Справа № 697/1119/24
Провадження № 2/697/540/2024
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2024 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Скирди Б.К.,

за участю секретаря судового засідання Васянович Ю.В.

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Канів, Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Хорошун Оксана Володимирівна до Канівської міської ради Черкаської області про визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 (далі також ОСОБА_1 , позивач) через свого представника - адвоката Хорошун О.В. звернулася до суду з позовом до Канівської міської ради Черкаської області (далі також відповідач) про визнання права власності.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що ОСОБА_1 зареєстрована та проживає в квартирі АДРЕСА_1 з 01.12.1995.

Раніше даний будинок іменувався як будинок Колгоспника та був під номером 11.

Рішенням виконавчого комітету Канівської міської ради від 07.12.2016 № 427 Про затвердження переліку уточнених номерів по АДРЕСА_2 будинку було присвоєно номер 32.

Про реєстрацію та проживання в квартирі ОСОБА_1 свідчить відмітка в її паспорті громадянина України, довідка видана виконавчим комітетом Канівської міської ради 29.11.2023 за № 8202-01-18, а також старий зразок технічного паспорта на квартиру виготовлений 23.11.1995, де зазначено ОСОБА_1 як власника квартири.

Весь час з 01.12.1995 ОСОБА_1 належним чином утримувала квартиру, проводила ремонт, сплачувала комунальні послуги за користування квартирою, користувалася прибудинковою територією на якій розташований будинок та квартира в ньому, відкрито та безперервно користувалася нею. В даному будинку народилися її діти та проживають з нею.

Добросовісність володіння ОСОБА_2 квартирою АДРЕСА_1 підтверджується видачею на її ім`я технічного паспорта датованого 23.11.1995 по даний час.

Відкритість володіння ОСОБА_1 квартирою АДРЕСА_1 полягає в тому, що з листопада 1995 року остання не приховувала факт знаходження майна в її володінні, вживала звичайні заходи щодо забезпечення охорони майна, оплачувала комунальні послуги, робила ремонт в квартирі, жила там зі своєю родиною.

Безперервність володіння ОСОБА_1 квартирою АДРЕСА_1 полягає в тому, що з 01 грудня 1995 року по даний час (травень 2024 року) володіння ОСОБА_1 квартирою АДРЕСА_1 не переривалось протягом всього строку набувальної давності, оскільки вона була зареєстрована за даною адресою та проживала в даній квартирі.

Реєстрація права власності на квартиру АДРЕСА_1 неможлива ОСОБА_1 в зв`язку з відсутністю первинних документів, що посвідчують право власності на квартиру.

У зв`язку з відсутністю належних документів, що підтверджують виникнення права власності на вищезазначений об`єкт нерухомого майна, проведення державної реєстрації є неможливим, тому ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Хорошун О.В. звертається до суду з вищевказаним позовом.

Виданий ОСОБА_1 технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_1 підтверджує, що квартира є об`єктом нерухомого майна, який фактично використовується за цільовим призначенням, його технічні характеристики відповідають технічним вимогам та стандартам, встановленим для житлових приміщень та не є самовільним будівництвом.

На адвокатський запит до Канівської міської ради адвокату Хорошун О.В. було надано відповідь, що право власності на квартиру АДРЕСА_1 не зареєстровано ні за ким, балансоутримувача будинку немає.

Також з`ясовано, що власник будинку по АДРЕСА_2 невідомий, згідно даних БТІ та з реєстру прав власності на нерухоме майно власника будівлі не значиться, як і власника земельної ділянки на якій він знаходиться.

Просить суд визнати за ОСОБА_1 право власності на нерухоме майно квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 33,2 кв.м., житловою площею 22,4 кв.м. за набувальною давністю.

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 03.06.2024 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання (а.с.77).

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 11.07.2024 закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.91).

Позивач в судове засідання не з`явилася, свої інтереси уповноважила представляти адвоката Хорошун О.В.

Представник позивача - адвокат Хорошун О.В. у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву з проханням провести розгляд справи без її участі, позов підтримує в повному обсязі (а.с.111).

Представник відповідача Канівської міської ради Леонова А.А. в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву без участі їх представника, проти задоволення позовних вимог не заперечує (а.с.88).

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, судом встановлено наступне.

Згідно вимог ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що право власності на квартиру АДРЕСА_1 не зареєстровано, що підтверджується довідками КП «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» № 787 від 16.10.2023 та № 338 від 16.05.2024 (а.с.23, 24).

Відповідно до довідки виконавчого комітету Канівської міської ради Черкаської області № 8202-01-18 від 29.11.2023, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 з 01.12.1995 по теперішній час (а.с.30).

З відповіді виконавчого комітету Канівської міської ради № 01-01-28/1069 від 15.05.2024 вбачається, що рішення Канівської міської ради щодо балансоутримувача будинку по АДРЕСА_2 , в якому розташована квартира АДРЕСА_4 , відсутні. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відомості щодо земельної ділянки по АДРЕСА_5 відсутні (а.с.54).

З відповіді виконавчого комітету Канівської міської ради № 01-01-29/877 від 16.04.2024 вбачається, що з 1993 року і по даний час відсутні дані про видачу ордера та прийняття рішення щодо виділення ОСОБА_1 квартири АДРЕСА_1 (а.с.55).

З копії технічного паспорту на житловий будинок колгоспника АДРЕСА_6 від 23.11.1995 вбачається, що власником даного приміщення зазначено ОСОБА_1 (а.с.61-66).

Відповідно до рішення виконавчого комітету Канівської міської ради № 427 від 07.12.2016 "Про затвердження Переліку уточнених номерів по вулиці Залізнична міста Канева", будинку колгоспника було присвоєно номер 32 (а.с.13-15).

З відповіді Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна контора» від 18.04.2024 вбачається, що будинок по АДРЕСА_5 протягом діяльності КП «ЖЕК» на обслуговуванні підприємства не знаходився та не знаходиться. Договори з мешканцями квартир (в тому числі і з квартирою АДРЕСА_4 ) не підписувалися, особові рахунки не відкривалися (а.с.16).

Відповідно до відповіді Комунального підприємства «Управління водопровідно-каналізаційного господарства» № 123 від 19.04.2024, за наданою інформацією абонентського відділу Договір про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення зі споживачем ОСОБА_1 не укладався. ОСОБА_1 не являється споживачем їхнього підприємства. Особовий рахунок за адресою: АДРЕСА_3 не оформлявся. Послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за вказаною адресою не надаються (а.с.18).

Відповідно до відповіді ТОВ «Черкасигаз збут» № 158/5 від 19.04.2024, послуга з постачання природного газу за адресою: АДРЕСА_3 товариством не надавалася, так як об`єкт за вказаною адресою не підключений до газорозподільної системи (а.с.20).

Відповідно до відповіді Канівської філії Відокремленого структурного підрозділу «Черкаські енергетичні мережі» Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» № 445/01-04 від 24.05.2024, за адресою: АДРЕСА_3 в період з 1995 року по січень 2019 року, договір про постачання електроенергії не укладався, особовий рахунок не відкривався (а.с.21).

Відповідно до відповіді Канівської філії Відокремленого структурного підрозділу «Черкаські енергетичні мережі» Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» № 123/34/2024 від 30.05.2024, 27.02.2003 договір про постачання електричної енергії за адресою: АДРЕСА_2 укладено з ОСОБА_1 . Особовий рахунок за № 42-86 також відкрито на її ім`я. Розрахунки за спожиту електроенергію за даним особовим рахунком проводяться починаючи з 27.02.2003 (а.с.85).

З квитанцій про оплату комунальних послуг за електроенергію за листопад 2019 року, липень 2024 року вбачається, що ОСОБА_1 відкрито о/р НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , та вона користується електроенергією та сплачує рахунки (а.с.106-108).

Відповідно до акта про фактичне місце проживання від 16.09.2024, який складено сусідами ОСОБА_1 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та посвідченого керуючим справами виконавчого комітету Канівської міської ради Ткаченком С.В., ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з листопада 1995 року по даний час постійно проживає в АДРЕСА_7 ) (а.с.110).

Відповідно до частини 1 статті 15 та частини 1 статті 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з положеннями частин першої та четвертої статті 344 Цивільного кодексу України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Правовий інститут набувальної давності опосередковує один із первинних способів виникнення права власності, тобто це такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ, воно ґрунтується не на попередній власності та відносинах правонаступництва, а на сукупності обставин, зазначених у частині першій статті 344 Цивільного кодексу України, а саме: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю. Для окремих видів майна право власності за набувальною давністю виникає виключно на підставі рішення суду (юридична легітимація).

Так, набути право власності на майно за набувальною давністю може будь-який учасник цивільних правовідносин, якими за змістом статті 2 Цивільного кодексу України є фізичні особи та юридичні особи, держава Україна, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб`єкти публічного права.

Проте не будь-який об`єкт може бути предметом такого набуття права власності. Право власності за набувальною давністю можна набути виключно на майно, не вилучене із цивільного обороту, тобто об`єкт володіння має бути законним.

Аналізуючи поняття добросовісності заволодіння майном як підстави для набуття права власності за набувальною давністю відповідно до статті 344 Цивільного кодексу України, слід виходити з того, що добросовісність як одна із загальних засад цивільного судочинства означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна (заволодіння майном), тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Володілець майна в момент його заволодіння не знає (і не повинен знати) про неправомірність заволодіння майном. Крім того, позивач як володілець майна повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього.

Звідси, йдеться про добросовісне, але неправомірне, в тому числі безтитульне, заволодіння майном особою, яка в подальшому претендуватиме на набуття цього майна у власність за набувальною давністю. Підставою добросовісного заволодіння майном не може бути, зокрема, будь-який договір, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування), проте не у власність. Володіння майном за договором, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування), проте не у власність, виключає можливість набуття майна у власність за набувальною давністю, адже у цьому разі володілець володіє майном не як власник.

Якщо володілець знає або повинен знати про неправомірність заволодіння чужим майном (у тому числі і про підстави для визнання договору про його відчуження недійсним), то, незважаючи на будь-який строк безперервного володіння чужим майном, він не може його задавнити, оскільки відсутня безумовна умова набуття права власності добросовісність заволодіння майном.

Відповідна особа має добросовісно заволодіти саме чужим майном, тобто об`єкт давнісного володіння повинен мати власника або бути річчю безхазяйною (яка не має власника або власник якої невідомий). Нерухоме майно може стати предметом набуття за набувальною давністю якщо воно має такий правовий режим, тобто є об`єктом нерухомості, який прийнято в експлуатацію.

Відкритість володіння майном означає, що володілець володіє річчю відкрито, без таємниць, не вчиняє дій, спрямованих на приховування від третіх осіб самого факту давнісного володіння. При цьому володілець не зобов`язаний спеціально повідомляти інших осіб про своє володіння. Володілець має поводитися з відповідним майном так само, як поводився б з ним власник.

Давнісне володіння є безперервним, якщо воно не втрачалося володільцем протягом усього строку, визначеного законом для набуття права власності на майно за набувальною давністю. При цьому втрата не зі своєї волі майна його володільцем не перериває набувальної давності в разі повернення майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування (абзац 2 частини третьої статті 344 Цивільного кодексу України); не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є правонаступником іншого володільця, адже в такому випадку ця особа може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 Цивільного кодексу України). Також не перериває набувальної давності здійснення володільцем фактичного розпорядження майном у вигляді передання його в тимчасове користування іншій особі.

Давнісне володіння має бути безперервним протягом певного строку, тобто бути тривалим. Тривалість володіння передбачає, що має спливти визначений у Цивільному кодексі України строк, що різниться залежно від речі (нерухомої чи рухомої), яка перебуває у володінні певної особи. Для нерухомого майна такий строк складає десять років.

Також для набуття права власності на майно за набувальною давністю закон не повинен обмежувати чи забороняти таке набуття. При цьому право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається виключно за рішенням суду.

Отже, набуття відповідною особою права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх указаних умов у сукупності.

У постанові від 01 серпня 2018 року у справі № 201/12550/16-ц (провадження № 61-19156св18) Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду зазначив, що при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, необхідним є встановлення, зокрема, добросовісності та безтитульності володіння. За висновком Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду наявність у володільця певного юридичного титулу унеможливлює застосування набувальної давності. При цьому безтитульність визначена як фактичне володіння, яке не спирається на будь-яку правову підставу володіння чужим майном. Отже, безтитульним є володіння чужим майном без будь-якої правової підстави. Натомість володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності.

В постанові Великої Палати ВС від 14 травня 2019 року у справі № 910/17274/17 зазначено, що правовий інститут набувальної давності опосередковує один з первинних способів виникнення права власності. Це такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ. Воно ґрунтується не на попередній власності та відносинах правонаступництва, а на сукупності обставин, зазначених у ч. 1 ст. 344 Цивільного кодексу України, а саме: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю.

Для окремих видів майна (нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери) право власності за набувальною давністю виникає виключно на підставі рішення суду.

Велика Палата Верховного Суду наголосила, що набуття права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності усіх вказаних умов у сукупності. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна (заволодіння майном), тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Володілець майна в момент заволодіння ним не знає (і не повинен знати) про неправомірність заволодіння майном. Водночас він повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи, і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього.

Велика Палата Верховного Суду, враховуючи зазначене про умови набуття права власності за набувальною давністю, не вбачає підстав для відступу від наведених висновків Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, оскільки за змістом частини першої статті 344 Цивільного кодексу України добросовісність особи має існувати саме на момент заволодіння нею чужим майном, що є однією з умов набуття права власності на таке майно за набувальною давністю. Після заволодіння чужим майном на певних правових підставах, які в подальшому відпали, подальше володіння особою таким майном має бути безтитульним, тобто таким фактичним володінням, яке не спирається на будь-яку правову підставу володіння чужим майном. Адже володіння майном на підставі певного юридичного титулу виключає застосування набувальної давності, оскільки у цьому разі володілець володіє майном не як власник.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Оцінивши наявні у справі докази на підставі свого внутрішнього переконання та за критеріями їх належності, допустимості і достовірності, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки судом не встановлено обставин, які б свідчили, що таке визнання суперечить вимогам закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та приходить до висновку, що позивач більше 10 років відкрито, безперервно володіє вищевказаним нерухомим майном, а тому набула право власності за набувальною давністю на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_3 .

Керуючись ст.ст. 3, 12, 13, 76-83, 89, 206, 258-259, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Хорошун Оксана Володимирівна до Канівської міської ради Черкаської області про визнання права власності задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОККПП НОМЕР_2 , право власності за набувальною давністю на нерухоме майно квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 33,2 кв.м., житловою площею 22,4 кв.м.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Б . К . Скирда