ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 635/5218/23 Головуючий суддя І інстанції Даниленко Т. П.
Провадження № 22-ц/818/2057/24 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: про стягнення аліментів
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2024 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Яцини В.Б.

суддів колегії Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Присяжного Віталія Анатолійовича на рішення Харківського районного суду Харківської області від 26 лютого 2024 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

в с т а н о в и в:

У липні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

Позовна заява мотивована тим, щоз 08.10.2015 по 07.12.2021 позивач перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Від шлюбу мають спільну дитину - доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 07.12.2021 у цивільній справі №127/28692/21 шлюб між сторонами був розірваний. Судовим наказом Вінницького міського суду Вінницької області від 03.11.2021 у цивільній справі №127/28684/21 з позивача стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) боржника, але не менше 50% прожиткового мінімуму на особу відповідного віку, щомісячно, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 21.10.2021 і до досягнення дитиною повноліття.

Зазначив, що після припинення з відповідачкою шлюбних відносин та видачі судом 03.11.2021 вищевказаного судового наказу, його матеріальний та сімейний стан змінився. Зокрема, позивач створив нову родину, а саме 17.02.2022 уклав шлюб з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Від цього шлюбу ми мають спільну дитину - доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Крім того, на теперішній час його дружина не працює, так як знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, а отже, також перебуває на його утриманні, відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України. Таким чином на теперішній час на його утриманні перебувають двоє дітей та дружина. Тобто, зміна його сімейного стану, зокрема, народження другої доньки ОСОБА_6 , яку зобов`язаний за законом утримувати до досягнення нею повноліття, а також утримані дружини до досягнення дитиною трьох років, спричинила зміну (погіршення) його матеріального стану, оскільки зазначені обставини очевидно потребують додаткових фінансових витрат, зокрема витрат на харчування, одяг, засоби гігієни, лікування, забезпечене умов життя, необхідних для розвитку дитини, тощо.

Вказав, що з метою забезпечення сім`ю житлом та створення для дитини належних умов для проживання 27.02.2023 позивач уклав з Державною спеціалізованою фінансовою установо» «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» кредитний договір №ВК-02-02-02-2023-2, за яким отримав кредит на придбання квартири АДРЕСА_1 , в сумі 1 422 450,00 грн, а також уклав 24.03.2023 іпотечний договір. На виконання своїх зобов`язань за вказаним кредитним договором, він щомісячно сплачує (повертає) кредит з відсотками в сумі 14 384,00грн. При цьому розмір його заробітної плати, як військовослужбовця Збройних сил України, за останній час не змінився, та складає в середньому 39 000,00грн (без відрахувань податків та зборів). Тобто, з народженням другої дитини ОСОБА_6 у нього відбулися зміни як сімейного, та матеріального стану, що є самостійними підставами для зміни розміру аліментів. Зміна його матеріального стану безпосередньо пов`язана з додатковими фінансові витратами на утримання другої дитини Домініки та дружини, а також сплатою іпотечного кредиту в сумі 1422450,00 грн. за придбане житло, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

На підставі вищевикладеного, ОСОБА_1 просив суд змінити розмір аліментів, що стягується з ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за судовим наказом, виданим Вінницьким міським судом Вінницької 03.11.2021 у цивільній справі №127/28684/21 в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) боржника, але не менше 50% прожиткового мінімуму на особу відповідного віку, щомісячно, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 21.10.2021 і до досягнення дитиною повноліття; винести рішення про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на особу відповідного віку, щомісячно, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з часу набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив суд його задовольнити в повному обсязі з підстав зазначених у позові.

У судовому засіданні представник відповідача заперечував проти задоволення позову в повному обсязі, подавши до суду відзив на позовну заяву, в якому позов вважає необґрунтованим, та таким, що не відповідає зазначеним позивачем фактичним обставинам справи, зокрема недоведеністю погіршення матеріального стану позивача. У відзиві та в судовому засіданні представник відповідача посилається на те, що позивач зазначив, що 27.02.2023 він отримав кредит у сумі 1 422 450,00 грн, що ні в якому разі не може свідчити про погіршення матеріального стану позивача, а навпаки сприяє його покращенню. Позивач і так не сплачує аліменти в повному обсязі, а його військова частина не надає даних державному виконавцю, внаслідок чого у позивача виникла заборгованість за аліментами (виконавче провадження №69044732 від 18.05.2022). Вищезазначене свідчить про те, що у позивача не тільки не погіршився матеріальний стан у зв`язку з народженням дитини від іншого шлюбу, а навпаки відбулось збільшення доходів останнього. Таким чином, слід зазначити, що позивачем не підтверджено належними та допустимими доказами погіршення його майнового стану, а зміна його сімейного стану - народження другої дитини від іншого шлюбу не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів. Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою, тому у позові має бути відмовлено.

Представником позивача направлено до суду відповідь на відзив в якому зазначено, що після розірвання шлюбу донька залишилася проживати з матір`ю, з чим позивач погодився. Відповідачка взяла на себе зобов`язання створити належні умови для проживання та розвитку дитини. В свою чергу, позивач зобов`язався сплачувати аліменти на утримання доньки та брати активну участь у її вихованні. Створивши нову родину з ОСОБА_7 та уклавши з нею шлюб, в якому народилася донька ОСОБА_5 , позивач зобов`язаний був створити належні умови для проживання та гармонійного розвитку доньки ОСОБА_6 . Позивач був змушений взяти іпотечний кредит на придбання квартири в сумі 1422450,00 грн. Розмір його заробітної плати на сьогоднішній день як військовослужбовця складає в середньому 39000,00 грн без відрахувань податків та зборів. Розмір чистого доходу після податкових відрахувань складає 37705,00 грн. При цьому, забезпечивши другу дитину належними умовами для проживання у придбаній квартирі, у позивача виникли додаткові витрати у вигляді щомісячних платежів з повернення кредиту у розмірі 14384,00 грн. За судовим наказом від 03.11.2021 з позивача стягуються аліменти на утримання доньки ОСОБА_8 у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, що складає 9426,00 грн. Зважаючи на рівність прав дітей щодо їх утримання, позивач зобов`язаний витрачати на свою другу доньку ОСОБА_6 також не менше 9426,00 грн. Тобто сума витрат на обох дітей складає 18852,00 грн. Також за приписами ч.2 ст.84 СК України позивач зобов`язаний утримувати дружину ОСОБА_7 до досягнення дитиною 3-х років, так як дружина не працює та не має доходу. Таким чином розмір обов`язкових щомісячних витрат позивача на сьогоднішній день складає 35920,00 грн, з яких 14384,00 грн щомісячний платіж з повернення кредиту; 9426,00 грн витрати по сплаті аліментів на утримання доньки ОСОБА_8 ; 9426,00 грн витрати на утримання доньки ОСОБА_6 ; 2684,00 грн витрати на утримання дружини до досягнення дитиною 3-х років. Тобто на забезпечення власних життєвих потреб позивачу залишається 1785,00 грн, що є менше прожиткового мінімуму для працездатних осіб. При цьому для позивача існують ще й інші обов`язкові витрати, такі як оплата комунальних послуг, витрати на проїзд до роботи, та інші, що в цілому складають близько 5000,00 грн. Тому позивач змушений виділяти кошти на утримання другої доньки ОСОБА_6 в значно меншому розмірі, порівняно з розміром аліментів, що стягуються з нього на утримання доньки ОСОБА_8 , що суперечить принципу справедливості та рівності прав дітей. Тобто, виникли підстави для зміни розміру аліментів на утримання доньки ОСОБА_8 , у зв`язку зі зміною матеріального та сімейного стану позивача. Заборгованість по аліментам у позивача виникла через неналежне виконання державним виконавцем своїх обов`язків. Як наслідок, бухгалтерією військової частини, де позивач перебуває на службі, своєчасно не здійснено відрахування з заробітної плати. Проте така заборгованість вже частково позивачем сплачена, а саме в сумі 9527,64 грн і найближчим часом буде погашена в повному обсязі шляхом відрахувань із заробітної плати. Слід зазначити, що при зміні розміру аліментів з 1/4 на 1/6 частину сума аліментів на утримання доньки ОСОБА_8 складе в середньому 6296,00 грн, а це майже 3 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, що є достатнім, на його думку. Таким чином його вимоги про зменшення розміру аліментів є обґрунтованими та не порушують права інтересів дитини

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 26 лютого 2024 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 - адвокат Присяжний Віталій Анатолійович в апеляційній скарзі просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду необґрунтоване, незаконне, ухвалене без достатніх правових підстав, з суттєвими порушеннями норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Вказав, що розмір обов`язкових щомісячних витрат позивача на сьогоднішній день складає 35920,00 грн, з яких 14384,00 грн щомісячний платіж з повернення кредиту; 9426,00 грн витрати по сплаті аліментів на утримання доньки ОСОБА_8 ; 9426,00 грн витрати на утримання доньки ОСОБА_6 ; 2684,00 грн витрати на утримання дружини до досягнення дитиною 3-х років. Тобто на забезпечення власних життєвих потреб позивачу залишається 1785,00 грн, що є менше прожиткового мінімуму для працездатних осіб. При цьому для позивача існують ще й інші обов`язкові витрати, такі як оплата комунальних послуг, витрати на проїзд до роботи, та інші, що в цілому складають близько 5000,00 грн. Тому позивач змушений виділяти кошти на утримання другої доньки ОСОБА_6 в значно меншому розмірі, порівняно з розміром аліментів, що стягуються з нього на утримання доньки ОСОБА_8 , що суперечить принципу справедливості та рівності прав дітей

Зауважив, що при розгляді справи судом першої інстанції було не повністю з`ясовані всі обставини справи, що призвело до ухвалення незаконного та необґрунтованого рішення, він сплачує більш ніж 70 % від свого доходу на утримання дітей, а з врахуванням погашення кредиту у нього взагалі не залишається коштів.

Посилався на постанову Верховного суду від 14.12.2022р. у справі №727/1599/22 підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому, такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану, підставою для зміни розміру аліментів.

У відзиві на апеляційну скаргу представниця відповідачки ОСОБА_2 адвокат Нечитайло М.О. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Вважає подану апеляційну скаргу необґрунтованою, виходячи з наступного.

У позивача є постійна робота та заробіток. Позивач не довів, що його матеріальний стан погіршився, оскільки він знайшов можливість взяти кредит та у зв`язку з народження другої дитини призначається одноразова матеріальна допомога в сумі 41280 грн., з яких зразу виплачується 10320, а решта протягом 36 місяців рівними частинами.

Народження другою дитини не є безумовною підставою для висновку про погіршення майнового стану позивача та зменшення раніше присудженого розміру аліментів на іншу дитину, тому позивач має підтвердити погіршення свого матеріального стану. Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. Аналогічні правові висновки були висловлені у постановах ВС від 30 березня 2023 року у справі № 509/5304/20, від 06 червня 2022 року у справі № 523/8403/19, від 28 травня 2021 року у справі № 715/2073/20, від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19, від 05 лютого 2020 року у справі № 664/252/19-ц.

Згідно правових висновків, які були висловлені у постановах ВС від 25 вересня 2019 року у справі № 753/14148/18, від 09 вересня 2021 року у справі № 554/3355/20 відсутність у батьків можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться у переліку обставин, які враховуються судом при визначені розмірів аліментів та звільняють батьків від обов`язків щодо утримання дитини.

Частинами 1, 3 статті 369 ЦПК України передбачено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 369 ЦПК України передбачено, що апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Аналізуючи наведені норми права, судова колегія вважає за необхідне розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Судова колегія відповідно до ст. 367 ЦПК України дослідила матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Згідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону рішення суду відповідає.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем ОСОБА_1 належними та допустимими доказами не підтверджено погіршення його майнового стану, у тому числі, у зв`язку з народженням дитини від іншого шлюбу. Крім того, суд зазначив, що батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. На думку суду, належних та допустимих доказів того, що змінилися обставини, які існували на момент постановлення рішення про стягнення аліментів, визначені ст. 192 СК України, що дають підстави для зменшення аліментів, позивачем не надано.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків.

Згідно зі ч. 9, 10 ст. 7 Сімейного Кодексу України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

У відповідності до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7 та ч. 8 ст. 7 СК України, при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

У відповідності до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Частиною 4 статті 273 ЦПК України встановлено, що якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Вказані висновки також містяться у постанові Верховного Суду від 12.01.2022 у справі №545/3115/19 (провадження №61-18145св20).

Отже, з аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст. 191 Сімейного Кодексу України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується наявними у справі доказами.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 07.12.2021 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано.

Судовим наказом, виданим Вінницьким міським судом Вінницької 03.11.2021 у цивільній справі №127/28684/21 стягнуто з ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) боржника, але не менше 50% прожиткового мінімуму на особу відповідного віку, щомісячно, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 21.10.2021 і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно довідки про доходи № 140 від 26.06.2023, яка видана Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України загальна сума доходу позивача з лютого 2023 по травень 2023 становить 132 687,96 грн.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася ОСОБА_5 , батьками якої записані ОСОБА_1 та ОСОБА_7 .

27.02.2023 позивач уклав з Державною спеціалізованою фінансовою установо» «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» договір про іпотечний кредит №ВК-02-02-02-2023-2, за яким отримав кредит на придбання квартири АДРЕСА_1 , в сумі 1422450,00 грн, а також уклав 24.03.2023 іпотечний договір. На виконання своїх зобов`язань за вказаним кредитні договором, він щомісячно сплачує (повертає) кредит з відсотками в сумі 14384,00 грн.

Статтею 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Частиною 2 ст.182 Сімейного кодексу України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Водночас, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Згідно з ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежної від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Доведення саме вказаних обставин є підставою для перегляду визначеного судом розміру аліментів, у тому числі, і шляхом зміни способу їх стягнення.

Саме до такого правового висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 10 липня 2019 року по справі № 415/4386/16-ц, врахування якої є обов`язковим в силу приписів ч. 4 ст. 263 ЦПК України.

ОСОБА_1 звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, посилався на зміну його сімейного стану, а саме: народження дитини Боголюб Домініки, також з нього стягуються аліменти у розмірі 1/4 від усіх видів заробітку (доходу) боржника на доньку ОСОБА_8 . Позивач вказує, що на даний час склалися обставини, що не дозволяють йому сплачувати аліменти у вказаному розмірі, адже, його матеріальне становище змінилося у зв`язку із тим, що у нього перебуває на утриманні ще одна дочка - ОСОБА_6 , а також дружина, яка доглядає за його дитиною до трьох років, а також він сплачує іпотечний кредит на придбання квартири в сумі 1422450,00 грн, а отже, на думку позивача, є свідченням погіршення його майнового стану та підставою для зменшення розміру аліментів.

Колегія суддів у світлі вказаних обставин справи та наведених норм матеріального права вважає обґрунтованими наведені у відзиві на апеляційну скаргу правові висновки про те, що народження другою дитини не є безумовною підставою для висновку про погіршення майнового стану позивача та зменшення раніше присудженого розміру аліментів на іншу дитину, тому позивач має підтвердити погіршення свого матеріального стану. Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. Аналогічні правові висновки були висловлені у постановах ВС від 30 березня 2023 року у справі № 509/5304/20, від 06 червня 2022 року у справі № 523/8403/19, від 28 травня 2021 року у справі № 715/2073/20, від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19, від 05 лютого 2020 року у справі № 664/252/19-ц.

Згідно правових висновків, які були висловлені у постановах ВС від 25 вересня 2019 року у справі № 753/14148/18, від 09 вересня 2021 року у справі № 554/3355/20 відсутність у батьків можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться у переліку обставин, які враховуються судом при визначені розмірів аліментів та звільняють батьків від обов`язків щодо утримання дитини.

Нормами ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Матеріалами справи підтверджено, що після ухвалення рішення суду про стягнення аліментів (03.11.2021) та видачі виконавчого листа (10.12.2021), позивач 17.02.2022 уклав шлюб із ОСОБА_9 016 у нього в цьому шлюбі народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 донька ОСОБА_5 .

Таким чином, сімейний стан позивача змінився після постановлення судового рішення про стягнення аліментів з ОСОБА_1 . Однак, сама по собі ця обставина не є достатньою для висновку щодо погіршення матеріального стану платника аліментів, оскільки позивач зобов`язаний утримувати кожну зі своїх дітей на належному рівні та дбати про забезпечення найкращих їх інтересів та знаходити для цього відповідні можливості. Всупереч вимог ст. 81 ЦПК України позивач не надав до суду належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження того, що у позивача відсутній стабільний дохід у необхідному розмірі та можливості у подальшому сплачувати аліменти у призначеному судом розмірі.

Як вбачається, з довідки про доходи № 140 від 26.06.2023, яка видана Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України загальна сума доходу позивача з лютого 2023 по травень 2023 становить 132 687,96 грн.

27.02.2023 позивач уклав з Державною спеціалізованою фінансовою установо» «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» договір про іпотечний кредит №ВК-02-02-02-2023-2, за яким отримав кредит на придбання квартири АДРЕСА_1 , в сумі 1 422 450,00 грн, а також уклав 24.03.2023 іпотечний договір. На виконання своїх зобов`язань за вказаним кредитним договором, він щомісячно сплачує (повертає) кредит з відсотками в сумі 14384,00 грн., що свідчить про те, що позивач з точки зору добросовісного стороннього спостерігача при цьому не міг не врахувати усі наявні у нього фінансові зобов`язання, зокрема по сплаті аліментів та утриманні другої дитини, дружини.

За таких обставин суд першої інстанції обґрунтовано відхилив доводи позову щодо погіршення майнового стану позивача, за їх недоведеністю.

Тому, наявність заборгованості по сплаті аліментів не є безумовним доказом погіршення матеріального стану платника аліментів.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного, розмір аліментів на утримання дитини Боголюб Ангеліни, призначений судового наказу, виданого Вінницьким міським судом Вінницької 03.11.2021 у цивільній справі №127/28684/21, відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні ще дитину Домініку, без доведення погіршення його майнового становища, не буде спрямовано на належне забезпечення інтересів дитини Боголюб Ангеліни.

Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 03 червня 2020 року у справі № 760/9783/18-ц (провадження № 61-9460св20), від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19 (провадження № 61-9460св20) від 06 червня 2022 року у справі № 523/8403/19 (провадження № 61-14523св21).

Отже, враховуючи вищевикладене, позивач у доводах скарги не довів належними та допустимими доказами незаконність чи необґрунтованість рішення суду першої інстанції, що він не спроможний сплачувати призначений судом розмір аліментів.

У справі відсутні належні та допустимі докази того, що внаслідок зміни у сімейному стані погіршився матеріальний стан платника аліментів-позивача у справі, а тому висновок суду про недоведеність позову є законним та обґрунтованим, а доводи скарги цього висновку не спростовують.

Оскільки оскаржене рішення суду відповідає нормам матеріального і процесуального права, а висновки суду доводами скарги не спростовуються, то відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Передбачених ст. 141 ЦПК України підстав для перерозподілу судових витрат не встановлено.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

постановив :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Присяжного Віталія Анатолійовича залишити без задоволення.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 26 лютого 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складений 08 жовтня 2024 року.

Головуючий суддя В.Б. Яцина.

Судді колегії О.В.Маміна.

Н.П.Пилипчук.