причеп KRONE AZP 18, КАМАЗ 5410 відповідачем, без її згоди, у вересні 2023 року були зняті з реєстраційного обліку на підставі заяв про вибракування. Транспортні засоби, а саме : SAMRO 58 344 (1988) та DAF ТЕ952580 (1999) ОСОБА_1 відчужив без її згоди наприкінці 2019 року.

Як на правові підстави заявлених вимог позивачка за зустрічним позовом посилається на статті 356,357,364,365,372 ЦК України, статті 60,61,63,69,70,71 СК України.

7 вересня 2023 року від представника відповідачки за первісним позовом ОСОБА_2 адвоката Левицької Ю.В. до суду надійшов відзив на позов ОСОБА_1 , з якого вбачається, що відповідачка не заперечує проти запропонованого позивачем варіанту поділу квартири АДРЕСА_1 ( а.с. 84-88).

9 жовтня 2023 року відповідачем ОСОБА_1 надано відзив на зустрічний позов ( а.с. 107-108,т.1), із змісту якого вбачається, що вказаний учасник справи проти зустрічних вимог заперечує з таких підстав.

По-перше, всі спірні транспортні засоби, за ним не зареєстровані.

По-друге, із вартістю транспортних засобів, вказаних позивачкою у позові, не згоден, оскільки на її підтвердження стороною позивача не надано належних та допустимих доказів.

19 грудня 2023 року від позивачки за зустрічним позовом ОСОБА_2 в особі представника адвоката Левицької Ю.В. до суду надійшла заява про збільшення позовних вимог, за результатами розгляду якої позивачка просить : визнати в порядку поділу спільного майна подружжя, придбаного під час шлюбу транспортні засоби SAMRO 58 344 (1988) АР 7624 ХО та DAF ТЕ952580 ( 1999). Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію вартості частки транспортних засобів SAMRO 58 344 (1988) АР 7624 ХО та DAF ТЕ952580 ( 1999), на загальну суму 280 875,00 грн. ( а.с.123-137, т.1).

10 січня 2024 року відповідачем ОСОБА_1 надано відзив на заяву про збільшення зустрічних позовних вимог ( а.с. 148-152,т.1), із змісту якого вбачається, що вказаний учасник справи проти збільшених зустрічних вимог заперечує з таких підстав.

По-перше, позивачкою за зустрічним позовом не надано належних та допустимих доказів на підтвердження вартості спірного рухомого майна.

По-друге, з 28.03.2007 року відповідач зареєстрований як фізична особа- підприємець та згідно КВЕД одними з видів його господарської діяльності було : технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів ; вантажний автомобільний транспорт ; транспортне оброблення вантажів; надання в оренду вантажних автомобілів та інша допоміжна діяльність у сфері транспорту. У зв`язку із здійсненням його господарської діяльності відповідачем неодноразово купувалися та після технічного обслуговування та ремонту продавалися транспортні засоби. Доходи від здійснення підприємницької діяльності використовувалися на користь родини.

По-третє, у вересні 2022 року він разом із дитиною виїхав з тимчасово окупованої території м. Бердянська до м. Запоріжжя. Транспортні засоби : КАМАЗ 5410,1982 року випуску, ВАЗ 21013,1985 року випуску, причеп KRONE AZP 18, 1988 року випуску, залишилися на окупованій території і їх доля йому не відома.

13.09.2023 року ОСОБА_1 зняв вказані транспортні засоби з обліку у зв`язку з вибраковкою.

По-четверте, відчуження транспортних засобів - SAMRO 58 344 (1988) АР 7624 ХО та DAF ТЕ952580 ( 1999) сталось 11 та 12 січня 2022 року, а 28.11.2022 року відбулась їх перереєстрація на інших власників на підставі договорів комісії від 11.01.2022 року та договорів купівлі- продажу від 12.01.2022 року. Вказані транспортні засоби не використовувалися для повсякденної діяльності родини або для пересування та перевезення когось з членів родини, а були придбані виключно в межах здійснення відповідачем господарської діяльності як фізичної особи підприємця.

По-п`яте, відповідач не погоджується з доводами позивачки в частині того, що станом на день відчуження вказаних транспортних засобів 12.01.2022 року сторони однією сім`єю вже не проживали, спільне господарство не вели, не мали спільного сімейного бюджету, та стверджує, що однією сім`єю сторони проживали до травня 2022 року.

По-шосте, за кошти , отримані від підприємницької діяльності сторонами 24.11.2017 року було придбано трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 . На час розірвання шлюбу ремонт у квартирі не було завершено. Майже усі кошти, отримані від підприємницької діяльності, він витрачав на проведення капітального ремонту у цій квартирі. Твердження позивачки про те, що отримані відповідачем у січні 2022 року кошти від відчуження транспортних засобів він витратив на себе, не відповідають дійсності, оскільки витратив їх в інтересах сім`ї.

23 січня 2024 року від представника позивачки за зустрічним позовом- адвоката Левицької Ю.В. до суду надійшли пояснення на відзив на зустрічну позовну заяву, ( а.с.188-203,т.1), із змісту яких вбачається, що ОСОБА_2 заперечує проти аргументів відповідача з таких підстав.

По-перше, оскільки спірні транспортні засоби не перебувають у володінні позивачки за зустрічним позовом, задля визначення їх ринкової вартості, вона звернулася до мережі Інтернет « Сайт продаж авто». Параметрами визначення вартості авто були модель, рік випуску цих транспортних засобів тотожність аналогічних транспортних засобів., які реалізуються станом на день визначення вартості майна в мережі Інтернет.

По-друге, ОСОБА_1 дійсно був зареєстрований як ФОП 28.03.2007 року, проте у 2022 році він припинив свою підприємницьку діяльність та закрив ФОП. Ця подія відбулася коли сторони перебували у шлюбі. Тобто, на момент продажу 28.01.2022 року транспортні засоби SAMRO 58 344 (1988) АР 7624 ХО та DAF ТЕ952580 ( 1999) не були об`єктом господарської діяльності, а були майном, яке було набуте сторонами під час проживання однією сім`єю.

По-третє, при вибракуванні транспортних засобів їх власник повинен вказати причину, зв`язку з якої вибраковується відповідний транспортний засіб. Із наявних в матеріалах справи заяв ОСОБА_1 про вибракування : № від 13.09.2023 року, № від 13.09.2023 року, № від 13.09.2023 року вбачається, що він не повідомляє компетентний орган про причини, у зв`язку з якими вибраковуються дані транспортні засоби. Відповідачем не надано доказів на підтвердження наявності обставин, що є підставою для припинення права власності на транспортні засоби,передбачених ст. 346 ЦК України. ОСОБА_2 не надавала згоду колишньому чоловіку на зняття з обліку належних їм на праві спільної сумісної власності транспортних засобів у зв`язку з вибракування

Заяви, клопотання учасників справи.

7 серпня 2023 року , 01 березня 2024 року, 23 травня 2024 року від представника відповідачки ОСОБА_2 адвоката Левицької Ю.В. до суду надходили заяви про ознайомлення з матеріалами справи ( а.с.31,т.1, а.с.10-11, 48, т.2).

22 серпня 2023 року від представника відповідачки ОСОБА_2 адвоката Левицької Ю.В. до суду надійшла заява про листування по цій справі саме з нею у зв`язку з перебуванням її довірителя за кордоном України ( а.с.75,т.1).

28 серпня 2023 року від представника відповідачки ОСОБА_2 адвоката Левицької Ю.В. до суду надійшла заява про забезпечення доказів до подання позову до суду ( а.с.76-79,т.1).

4 вересня 2023 року від представника відповідачки ОСОБА_2 адвоката Левицької Ю.В. до суду надійшла заява про витребування доказів ( а.с.67-69,т.1).

14 вересня 2023 року від представника відповідачки ОСОБА_2 адвоката Левицької Ю.В. до суду надійшла заява, за результатами розгляду якої заявник просить раніше подану нею заяву про забезпечення доказів до подання позову до суду 28.08.2023 року не розглядати ( а.с.83,т.1).

16 листопада 2023 року від представника відповідачки ОСОБА_2 адвоката Левицької Ю.В. до суду надійшла заява про витребування доказів по справі ( а.с.165-168,т.1).

19 лютого 2024 року від представника відповідачки ОСОБА_2 адвоката Левицької Ю.В. до суду надійшло клопотання про стягнення витрат на правничу допомогу ( а.с.1-8,т.2).

6 березня2024 року, 21 травня 2024 року від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Грецова А.В. до суду надходили заяви про ознайомлення з матеріалами справи ( а.с.42-43,т.2).

8 серпня 2024 року від представника відповідачки ОСОБА_2 адвоката Левицької Ю.В. до суду надійшла заява про відкладення розгляду справи ( а.с.68,т.2).

Процесуальні дії суду.

Ухвалою суду від 14 липня 2023 року у цій справі відкрито провадження ; прийнято рішення про розгляд справи в порядку загального позовного провадження ; справу призначено до розгляду у підготовче судове засідання ( а.с.25-26,т.1).

Ухвалою суду від 11 вересня 2023 року вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_2 в особі представника адвоката Левицької Юлії Василівни до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя об`єднані в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя ( а.с.72-73,т.1).

Ухвалою суду від 14 вересня 2023 року клопотання представника позивачки за зустрічним позовом - адвоката Левицької Ю.В. задоволено. Зобов`язано Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС України в Запорізькій області надіслати на адресу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя таку інформацію:

- які транспортні засоби були придбані ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 в період перебування у шлюбі із ОСОБА_2 з 26.09.2009 року по 10.03.2022 року;

- які транспортні засоби були відчужені ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 в період перебування у шлюбі із ОСОБА_2 з 26.09.2009 року по 10.03.2022 року;

- надати повну інформацію щодо (моделі, кузову, vin ТЗ, шасі, двигуну, типу кузова, об`єм двигуна, типу палива, кольору, державного реєстраційного номеру,) щодо транспортних засобів ВАЗ 21013, 1985 року випуску, дата державної реєстрації 26.08.2020 року, Причепу KRONE AZP 18, 1988 року випуску, дата державної реєстрації 04.11.2017 року, КАМАЗУ 5410, 1982 року випуску, дата державної реєстрації 28.12.2016 року.

Підготовче провадження по справі продовжено до 13 жовтня 2023 року. ( а.с.92-94,т.1).

Ухвалою суду від 13 жовтня 2023 року підготовче провадження по справі закрито ; справу призначено до розгляду по суті ( а.с.113-114,т.1).

В суді представник позивача ( відповідача за зустрічним позовом) вимоги свого довірителя підтримав ; просить позов задовольнити з підстав, викладених у позові та заявах по суті справи ; проти зустрічного позову заперечує, просить у його задоволенні відмовити.

Представники відповідачки ( позивачки за зустрічним позовом) проти задоволення позову ОСОБА_1 не заперечує, просить його задовольнити ; позовні вимоги свого довірителя, викладені у зустрічнй позовній заяві, підтримує ; просить їх задовольнити з підстав, викладених у заявах по суті справи.

Суд, заслухавши вступні слова учасників справи, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, приходить до такого.

Фактичні обставини, встановлені Судом ; зміст спірних правовідносин; оцінка Суду.

Судом встановлено, що заочним рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 10 лютого 2022 року у справі №310/12344/21, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , укладений 26.09.2009 року відділом реєстрації актів цивільного станупо м. Бердянську Бердянмського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, за актовим записом № 555, було розірвано ( а.с.6-7,т.1).

Рішення суду сторонами не оскаржувало та набрало законної сили.

Судовим рішенням від 10 лютого 2022 року встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинено з грудня 2021 року.

За час перебування у шлюбі, за ОСОБА_2 було зареєстровано право власності на квартиру, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_2 . Підставою набуття права власності слугував договір купівлі- продажу від 24 листопада 2017 року, посвідчений ОСОБА_3 , приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області, зареєстрований в реєстрі за № 901 ( а.с.8-9,10, т.1).

Позивач за первісним позовом вказує, що добровільно відповідачка не бажає поділити зазначену квартиру, яка була придбана в період шлюбу та є спільним сумісним майном подружжя, а тому він вимушений звернутися до суду із даним позовом.

В суді відповідачка в особі представника адвоката Левицької Ю.В. позов визнала і зазначила, що поділ квартири, яка є спільною сумісною власністю подружжя у спосіб, запропонований позивачем, відповідає критерію справедливості.

Суд, вислухавши пояснення позивача, перевіривши доводи вказаної сторони матеріалами справи, взявши до уваги позицію відповідачки, приходить до такого.

Згідно із частиною четвертою статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Оскільки відповідачка визнала позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову ОСОБА_1 у повному обсязі.

Не заперечуючи проти первісних позовних вимог, ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 , за результатами розгляду якого ( в остаточній редакції) просить в рахунок розподілу рухомого майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя стягнути з ОСОБА_1 на свою користь грошову компенсацію вартості ( однієї другої) часток транспортних засобів :

ВАЗ 21013, 1985 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , в сумі 14 997, 80 грн. ;

причепу KRONE AZP 18, 1988 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4 , в сумі 87 792,00 грн. ;

КАМАЗ 5410 10850, 1982 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_5 , в сумі 91 450,00 грн.;

SAMRO 5R 334, 1998 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_6 , в сумі 74 749,78 грн.;

DAF TE 95 XF 12580, 1999 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_7 , в сумі 124 144,70 грн.

Судом встановлено, що згідно Витягу з Єдиного державного реєстру транспортних засобів та доданого до нього Додатку стосовно зареєстрованих транспортних засобів за ОСОБА_1 були зареєстровані такі транспортні засоби :

ВАЗ 21013, 1985 року випуску з 26.08.2020 року ;

причеп KRONE AZP 18, 1988 року випуску з 04.11.2017 року;

КАМАЗ 5410 10850, 1982 року випуску з28.12.2016 року ( а.с.60,т.1);

SAMRO 5R 334, 1998 року випуску з19.12.2019 року;

DAF TE 95 XF 12580, 1999 року випуску - з 22.11.2019 року ( а.с.100,т.1).

Згідно даних «Єдиного державного реєстру транспортних засобів» МВС України транспортні засоби :

ВАЗ 21013, 1985 року випуску, 13.09.2023 року знятий з обліку у зв`язку з вибраковкою;

причеп KRONE AZP 18, 1988 року випуску, 13.09.2023 року знятий з обліку у зв`язку з вибраковкою;

КАМАЗ 5410 10850, 1982 року випуску, 13.09.2023 року знятий з обліку у зв`язку з вибраковкою;

SAMRO 5R 334, 1998 року випуску, 28.01.2022 року перереєстрований на нового власника за договором купівлі- продажу ;

DAF TE 95 XF 12580, 1999 року випуску, 28.01.2022 року перереєстрований на нового власника за договором купівлі- продажу ( а.с.101-102,105, т.1).

Згідно свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи- підприємця, серії НОМЕР_8 , ОСОБА_1 зареєстрований фізичною особою - підприємцем з 28.03.2007 року ( а.с.153,т.1).

З Довідки № 643 від 01 лютого 2024 року , складеної фахівцем-автотоварознавцем ОСОБА_4 вбачається, що середня вартість транспортного засобу SAMRO 5R 334, 1998 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_6 , станом на 01 лютого 2024 року, становить 149 499,55 грн. ( а.с. 210,т.1).

З Довідки № 642 від 01 лютого 2024 року , складеної фахівцем-автотоварознавцем ОСОБА_4 вбачається, що середня вартість транспортного засобу DAF TE 95 XF 12580, 1999 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_7 , станом на 01 лютого 2024 року, становить 248 289,45 грн. ( а.с. 214,т.1).

Вищенаведені встановлені судом обставини сторонами визнаються.

Позивачка вважає спірні транспортні засоби спільною сумісною власністю подружжя, а оскільки вони були відповідачем відчужені без її згоди, претендує на отримання від ОСОБА_1 грошової компенсації в рахунок належної їй 1/2 частини кожного транспортного засобу.

.

Відповідач проти позову заперечує з тих підстав, що транспортні засоби : ВАЗ 21013, 1985 року випуску, причеп KRONE AZP 18, 1988 року випуску, КАМАЗ 5410 10850, 1982 року випуску, зняті з обліку в зв`язку з вибраковкою. Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного із цивільного обороту.

Заперечує проти наведеної позивачкою оцінки транспортних засобів : КАМАЗ 5410 10850, 1982 року випуску, причеп KRONE AZP 18, 1988 року випуску, ВАЗ 21013, 1985 року випуску. Наполягає на визначенні їх реальної вартості, а не приблизної на підставі аналітики інтернет-сайтів з продажу вживаних автомобілів, вважаючи такі докази неналежними.

Транспортні засоби SAMRO 5R 334, 1998 року випуску, DAF TE 95 XF 12580, 1999 року випуску були придбані виключно в межах здійснення ОСОБА_1 господарської діяльності як фізичної особи підприємця.

Згідно із частиною третьою статті 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю.

У відповідності до статті 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування та розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Аналогічні положення викладено в ст. 369 ЦК України та ст. 65 СК України.

Згідно частини першої статті 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна чоловіка та жінки є рівними, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи домовленістю між ними.

Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Аналогічні правові висновки містяться в постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843 цс 17 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17-ц, провадження № 14-325 цс 18.

Відповідно до положень статті 68 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпорядження майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України.

Пунктом 30 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року оговорено, про рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено частиною першою статті 63, частиною першою статті 65 СК України.

У випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Як роз`яснив абзац 1 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб.

Відповідно до п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.11.2007 року № 11 - вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, вказане у зустрічному позові рухоме майно було придбане в період перебування ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у шлюбі, а тому майно є спільною сумісною власністю подружжя.

В суді встановлено , що транспортні засоби : SAMRO 5R 334, 1998 року випуску, та DAF TE 95 XF 12580, 1999 року випуску, 28 січня 2022 року на підставі договорів купівлі- продажу були відчужені ОСОБА_1 ( а.с.104-105,т.1), без згоди дружини. Отже відповідач на власний розсуд без письмової згоди позивачки розпорядився спільною сумісною власністю подружжя цінним рухомим майном, а тому ОСОБА_2 має право на 1/2 грошової компенсації вартості спірних транспортних засобів.

Як зазначено в п. 22 Постанови Пленуму ВСУ від 21.07.2007 року № 11 вартість майна , що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

В даному випадку дані автомобілі були реалізовані без згоди одного із подружжя, а тому можна вважати, що згоди не досягнуто, а від так, застосовується дійсна вартість авто на час розгляду справи.

З довідок, складених фахівцем автотоварознавцем від 01.02.2024 року вбачається, що середня вартість транспортного засобу SAMRO 5R 334, 1998 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_6 , станом на 01 лютого 2024 року, становить 149 499,55 грн. ; середня вартість транспортного засобу DAF TE 95 XF 12580, 1999 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_7 , станом на 01 лютого 2024 року, становить 248 289,45 грн.

Сторони погодились з наданими фахівцем автотоварознавцем оцінками вартості вказаних спірних транспортних засобів.

Отже, виходячи із встановлених сум вартості вказаних транспортних засобів, які не заперечуються сторонами по справі, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію вартості частини транспортних засобів : SAMRO 5R 334, 1998 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_6 , в сумі 74 749, 78 грн. ( 149 499,55 : 2 =74 749,78 грн.) ; DAF TE 95 XF 12580, 1999 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_7 , в сумі 124 144,72 грн. (248 289,45 грн. : 2 = 124 144,72 грн.)

Надалі, предметами розгляду цієї справи також є транспортні засоби : ВАЗ 21013, 1985 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 ; причеп KRONE AZP 18, 1988 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4 ; КАМАЗ 5410 10850, 1982 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_5 , які після отримання ОСОБА_1 зустрічного позову були ним зняті з реєстраційного обліку 13 вересня 2023 року з причини вибракування.

В суді ОСОБА_1 пояснював, що у вересні 2022 року він виїхав з окупованої території м. Бердянська до м. Запоріжжя, при цьому вказані транспортні засоби залишилися на окупованій території.

Відповідно до п.5.5 Інструкції про порядок здійснення підрозділами Державтоінспекції МВС державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них, затверджених наказом МВС №379 від 11.08.2010 року та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.01.2011 року за №123/18861, при знятті з обліку ТЗ у зв`язку з їх вибракуванням виконуються дії, передбачені пунктами 3.2-3.6, 3.9, 3.17, 3.18 глави 3 та пунктом 5.2 глави 5 цієї Інструкції, огляд ТЗ не проводиться, номерні знаки для разових поїздок не видаються. Про зняття з обліку ТЗ у зв`язку з його вибракуванням на заяві власника ТЗ робиться запис: "Знято з обліку у зв`язку з вибракуванням". Аналогічні записи вносяться також до наявних автоматизованої бази даних АІС "Автомобіль" та Єдиного державного реєстру Державтоінспекції.

Свідоцтво про реєстрацію ТЗ анулюється способом, що не дозволяє його повторного використання, і долучається до матеріалів про зняття з обліку ТЗ. Якщо номерні знаки, свідоцтво про реєстрацію ТЗ (технічний паспорт) викрадені або власником втрачені, зняття з обліку ТЗ у зв`язку з його вибракуванням працівниками Центру проводиться після внесення відповідної інформації до бази даних АІС "Номерний знак" та АІС "Документ". До матеріалів справи долучаються також пояснення власника ТЗ (акт службового розслідування для юридичної особи) щодо їх втрати. При цьому, згідно Додатку 9 до Інструкції (зразок заяви фізичної особи) про вибракування транспортного засобу, власник транспортного засобу повинен вказати причину, у зв`язку з якою вибраковується відповідний транспортний засіб (зміна місця проживання, відчуження, виїзд за кордон тощо).

З наданих до Відзиву на позов заяв про вибракування : № від 13.09.2023 року( а.с.159,т.1), № від 13.09.2023 року ( а.с.166,т.1), № від 13.09.2023 року ( а.с.161,т.1) не можливо встановити причини вибракування транспортних засобів.

Доводи відповідача за зустрічним позовом про те, що вказані транспортні засоби залишилися на окупованій території стороною позивачки ставляться під сумнів, у зв`язку з чим підлягають доказуванню з боку сторони, яка посилається на ці обставини, які мають значення по справі.

Відповідачем не надано суду жодного доказу на підтвердження того, що вказані спірні транспортні засоби залишилися на окупованій території. Звертає на себе увагу той факт, що з відповідними заявами відповідач звернувся до сервісного центру після отримання ним зустрічної позовної заяви по цій справі.

З приводу доводів відповідача щодо відсутності предмету позову, оскільки за ним не зареєстровані транспортні засоби : ВАЗ 21013, 1985 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 ; причеп KRONE AZP 18, 1988 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4 ; КАМАЗ 5410 10850, 1982 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_5 , слід зазначити таке.

Відповідно до частини першої статті 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що незаборонені законом,зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.

В судді встановлено , що сторонами по справі вказані транспортні засоби придбані під час перебування у шлюбі.

Підстави припинення прав власності визначені нормами статті 346 ЦК України, відповідно до якої право власності припиняється у разі: 1) відчуження власником свого майна; 2) відмови власника від права власності; 3) припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі; 4) знищення майна; 5) викупу пам`яток культурної спадщини; 6) примусового відчуження земельних ділянок приватної власності, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, з мотивів суспільної необхідності відповідно до закону; 8) звернення стягнення на майно за зобов`язаннями власника; 9) реквізиції; 10) конфіскації; 11) припинення юридичної особи чи смерті власника. Право власності може бути припинене в інших випадках, встановлених законом.

Реєстрація та зняття з реєстрації, зокрема у зв`язку з вибракуванням, транспортного засобу у відповідних реєстраційних органах не пов`язується із набуттям або припиненням права власності особи на нього.

В свою чергу, нездійснення означеної реєстрації або зняття транспортного засобу з реєстрації у зв`язку з вибракуванням тягне за собою наслідки у вигляді, крім іншого, заборони користування незареєстрованим транспортним засобом, проте не є підставою для припинення або оспорення права власності на нього.

При цьому, в розумінні статті 334 ЦК України, ОСОБА_1 набув право власності на спірні об`єкти- ВАЗ 21013, 1985 року випуску, дата державної реєстрації 26.08.2020 року, Причеп KRONE AZP 18, 1988 року випуску, дата державної реєстрації 04.11.2017 року, -КАМАЗ 5410, 1982 року випуска, дата державної реєстрації 28.12.2016 року, оскільки транспортні засоби були зареєстровані на його ім`я, про що інформація містилася в державних реєстрах.

Але під час зняття спірних транспортних засобів з обліку у зв`язку з вибракуванням, ОСОБА_1 у своїй заяві та інших наданих до ТСЦ документах для вибракування вищезазначених транспортних засобів не повідомив про причини, у зв`язку з якими вибраковується дані транспортні засоби.

Відповідно до статті 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві.

Тому зняття з обліку транспортних засобів ВАЗ 21013, 1985 року випуску, дата державної реєстрації 26.08.2020 року, причепу KRONE AZP 18, 1988 року випуску, дата державної реєстрації 04.11.2017 року, -КАМАЗу 5410, 1982 року випуску, дата державної реєстрації 28.12.2016 року, за заявою ОСОБА_1 у зв`язку з вибракуванням, за вищевикладених обставин не є підставою для припинення права спільної сумісної власності подружжя на ці транспортні засоби.

Крім того, відповідно до п.3.1 Інструкції про порядок здійснення підрозділами Державтоінспекції МВС державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них, реєстрація ТЗ здійснюється на підставі заяви власника, документа, що посвідчує його особу, правомірність придбання ТЗ, відповідність конструкції ТЗ встановленим вимогам безпеки дорожнього руху…Після прийняття заяви посадовою особою Центру проводяться огляд ТЗ, перевірка документів та транспортного засобу за наявними базами даних АІС та в разі прийняття рішення щодо реєстрації після сплати їх власниками передбачених законодавством податків і зборів (обов`язкових платежів), а також внесення в установленому порядку платежів за проведення огляду транспортних засобів, державну реєстрацію (перереєстрацію), зняття з обліку, відшкодування вартості бланків реєстраційних документів та номерних знаків.

Відповідно до п.3.15 Інструкції, на зареєстровані ТЗ Центром видаються реєстраційні документи, а також номерні знаки, що відповідають вимогам державного стандарту України. Поновлення реєстрації після вибракування не передбачено діючим законодавством, але власник транспортного засобу або його довірена особа може звернутися до суду для визнання права власності. Відповідно до п.45 Порядку, вивільнені після зняття з обліку транспортних засобів у зв`язку з їх вибракуванням складові частини, що мають ідентифікаційні номери, залишаються у розпорядженні власників. Відповідні сервісні центри МВС за зверненням власника видають на такі складові частини довідки встановленого зразка.

Відповідно до п.5.6 Інструкції, за письмовим зверненням власника ТЗ після проведення зняття з обліку ТЗ у зв`язку з його вибракуванням працівниками Центру на вивільнений кузов (шасі, раму) або інші вузли і агрегати, що мають ідентифікаційні номери, оформляється та видається довідка на вивільнені вузли та агрегати. При цьому виконуються дії, передбачені пунктом 3.7 глави 3 цієї Інструкції. Факт видачі вказаної довідки реєструється в окремій книзі обліку довідок на вивільнені вузли та агрегати, яка зберігається протягом 10 років.

Відповідно до п.4.5.3 Інструкції, за заявою власника ТЗ на вивільнений кузов (шасі, раму) або інші вузли і агрегати, що мають ідентифікаційні номери, оформляється та видається довідка на вивільнені вузли та агрегати (додаток 6). Факт видачі вказаної довідки реєструється в книзі обліку довідок на вивільнені вузли та агрегати (додаток 7), яка зберігається протягом 10 років.

Таким чином, хоча станом на теперішній час ОСОБА_1 не звертався до ТСЦ з приводу видачі довідки на вивільнені вузли та агрегати (дозволу на продаж кузова або двигуна) вищезазначених транспортних засобів, проте він не позбавлений можливості звернутися до відповідних Сервісних центрів в майбутньому у будь-який час. Тому , ОСОБА_1 має вільну можливість особисто продати вивільнені вузли та агрегати (кузов, двигун тощо) вищезазначених транспортних засобів.

На теперішній час транспортні засоби ВАЗ 21013, 1985 року випуску, дата державної реєстрації 26.08.2020 року, Причеп KRONE AZP 18, 1988 року випуску, дата державної реєстрації 04.11.2017 року, -КАМАЗ 5410, 1982 року випуску, дата державної реєстрації 28.12.2016 року, як і всі складові частини цих транспортних засобів є спільною сумісною власністю ОСОБА_1 так і ОСОБА_2 .

Відповідно до частини першої статті 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до частини другої статті .369 ЦК України, розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом.

ОСОБА_2 у поясненнях до суду та інших процесуальних документах повідомила, що не надавала згоду колишньому чоловіку на зняття з обліку належних їм на праві спільної сумісної власності ВАЗ 21013, 1985 року випуску, дата державної реєстрації 26.08.2020 року, Причеп KRONE AZP 18, 1988 року випуску, дата державної реєстрації 04.11.2017 року, -КАМАЗ 5410, 1982 року випуску, дата державної реєстрації 28.12.2016 року, у зв`язку з вибракуванням.

ОСОБА_1 доводи позивачки в цій частині не спростував.

Таким чином, в суді встановлено, що станом на день подачі як первісного, так і зустрічного позовів за ОСОБА_5 були зареєстровані транспортні засоби ВАЗ 21013, 1985 року випуску, причеп KRONE AZP 18, 1988 року випуску, КАМАЗ 5410, 1982 року випуску, дата державної реєстрації 28.12.2016 року, які були придбані у шлюбі. Після отримання зустрічного позову відповідач за зустрічним позовом одноособово, без згоди іншого з подружжя вчинив дії щодо вибракування вказаних транспортних засобів, що суперечить вимогам діючого законодавства і свідчить про намір уникнути поділу вказаного рухомого майна

Надалі, за приписами абзацу першого п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

В додатку до зустрічного позову, ОСОБА_2 надано роздруківки із сайтів про ринкову вартість транспортних засобів : ВАЗ 21013, 1985 року випуску ( Reono/ua а.с.53-54,т.1), причепу KRONE AZP 18, 1988 року випуску, КАМАЗ 5410, 1982 року випуску( RSTua-а.с.56-58,т.1), станом на час подання зустрічного позову. Згідно зведеної таблиці ринкова середня вартість транспортних засобів ВАЗ 21013, 1985 року випуску становить 29 995, 60 грн.; причепу KRONE AZP 18, 1988 року випуску становить 175 584 грн.; КАМАЗ 5410, 1982 року випуску становить 182 900,00 грн. ( а.с.41,т.2).

Параметрами визначення вартості транспортних засобів були модель, рік випуску.

Вказаний доказ ринкової вартості транспортних засобів, ОСОБА_1 в установленому законом порядку не спростовано, інших доказів не надано, клопотання про призначення судової товарознавчої експертизи з метою визначення їх ринкової ціни не заявлено.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що транспортні засоби ВАЗ 21013, 1985 року випуску, дата державної реєстрації 26.08.2020 року, Причеп KRONE AZP 18, 1988 року випуску, дата державної реєстрації 04.11.2017 року, -КАМАЗ 5410, 1982 року випуску, дата державної реєстрації 28.12.2016 року, були придбані сторонами у період шлюбу,є неподільними речами, тому за таких обставин, та у відповідності по статті 71 СК України, враховуючи їх загальну вартість на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню грошова компенсація належної позивачці за зустрічним позовом частини у праві на ці транспортні засоби.

Отже, в рахунок розподілу рухомого майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 підлягає грошова компенсація вартості часток транспортних засобів : ВАЗ 21013, 1985 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , в сумі 14 997, 80 грн.; причепу KRONE AZP 18, 1988 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4 , в сумі 87 792,00 грн., КАМАЗ 5410 10850, 1982 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_5 , в сумі 91 450,00 грн.

Також судом встановлено, що ОСОБА_1 у період з 28.03.2007 року по 04.02.2021 року був зареєстрований як фізична особа підприємець, здійснював економічну діяльність , пов`язану з технічним обслуговуванням та ремонтом транспортних засобів, оптової торгівлі напоями, вантажним автомобільним транспортом, складським господарством, транспортним обробленням вантажів, іншою допоміжною діяльністю у сфері транспорту, наданням в оренду вантажних автомобілів.

Спірні транспортні засоби відповідачем були придбані у період шлюбу з позивачкою.

Відповідно до частини другої статті 61 СК України передбачено, що об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя.

Згідно статті 51 ЦК України до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно- правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин.

В рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням приватного підприємства « ІКІО» щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 61 Сімейного кодексу України від 19.09.2012 року № 17-рп/2012 зазначено, що в аспекті конституційного звернення положення частини першої статті 61 Сімейного кодексу України треба розуміти так, що статутний капітал та майно приватного підприємства є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно правового висновку, викладено в Постанові Верховного Судук України від 13.06.2016 р. по справі № 6-1752цс15, який відповідно до ст. 360-7 ЦПК України обов`язковий для суду, системний аналіз статей 57,60 та 61 СК України дозволяє дійти висновку про те, що майно фізичної особи- підприємця ( далі ФОП) може бути об`єктом спільної сумісної власності подружжя і предметом поділу між кожним з подружжя з урахуванням загальних вимог законодавства щодо критеріїв визначення правового режиму спільного майна сумісного майна подружжя та способів поділу його між кожним з подружжя. Майно ФОП , яке використовується для її господарської діяльності, вважається спільним майном подружжя, як і інше майно, набуте в період шлюбу, за умови, що воно придбане за рахунок належних подружжю коштів.

Отже, у разі організації фізичною особою підприємницької діяльності за рахунок спільних коштів подружжя або спільною працею подружжя, майно та доходи, отримані ним як підприємцем, вважаються об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, якщо набуті за час шлюбу та за спільні кошти.

В даному випадку відповідач за зустрічним позовом наголошував на тому, що майно та доходи, отримані ним як підприємцем використовувались подружжям спільно в інтересах сім`ї.

На підставі викладеного, заперечення ОСОБА_1 проти зустрічного позову , що стосуються його господарської діяльності як ФОП та придбання ним об`єктів спірного рухомого майна, судом відхиляються.

Судові витрати по справі суд розподіляє між сторонами у відповідності до вимог статті 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Здійснити поділ нерухомого майна квартири, розташованої за адресою : АДРЕСА_2 , що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Визнати за ОСОБА_1 ( адреса місця реєстрації : АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) право власності на ( одну другу) частину квартири, розташованої за адресою : АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_2 (адреса місця реєстрації : АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_9 ) право власності на (одну другу) частину квартири, розташованої за адресою : АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( адреса місця реєстрації : АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_9 ) на користь ОСОБА_1 ( адреса місця реєстрації : АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) 50 відсотків судового збору за подання позову до суду в сумі 1 362 (одна тисяча триста шістдесят дві гривні) 65 копійок.

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області повернути ОСОБА_1 ( адреса місця реєстрації : АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) 50 відсотків сплаченого за квитанцією ТВБВ № 10007/0325 від 10.07.2023 судового збору в сумі 1 362 ( одна тисяча триста шістдесят дві гривні) 65 копійок.

Зустрічний позов ОСОБА_2 задовольнити.

В рахунок розподілу рухомого майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя стягнути з ОСОБА_1 ( адреса місця реєстрації : АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_2 ( адреса місця реєстрації : АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_9 ) грошову компенсацію вартості ( однієї другої) часток транспортних засобів :

ВАЗ 21013, 1985 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , в сумі 14 997 ( чотирнадцять тисяч дев`ятсот дев`яносто сім) гривень 80 копійок;

причепу KRONE AZP 18, 1988 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4 , в сумі 87 792 ( вісімдесят сім тисяч сімсот дев`яносто дві) гривні, 00 копійок ;

КАМАЗ 5410 10850, 1982 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_5 , в сумі 91 450 ( дев`яносто одна тисяча чотириста п`ятдесят) гривень 00 копійок ;

SAMRO 5R 334, 1998 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_6 , в сумі 74 749 ( сімдесят чотири тисячі сімсот сорок дев`ять) гривень 78 копійок.

DAF TE 95 XF 12580, 1999 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_7 , в сумі 124 144 ( сто двадцять чотири тисячі) сто сорок чотири гривні 70 копійок, а всього 393 134 ( триста дев`яносто три тисячі сто тридцять чотири) гривні 30 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 ( адреса місця реєстрації : АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_2 ( адреса місця реєстрації : АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_9 ) судовий збір в сумі 4 192 ( чотири тисячі сто дев`яносто дві) гривні 00 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 27 вересня 2024 року.

Суддя: Н.Г.Скользнєва