ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

25 вересня 2024 року

м. Харків

справа № 2033/2-509/11

провадження № 22-ц/818/3368/24

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого - Пилипчук Н.П.,

суддів колегії Маміної О.В., Яцини В.Б.

за участю секретаря Львової С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харків цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Жарової-Тітарьової Лариси Михайлівни, стягувач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест» про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 на ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 08 липня 2024 року, постановлена Мартинової О.М.,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2023 року до суду надійшла заява представника боржника ОСОБА_1 адвоката Жарової-Тітарьової Л.М., яка діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АХ №1134321 від 16 червня 2023 року, в якій остання просить визнати виконавчий лист по справі №2-509/11, який виданий 07.11.2011 року Фрунзенським районним судом м. Харкова про стягнення солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»» в особі Філії «Слобожанське РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит»» заборгованості за кредитним договором № М-1/07-08-МФ-02 від 28.01.2008 року у сумі 587 737 грн. 89 коп. таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування заяви представник зазначила, що 07.11.2011 року Фрунзенським районним судом м.Харкова Публічному акціонерному товариству «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Слобожанське РУ» АТ «Банк « Фінанси та Кредит» був виданий виконавчий лист по справі 2-509/11 про стягнення солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк « Фінанси та Кредит» в особі Філії «Слобожанське РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» (п/р НОМЕР_1 , код ЄДРПОУ філії 06717756, МФО 350697) заборгованості за кредитним договором № М-1/007-08-МФ-02 від 28.01.2008 року у сумі 587 737.89 грн. Строк пред`явлення листа до виконання був зазначений один рік. Даний виконавчий лист було подано стягувачем на виконання до ВДВС Золочівського районного управління юстиції у Харківській області та відкрито виконавче провадження. 12 червня 2013 року державним виконавцем ВДВС Золочівського РУЮ у Харківській області була винесена постанова про закриття виконавчого провадження за вказаним виконавчим листом на підставі ст.49 п.10 Закону України «Про виконавче провадження». Через три роки та чотири місяці після закриття виконавчого провадження, а саме 21 жовтня 2016 року, АТ «Банк «Фінанси та Кредит» знову подав до ВДВС Золочівського ГТУЮ у Харківській області заяву про прийняття на виконання виконавчого листа по справі № 2-509/11, виданого 07 листопада 2011 року Фрунзенським районним судом м.Харкова. На підставі цієї заяви було відкрито виконавче провадження N52748702 про стягнення солідарно з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Банк Фінанси та Кредит" боргу у сумі 581737,89 грн. В письмових матеріалах зазначеного виконавчого провадження міститься і постанова про відкриття виконавчого провадження від 21.10.2016 року, а в автоматизованій системі виконавчого провадження N52748702 дата постанови про відкриття виконавчого провадження зовсім інша - від 23.11.2016 року. Таким чином, після пред`явлення виконавчого листа по справі №2-509/11 від 07 листопада 2011 року до виконання і закриття виконавчого провадження по вказаному виконавчому документу 11 червня 2013року, строк пред`явлення був перерваний і перебіг цього строку був поновлений з 12 червня 2013 року. Після поновлення строку пред явлення виконавчого листа по справі № 2-509/11 від 07 листопада 2011 року до виконання, останній міг бути пред 'явлений до виконання протягом року, тобто до 12 червня 2014 року. Між тим, із заяви представника АТ «Банк «Фінанси та Кредит» вбачається, стягувачем повторно виконавчий лист по справі №2-509/11 від 07.11.2011 року був пред`явлений до виконання 21.10.2016 року, тобто через 2 роки і 4 місяці після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання. В зв`язку з зазначеним, представник боржника ОСОБА_1 адвокат Жарова-Тітарьова Л.М. просила суд визнати виконавчий лист по справі №2-509/11 виданий Фрунзенським районним судом м.Харкова 07.11.2011 року таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 08 липня 2024 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Жарової-Тітарьової Лариси Михайлівни, стягувач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест» про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, та постановити нову, якою задовольнити заяву.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що 12.06.2013 р. постановою про закінчення виконавчого провадження за виконавчим листом № 2-509/11, що виданий Фрунзенським районним судом м. Харкова відносно ОСОБА_1 строк пред`явлення виконавчого листа до виконання був відновлений і перебіг цього строку був завершений 12.06.2014 р. Після поновлення строку пред`явлення виконавчого листа № 2-509/11 до виконання, останній міг бути пред`явлений до виконання протягом року. Отже, вважає, що оскільки стягувачем було пропущено строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання, то є підстави для визнання його таким, що не підлягає виконанню. Вважає, що до підстав для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, відносяться випадки, коли наявні процесуальні порушення пред`явлення виконавчого документа, тобто пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

У відповідності до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно ст.ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Жарової-Тітарьової Лариси Михайлівни, стягувач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест» про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд першої інстанції виходив з того, що порушення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання не є підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Колегія суддів не може в повній мірі погодитись з таким висновком суду першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено, що заочним рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 08 вересня 2011 року позовні вимоги задоволені. Стягнуто у солідарному порядку з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Банк «Фінанси і Кредит» в особі «Слобожанського РУ» АТ «Банк Фінанси та кредит» заборгованість за кредитним договором у розмірі 587737,89 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк «Фінанси і Кредит» в особі «Слобожанського РУ» АТ «Фінанси та кредит» судовий збір у розмірі 1700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн.

На виконання вказаного рішення було видано виконавчі листи.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження №52748702, виконавчий лист №2-509/2011, виданий Фрунзенським районним судом м.Харкова 07.11.2011 року, про стягнення солідарно з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Слобожанське РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованості за кредитним договором № М-1/007-08-МФ-02 від 28.01.2008 року у сумі 587 737,89 грн, стягувачем було подано на виконання до ВДВС Золочівського районного управління юстиції у Харківській області та відкрито виконавче провадження.

12 червня 2013 року державним виконавцем ВДВС Золочівського РУЮ у Харківській області" була винесена постанова про закриття виконавчого провадження за вказаним виконавчим листом на підставі ст.49 п.10 Закону України «Про виконавче провадження».

21 жовтня 2016 року, АТ «Банк «Фінанси та Кредит» подав до ВДВС Золочівського ГТУЮ у Харківській області заяву про прийняття на виконання виконавчого листа по справі №2-509/11, виданого 07 листопада 2011 року Фрунзенським районним судом м.Харкова про стягнення солідарно з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Слобожанське РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованості за кредитним договором № М-1/007-08-МФ-02 від 28.01.2008 року у сумі 587 737,89 грн.

21 жовтня 2016 року на підставі ст. З, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 52748702 та направлено сторонам.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 07.10.2020 року замінено стягувача Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси і Кредит» в особі «Слобожанського РУ» АТ «Банк Фінанси та кредит» його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест» (, м. Київ, вул. Барановицького Ігоря, 3) у виконавчих листах, виданих Фрунзенським районним судом м.Харкова, по справі № 2-5407/10 про стягнення у солідарному порядку з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Слобожанське РУ» АТ «Банк Фінанси та Кредит» (п/р № НОМЕР_2 , код ЄДРПОУ філії 06717756, МФО 350697) заборгованості за кредитним договором № М-1/007-08-МФ-02 від 28.01.2008 року у сумі 587 737,89 грн.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 129 Конституції України, однією із основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Згідно з ст. 129-1 Конституції України, судове рішення у справі є обов`язковим для виконання. Держава забезпечує виконання судових рішень у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню; суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

При цьому, під іншими причинами, про які йдеться в частині другій статті 432 ЦПК України, належить розуміти не припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню, а наприклад, коли в апеляційному чи касаційному порядку скасовано чи змінено рішення суду, або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами, а виконавчий лист ще не виконаний.

Підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові. Обов`язок боржника може припинятися з передбачених законом підстав. Підстави припинення цивільно-правових зобов`язань містить глава 50 розділу І книги п`ятої Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Загальні підстави припинення цивільно-правових зобов`язань містяться у главі 50 розділу І книги п`ятої ЦК України. Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 19 січня 2023 року у справі № 824/2/22 (провадження № 61-9190ав22).

Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, або наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа.

До подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 24 червня 2020 року у справі № 520/1466/14-ц, провадження № 61-43447св18, від 09 вересня 2021 року у справі № 824/67/20, провадження № 61-10482ав21, від 09 червня 2022 року у справі № 2-118/2001, провадження № 61-1762ав22.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що порушення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання не є підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, крім того, права ОСОБА_1 можуть бути захищені шляхом звернення із скаргою на дії державного виконавця.

Між тим, суд першої інстанції не врахував, що можливість оскарження дій державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження, як на думку заявника, поза межами строків пред`явлення виконавчого листа до виконання втрачена, оскільки строк звернення із скаргою на постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження сплив.

Крім того, суд першої інстанції не надав оцінки доводам заявника про те, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання сплив 12.06.2014 року.

Між тим, колегія суддів вважає, що заявником не доведено, що строк пред`явлення виконавчого документа до виконання було пропущено.

Відповідно до пункту 22 розділу III Інструкції з організації примусового виконання рішень при закінченні виконавчого провадження, поверненні виконавчого документа стягувачу, виконавець залишає у матеріалах виконавчого провадження копію виконавчого документа, а на виконавчому документі ставить відповідну відмітку, у якій зазначаються підстава закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа з посиланням на відповідну норму Закону, залишок нестягненої суми, якщо за виконавчим документом проводилося стягнення, сума стягнутого виконавчого збору або сума стягнутої основної винагороди приватного виконавця. Відмітка на виконавчому документі засвідчується підписом виконавця та скріплюється печаткою.

Як вбачається з матеріалів справи виконавчий лист по справі №2-509/11, який виданий 07.11.2011 року Фрунзенським районним судом м. Харкова про стягнення солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»» в особі Філії «Слобожанське РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит»» заборгованість за кредитним договором № М-1/07-08-МФ-02 від 28.01.2008 року у сумі 587 737 грн. 89 коп. містить відмітку державного виконавця про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження», вказана відмітка датована 11.05.2016 року .

Наведене свідчить про те, що виконавчий лист перебував на виконанні до 11.05.2016 року, виконавче провадження було закінчено на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження», в редакції, яка діяла на час видачі виконавчого листа, згідно якої виконавче провадження підлягає закінченню у разі направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби.

Матеріали справи не містять доказів того, коли саме було відкрито виконавче провадження після його закінчення 12.06.2013 року.

Отже, колегія суддів вважає, що заявником не доведено, що строк пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги та зміни рішення суду першої інстанції у мотивувальній частині з викладенням їх у редакції цієї постанови.

Відповідно до п. 2 ч. 1ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. 4 ч.1ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст. ст.371,374, п. 4 ч. 3 ст.376,381,382,383,384 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 08 липня 2024 року змінити в частині мотивів відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Жарової-Тітарьової Лариси Михайлівни, стягувач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест» про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення виготовлено 04 жовтня 2024 року.

Головуючий Н.П. Пилипчук

Судді О.В. Маміна

В.Б. Яцина