Комінтернівський районний суд м.Харкова
Провадження № 6/641/13/2024 Справа № 646/1373/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2024 року Комінтернівський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Курганникової О.А.,

за участю секретаря судового засідання Ареп`євої О.В.

розглянувши в судовому засіданні в м. Харкові заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРФІНСТАНДАРТ», про заміну сторони стягувача, -

встановив:

В наведеній вище справі до суду звернувся представник Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРФІНСТАНДАРТ» із заявою, в якій просив замінити первісного стягувача ТОВ « ОТП БАНК» на його правонаступника ТОВ «УКРФІНСТАНДАРТ» у виконавчому провадженні № 66753953, відкритому 08.09.2021 року на підставі виконавчого напису №12425 вчиненого 16.06.2021 року.

Представник заявника просив розглянути заяву за його відсутності.

Інші учасники справи про дату розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до ч.3 ст.442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Дослідивши матеріали заяви про заміну стягувача у виконавчому написі нотаріуса, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно з ч. 5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім`я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд змінює таку сторону її правонаступником. Заява, про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі, до відкриття виконавчого провадження (ч.5 ст.3 442 ЦПК України).

Отже, нормами ЦПК України встановлена можливість заміни стягувача або у виконавчому провадженні, або у виконавчому листі.

Виконавчий напис нотаріуса є різновидом виконавчого документа у розумінні статті 3 Закону України «Про виконавче провадження», який є відмінним від виконавчого листа за формою, змістом, а також суб`єктом та процедурою видання, отже положення статті 442 ЦПК України не можуть бути застосовані за аналогією у випадку заміни сторони у виконавчому написі нотаріуса, виконавче провадження за яким ще не відкрито.

Постановою від 12.10.2022 по справі №183/4196/21 Велика Палата Верховного Суду встановила, що оскільки тільки в ЦПК України в регульовано правило заміни сторони виконавчого провадження, порушеного через необхідність виконання рішення «несудового» органу, можна зробити такий висновок: заява про заміну сторони виконавчого провадження, відкритого на виконання виконавчого напису нотаріуса, підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Поряд з цим, вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка передбачена п.19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 №3425-XII.

Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів.

Відповідно до вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Отже, з аналізу вищевикладеного вбачається, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права кредитора на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому, нотаріус проводить свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції та не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає та не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна.

Статтею 90 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що стягнення за виконавчим написом провадиться у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Частиною 1 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено примусове виконання рішення на підставі, зокрема, виконавчих написів нотаріусів.

Однак, суд звертає увагу, що тільки після відкриття виконавчого провадження кредитор набуває статусу стягувача у виконавчому провадженні.

Так, представник Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРФІНСТАНДАРТ» звернвся до суду із заявою, про заміну первісного стягувача ТОВ « ОТП БАНК» на його правонаступника ТОВ «УКРФІНСТАНДАРТ» у виконавчому провадженні № 66753953, відкритому 08.09.2021 року на підставі виконавчого напису №12425 вчиненого 16.06.2021 року.

В свою чергу, заявником не надано відповідних доказів існування виконавчого провадження, відкритого на підставі виконавчого напису нотаріуса про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОПТ БАНК заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою суду від 25.10.2023 року було задоволено клопотання представника заявника про витребування доказів, витребувано у приватного виконавця Семендяєва Олександра Сергійовича копію постанови № 66753953 про відкриття виконавчого провадження від 08.09.2021 року, копію виконавчого напису нотаріуса № 12425 вчиненого 16.06.2021 року.

Станом на 07.10.2024 року витребувані докази до суду не надано.

З долучених до заяви документів, не можливо встановити чи взагалі вчинявся нотаріусом виконавчий напис та чи існує виконавче провадження з його примусового виконання, а тому й підстави для заміни стягувача наразі відсутні.

З урахуванням зазначеного суд доходить висновку про відмову у задоволенні заяви ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні.

На підставі викладено, керуючись ст. 442 ЦПК України,

ухвалив:

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРФІНСТАНДАРТ», про заміну сторони стягувача, відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення безпосереднього до Харківського апеляційного суду . Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя -О. А. Курганникова