"10" жовтня 2024 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 642/2914/23

Провадження № 2/642/1435/24

10 жовтня 2024 року

м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Петрової Н.М.

за участю секретаря судового засідання - Кайдалової Я.О.

представника позивача адвоката Індутного-Шматька С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м.Харкові в режимі відеоконференції в спрощеному позовному провадженні з викликом (повідомленням) сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочку сплати аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

05 червня 2023 року до Ленінського районного суду м.Харкова звернувся представник позивача ОСОБА_1 адвокат Індутний-Шматько С.М. з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочку сплати аліментів у розмірі 76 560,73 грн.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що судовим наказом Ленінського районного суду м.Харкова від 25.08.2020 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 31.07.2020 і до повноліття дітей.

Постановою головного державного виконавця Краснокутського районного відділу ДВС Східного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м.Харків) Безверхої Г.В. відкрито виконавче провадження № 64927539. Починаючи з листопада 2022 сплата аліментів відповідачем проводилася не в повному обсязі, у зв`язку з чим виникла заборгованість.

Відповідно до розрахунку заборгованості від 29.05.2023, який надано державним виконавцем, відповідач має перед позивачем заборгованість зі сплати аліментів станом на 30.04.2023 в розмірі 80 681,96 грн. за період грудень 2022 - квітень 2023 року включно.

Сума пені за прострочення сплати аліментів складає 76 560,73 грн.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 08.06.2023 року вказану цивільну справу прийнято до провадження. Розгляд справи вирішено поводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с.14).

Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач, згідно вимог п.4 ч. 8 ст.128 ЦПК України, двічі в судове засідання не з`явився, в порушення ч.3 ст.131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомив. Своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, заяв чи будь-яких клопотань від нього не надходило до суду.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м.Харкова від 02.08.2023 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено, з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 76 560,73 грн. та судовий збір у розмірі 1073,60 грн. (а.с.29-33)

Додатковим рішенням Ленінського районного суду м.Харкова від 09.08.2023 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн. (а.с.44-45).

12.07.2024 до Ленінського районного суду м.Харкова звернувся представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Зольнікова В.О., яка діє в інтересах ОСОБА_2 з заявою про перегляд заочного рішення, в якій вона просить суд поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення від 02.08.2023, задовольнити заяву про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м.Харкова від 02.08.2023 по справі №642/2914/23, скасувати заочне Ленінського районного суду м.Харкова від 02.08.2023 та скасувати додаткове рішення Ленінського районного суду м.Харкова від 09.08.2023 по справі №642/2914/23 (а.с.82-99).

Ухвалою суду від 15.07.2024 заяву представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Зольнікової В.О. про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м.Харкова від 02.08.2023 залишено без руху, надано строк для усунення недоліків (а.с.101-103).

Ухвалою суду від 06.08.2024 прийнято до провадження заяву представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Зольнікової В.О. про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м.Харкова від 02.08.2023 (а.с.120).

08 серпня 2024 до суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 адвоката Індутного-Шматтко С.М. про заперечення проти задоволення заяви про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м.Харкова від 02.08.2023, оскільки вона є надуманою, необґрунтованою та безпідставною, так як відповідач був обізнаний про розгляд справи в суді, про що суду надано аудіозапис телефонної розмови відповідача з дитиною від 12.09.2023 (а.с.137-138).

Ухвалою суду від 16.08.2024 заяву відповідача ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м.Харкова від 02.08.2023 та додаткового рішення від 09.08.2023 у цивільній справі №642/2914/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочку сплати аліментів задоволено. Заочне рішення Ленінського районного суду м.Харкова від 02.08.2023 та додаткове рішення Ленінського районного суду м.Харкова від 09.08.2023 у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочку сплати аліментів - скасовано.

Розгляд справи визначено проводити у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін. Визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст.178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову (а.с.140-141).

В судовому засіданні представник позивача адвокат Індутний-Шматько С.М. заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 76 560,73 грн. та судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн.

В судове засідання 10.10.2024 відповідач ОСОБА_3 та його представник адвокат Зольнікова В.О. належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи згідно вимог п. 4 ч.8 ст.128 ЦПК України, в судове засідання не з`явилися, причини неявки не повідомили.

Відповідач вдруге не скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву, будь-яких заяв чи клопотань від нього до суду не надходило.

Доказів поважності відкладення розгляду справи представником відповідача - адвокатом Зольніковою В.О. суду також не надано, до того ж дата судового засідання завчасно з нею узгоджувалася.

Крім того, в судовому засіданні 27.09.2024 була оголошена перерва за клопотанням представника відповідача - адвоката Зольнікової В.О. для надання їй строку для долучення до матеріалів справи доказів щодо перебування відповідача на військовій службі, період, з якого він перебуває в лавах ЗСУ та довідки про реальну заборгованість відповідача ОСОБА_3 з виконавчої служби, причини та підстави непогодження з розміром пені за прострочення від сплати аліментів, надання нового розрахунку.

Відповідно до ч.2 ст.43 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов`язані, зокрема, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Частиною 3 ст. 131 ЦПК України передбачено, що у разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Так як провадження в даній цивільній справі триває значний час, у сторін було достатньо часу надати всі докази в обґрунтування позову та його заперечення, повідомити суд про всі обставини, які їм відомі, відповідач та його представник не надали суду поважних причин неявки в судові засідання всупереч вимогам, передбаченим ч. 3 ст. 131 ЦПК України, про поважність причин своєї неявки у судові засідання суд не повідомили.

Частиною 3 статті 131 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Суд також зауважує, що відповідно до ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання клопотання (заяви), що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи.

У випадках, коли адвокат не має можливості з`явитися в судове засідання (хвороба, відрядження, зайнятість в іншому процесі, призначеному раніше, конференція), і своєчасно повідомляє суд про причини неявки, суд визнає причини поважними і не застосовує заходів реагування, зокрема звернення до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури (ч. 1 ст. 36 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») щодо притягнення захисника до дисциплінарної відповідальності.

Представником відповідача адвокатом Зольніковою В.О. не повідомлено суд завчасно, як це передбачено процесуальним законодавством, причини неявки в судове засідання, крім того, дата проведення судового засідання в даній справі погоджена завчасно, майже за місяць, справа вже відкладалася за її клопотаннями, тому суд не вважає причину відсутності в судовому засіданні представника відповідача - адвоката Зольнікової В.О. поважною та визнає такі дії адвоката як зловживанням процесуальними правами.

Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до вимог ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В судовому засіданні встановлено, що судовим наказом Ленінського районного суду м.Харкова від 25.08.2020 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 31.07.2020 і до повноліття дітей (а.с.5).

Постановою головного державного виконавця Краснокутського районного відділу ДВС Східного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м.Харків) Безверхою Г.В. відкрито виконавче провадження № 64927539 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 31.07.2020 і до повноліття дітей (а.с.6).

Відповідно до розрахунку заборгованості від 29.05.2023, який надано державним виконавцем, відповідач ОСОБА_2 має перед позивачем ОСОБА_1 заборгованість зі сплати аліментів станом на 30.04.2023 в розмірі 80 681,96 грн. за період грудень 2022 - квітень 2023 року включно (а.с.7).

Згідно ч. 2 ст. 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20.11.1989 року, батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 182 СК України).

У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця.

Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки.

Відповідно до частини 3 статті 195 СК України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору судом.

Згідно з ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частини четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 листопада 2021 року в справі № 569/14819/19 (провадження № 61-1586св20) зазначено, що: «правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже, і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Викладене узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постановах від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18) та від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18)».

Отже, розмір пені за місячним платежем розраховується наступним чином: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.

Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1%.

Такі висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 року у справі № 333/6020/16-ц.

У справі № 333/6020/16-ц Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02.11.2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16.03.2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03.02.2016 року у справі № 6-1477цс15, від 16.03.2016 року у справі № 6-300цс16, і вважала, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_2 з грудня 2022 року не сплачує аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання їх неповнолітніх доньок, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість з їх сплати.

При цьому, суд звертає увагу на те, що відповідач не надав належних та допустимих доказів, які б виключали його вину у несплаті аліментів.

Враховуючи, що з розрахунку заборгованості ОСОБА_2 зі сплати аліментів, складеного старшим державним виконавцем 29.05.2023 року, вбачається, що заборгованість зі сплати аліментів виникла з грудня 2022 року, а тому суд приходить до висновку, що пеня має нараховуватися з цього часу, та виходячи з обсягу заявлених позивачем вимог, даних щодо заборгованості відповідача за аліментами, які містяться в розрахунку державного виконавця, суд вважає за необхідне навести наступний розрахунок пені за прострочення сплати аліментів.

Так, заборгованість вираховується наступним чином:

- за грудень 2022 року заборгованість становить 31 065,13 грн. (згідно розрахунку заборгованості на 30 число заборгованість зі сплати аліментів становила 35 730, 14 грн., однак за рахунок переплати у розмірі 4 665,01 грн., сума заборгованості зменшилася до 31 065,13 грн.)*156 (кількість днів прострочення з 01.01.2023 по 05.06.2023) *1%=48 461,60 грн, але не більше 100% суми заборгованості, тому пеня за несплату складає за вказаний період 31 065,13 грн.;

- за січень 2023 заборгованість становить 9 487,66 грн. (заборгованість зі сплати аліментів *125 (кількість днів прострочення з 01.02.2023 по 05.06.2023) *1%=11 859,58 грн, але не більше 100% суми заборгованості, тому пеня за несплату складає за вказаний період 9 487,66 грн.;

- за лютий 2023 заборгованість становить 30 718,35 грн. (заборгованість зі сплати аліментів *97 (кількість днів прострочення з 01.03.2023 по 05.06.2023) *1%= 29 796,80 грн.

- за березень 2023 заборгованість становить 9 410,82 грн. (заборгованість зі сплати аліментів *66 (кількість днів прострочення з 01.04.2023 по 05.06.2023) *1%=6 211,14 грн.

Загальна сума неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів становить 76 560,73 грн.

Відповідачем не надано суду заперечень щодо розміру неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Судом досліджувалися копії платіжних доручень про переказ власних коштів ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , але суду не надано доказів що ці кошти сплачені саме в рахунок погашення заборгованості зі сплати аліментів (а.с. 91-97).

Крім того, відповідач ОСОБА_2 був обізнаний про наявність відкритого виконавчого провадження ще з 23.03.2021, має заборгованість зі сплати аліментів.

Представником відповідача надано суду копію довідки ВЧ НОМЕР_1 від 14.06.2023 № 13/1844 про те, що ОСОБА_2 перебуває на військовій службі в ВЧ НОМЕР_1 (а.с.98), але в ній не зазначено період, з якого часу ОСОБА_2 перебуває на службі. Крім того, довідка надана станом на червень 2023 року, та є неактуальною.

Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів саме в такому розмірі, як розраховано позивачем, а саме в розмірі 76 560,73 грн.

Щодо витрат на професійну правову допомогу суд зазначає наступне.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (частина перша статті 15 ЦПК України).

Відповідно до частини першої, пунктів 1,4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з частинами першою - четвертою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини 3 статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Судом встановлено, що представником позивача у встановленому законом порядку та строк надано документи на підтвердження понесених судових витрат позивача на професійну правничу допомогу, а саме: копії рахунків на оплату послуг: №ЕСМ_Р24АD2331 від 18.05.2023 на суму 500,00 грн., №ЕСМ_Р24АD6553 від 31.05.2023 року на суму 3000,00 грн., №ЕСМ_Р24АD8283 від 28.06.2023 на суму 3000,00 грн., №ЕСМ_Р24АD5257 від 28.07.2023 року на суму 3500,00 грн.(а.с.39,40,41).

Згідно частини 1 та пункту 1 частини 2 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

За таких обставин, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу, пов`язану з розглядом справи у розмірі 10 000 грн.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, які передбачають рівність прав сторін щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості та обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі з підстав, зазначених вище.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнена від сплати судового збору, тому в порядку ст. 141 ЦПК України суму судового збору необхідно стягнути із відповідача у дохід держави у розмірі 1073,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 5, 7, 12, 79, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочку сплати аліментів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 76 560,73 (сімдесят шість тисяч п`ятсот шістдесят грн. 73 коп.) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 (десять) тисяч гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1073,60 (одна тисяча сімдесят три грн. 60 коп.) грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Представник позивача: адвокат Індутний-Шматко Станіслав Миколайович, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 000345 від 24.05.2018, адреса: 61007, м.Харків, проспект Альошина, 6, оф.212.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2

Представник відповідача адвокат Зольнікова Віта Олександрівна, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 2970 від 21.06.2007, адреса: АДРЕСА_3

Повний текст рішення складено 10.10.2024 о 14.00

Суддя Наталя Петрова