КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2024 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Оніщук М.І.,

судді Шебуєва В.А., Кафідова О.В.,

секретар Ламбуцька Т.О.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Шляхетського А.Л. ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укргазвидобування" на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 03 червня 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Акціонерного товариства "Укргазвидобування" про стягнення заборгованості із заробітної плати у виді премії та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2024 року ОСОБА_3 звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Акціонерного товариства "Укргазвидобування", згідно з яким просила стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі у вигляді премії за результатами оцінки досягнення цілей та ключових результатів (КПЕ) за 2021 рік у розмірі 46834,57 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 151 319, 30 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачка з 2000 року працювала в Дочірній компанії «Укргазвидобування» АК «Нафтогаз України».

З 09.02.2011 року обіймала посаду головного фахівця першого сектора.

Відповідно до наказу АТ «Укргазвидобування» від 10.08.2022 року №314к 11.08.2022 року позивачку було звільнено з роботи за угодою сторін п. 1 ст. 36 КЗпП України.

Позивачка зазначала, що їй при звільненні відповідачем не було виплачено заробітну плату у вигляді винагороди за загальні підсумки 2021 року та премію за досягнення КПЕ в 2021 році, яка становить 46834, 57 грн., а також середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 12.08.2022 року по 12.02.2023 року в сумі 151 319, 30 грн.

За таких обставин позивачка звернулась до суду за захистом своїх порушених прав.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 03.06.2024 позов задоволено. Стягнуто з АТ «Укргазвидобування» на користь ОСОБА_3 заборгованість по заробітній платі у вигляді премії за результатами оцінки досягнення індивідуальних цілей та ключових результатів за 2021 рік в сумі 4683,57 коп. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 151 319,30 грн., з утриманням із цих сум установлених законодавством України податків і зборів. Стягнуто з АТ «Укргазвидобування» на користь ОСОБА_3 витрати по сплаті судового збору в розмірі 1513,19 грн. Стягнуто з АТ «Укргазвидобування» на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн. (т. 3, а.с. 164-166).

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції була залишена поза увагою необхідність виходити з нормативно-правових актів, якими визначено умови розрахунку, нарахування та виплати спірних виплат.

У свою чергу, відповідно до вимог Колективного договору, рішення акціонера відповідача від 06.10.2022 № 769, наказу відповідача від 26.10.2022 № 518 відповідачем у жовтні 2022 року здійснено лише розрахунок винагороди за результатами оцінки досягнення індивідуальних цілей та ключових результатів позивачу за 2021 рік у розмірі 46834,57 грн., нарахування та виплата цієї винагороди позивачу передбачена протягом трьох місяців з дня припинення або скасування воєнного стану в Україні.

Також, зазначає, що внаслідок неправильного застосування норм матеріального права (Закону України "Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні") судом першої інстанції протиправно визнано дискримінаційними умови відповідно порядку щодо нарахування та виплати відповідачем винагороди за результатами оцінки досягнення індивідуальних цілей та ключових результатів за 2021 рік за ознаками, пов`язаними з характером роботи або умовами її виконання.

Крім того, вважає, що судом першої інстанції безпідставно не були застосовані до спірних відносин положення Закону України "Про правовий режим воєнного стану", які підлягали застосуванню та відповідно до яких встановлена відповідачем умова нарахування та виплати премії (протягом 3-х місяців з дня припинення або скасування воєнного стану в Україні) містить строк (термін) виконання свого зобов`язання з виплати позивачу винагороди за результатами оцінки досягнення індивідуальних цілей та ключових результатів за 2021 рік (т. 3, а.с. 177-197).

Представник відповідача у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав та просив задовольнити.

Представник позивача у судовому засіданні щодо задоволення апеляційної скарги заперечував з підстав її необгрунтованості та безпідставності.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, позивачка згідно наказу №59-к від 24.04.2000 з 25.04.2000 р. була прийнята на посаду старшого бухгалтера ревізора відділу контроль-ревізійної роботи в Дочірній компанії «Укргазвидобування» НАК «НафтогазУкраїни»

З 01.06.2001 згідно наказу №133-к від 14.06.2001 переведена на посаду провідного бухгалтера - ревізора управління контрольно-ревізійної роботи.

З 21.10.2002 згідно наказу №183-к від 21.10.2002 переведена на посаду головного фахівця сектора економічного аналізу цього ж управління.

З 17.06.2008 згідно наказу №310-к від 17.06.2008 переведена на посаду головного фахівця сектора економічного аналізу контрольно-ревізійного управління.

З 01.07.2010 згідно наказу №295-к від 01.07.2010 переведена на посаду головного фахівця відділу внутрішнього аудиту та організаційно-методологічної ти управління контрольно-ревізійної роботи.

З 09.02.2011 згідно наказу №13-к від 09.02.2011 переведена на посаду головного фахівця першого сектора.

Відповідно до рішення установчих зборів ПАТ «Укргазвидобування» від 25.12.2012 Дочірня компанія «Укргазвидобування» НАК «Нафтогаз України» з 27.12.2012 перетворено в ПАТ «Укргазвидобування».

ПАТ «Укргазвидобування» з 23.05.2018 перейменовано в ATУкргазвидобування» відповідно до рішення акціонера ПАТ «Укргазвидобування» від 21.05.2018 №237.

Відповідно до наказу Акціонерного товариства «Укргазвидобування» від 10.08.2022 №314-к, 11.08.2022 ОСОБА_3 була звільнена з роботи за угодою сторін п. 1 ст.36 КЗпП України.

Копію наказу AT«Укргазвидобування» №314-к від 10.08.2022 про звільнення ОСОБА_3 ,було вручено ОСОБА_3 29.08.2023 р. про що міститься відповідний її підпис на наказі.

Рішенням акціонера АТ "Укргазвидобування" від 06.10.2022 № 769 затверджено Порядок розрахунку та виплати працівникам НАК "Нафтогаз України", її відокремлених підрозділів, юридичних осіб Групи Нафтогаз окремих видів інших заохочувальних та компенсаційних виплат, затверджений рішенням правління Компанії від 03.10.2022, протокол № 12-КІ, яким установлені правила розрахунку та терміни Групи Нафтогаз одноразової винагороди за результатами оцінки досягнення індивідуальних ЦКР, установлених на 2021 рік, зокрема:

- розрахунок фактичної суми Річної премії 2021 працівникам юридичних осіб Групи Нафтогаз здійснюється відповідно до цього Порядку в жовтні 2022 року (п. 8);

- виплата річної премії 2021 працівникам Компанії, її відокремлених підрозділів, юридичних осіб Групи Нафтогаз здійснюється з урахуванням фінансових можливостей Компанії, її відокремлених підрозділів, юридичних осіб Групи Нафтогаз у такому порядку (п. 10), зокрема: звільненим працівникам Компанії, її відокремлених підрозділів, юридичних осіб Групи Нафтогаз, які на дату затвердження цього Порядку не є працівниками Компанії, або її відокремлених підрозділів, або юридичних осіб Групи Нафтогаз, нарахування та виплата Річної премії здійснюється протягом трьох місяців з дня припинення або скасування воєнного стану в Україні (п.п. 10.4).

24.10.2022 згідно з протоколом № 36 до Колективного договору були внесені зміни в додаток № 24 до нього, якими визначено, що порядок розрахунку та виплати працівникам АТ "Укргазвидобування" винагороди за результатами оцінки досягнення індивідуальних цілей та ключових результатів та порядок її виплати за 2021 рік буде відбуватися у відповідності з Порядком розрахунку та виплати працівникам НАК "Нафтогаз України", її відокремлених підрозділів, юридичних осіб Групи Нафтогаз окремих видів інших заохочувальних та компенсаційних виплат за рішення акціонера відповідача від 06.10.2022 № 769.

Згідно Розрахунку розміру премії ОСОБА_3 за результатами оцінки досягнення цілей та ключових результатів (КПЕ) за 2021 рік, нараховано річну премію в розмірі 46 834,57 гривень.

26.10.2022 відповідачем було видано наказ № 518 (з урахуванням внесених змін наказом від 05.01.2023 № 10), п. 2.4 якого передбачено здійснення нарахування та виплату премії за результатами оцінки досягнення цілей та ключових результатів за 2021 рік протягом трьох місяців з дня припинення або скасування воєнного стану в Україні - звільненим працівникам Товариства, які на 03.10.2022 не є працівниками Товариства НАК "Нафтогаз України", її відокремлених підрозділів та інших юридичних осіб Групи Нафтогаз.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач встановив умову нарахування та виплати премії звільненим працівникам (нарахування та виплата Річної премії 2021 здійснюється протягом трьох місяців з дня припинення або скасування воєнного стану в Україні), яка:

- у порівнянні з працівниками, які перебувають у трудових відносинах з відповідачем є дискримінаційною, оскільки відсутнє об`єктивне та розумне обґрунтування розмежування осіб, які за результатами роботи протягом 2021 року досягли необхідних показників цілей та ключових результатів, за критерієм працюючих та таких, що припинили трудові відносини з відповідачем. Така умова порушує принцип рівності прав та можливостей працівників, обмежує за визначеним відповідачем критерієм права групи осіб на отримання частини заробітної плати, яка фактично була зароблена ними під час роботи у 2021 році;

- пов`язує момент для нарахування та виплати премії з подією, яку не може бути визнано такою, що має неминуче настати, оскільки настання такої не залежить від волі та поведінки відповідача та/або позивача;

- порушує принцип незворотності дії нормативних актів у часі у порівнянні з тими умовами, на яких працівники досягали встановлені їм індивідуальні цілі та ключові результати і, на яких результати їхньої роботи мали бути оплачені.

Колегія суддів не може погодитися з вказаними висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Так, згідно ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. ( ч. 2 ст. 15 ЦК України )

Частиною 1 ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частина 4 ст. 97 КЗпП України визначає, що власник або уповноважений ним орган чи фізична особа не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами.

Статтею 47 КЗпП України передбачено обов`язок власника або уповноваженого ним органу в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

У частині 1 ст. 116 КЗпП України визначено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Згідно положень ст. ст. 115, 116 КЗпП України відсутність заборгованості перед позивачем має довести саме роботодавець, але це не звільняє позивача процесуального обов`язку доведення наявності права на отримання відповідних сум. (постанова Верховного Суду від 01.09.2021у справі № 757/47711/19-ц).

Разом з тим, Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05:30 год. 24.02.2022 строком на 30 діб.

У подальшому, воєнний стан неодноразово продовжувався.

Стаття 64 Конституції України передбачає, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень.

Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40,47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 цієї Конституції.

Отже, Конституція України передбачає, що в умовах воєнного стану можуть встановлюватись окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень, зокрема, щодо прав, передбачених ст.43 Конституцією України.

Як визначено п.2 Прикінцевих положень КЗпП України, під час дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», діють обмеження та особливості організації трудових відносин, встановлені Законом України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану».

24.03.2022 набрав чинності Закон України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану».

Згідно із ст. 1 зазначеного Закону (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) цей Закон визначає особливості трудових відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій в Україні незалежно від форми власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, у період дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану». На період дії воєнного стану вводяться обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина відповідно до ст. ст. 43, 44 Конституції України. У період дії воєнного стану не застосовуються норми законодавства про працю у частині відносин, врегульованих цим Законом.

Також, як роз`яснив Верховний Суд в постанові від 15.12.2021 по справі № 1840/2970/18, преміювання та встановлення відповідних надбавок провадиться у межах наявного фонду оплати праці та належить до дискреційних повноважень роботодавця. Крім того, право встановлення надбавок та премій належить саме до варіативних дискреційних повноважень, в силу яких, роботодавець вільний у виборі в межах затвердженого кошторису встановлювати їх або не встановлювати.

Верховний Суд зазначає, що дискреція це не обов`язок, а повноваження адміністративного органу, оскільки юридична концепція дискреції передбачає можливість вибору між альтернативними способами дій та/або бездіяльністю. У разі, якщо законодавство передбачає прийняття лише певного конкретного рішення, то це не є реалізацією дискреції (повноважень), а є виконанням обов`язку.

У постанові Верховного Суду від 27.01.2021 по справі № 464/1369/18 наведений правовий висновок про те, що премії встановлені положеннями колективного договору (положеннями про преміювання, які є додатками до колективного договору) є засобом заохочення працівника та не є обов'язковим платежем, хоча і входять до структури заробітної плати. Визначення таких доплат законодавством та положеннями колективного договору визначено як дискреційні повноваження роботодавця з виплати та способу захисту порушених прав у подібних правовідносинах.

При цьому, у постанові від 19.02.2024 у справі № 760/1125/20-ц Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для відступлення від правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 27.01.2021 у справі № 464/1369/18 щодо дискреційних повноважень роботодавця з виплати працівникові премій як обов`язкових складових заробітної плати та способу захисту порушених прав у подібних правовідносинах.

Як вже зазначалося вище, 26.10.2022 відповідачем було видано наказ № 518 (з урахуванням внесених змін наказом від 05.01.2023 № 10), п. 2.4 якого передбачено здійснення нарахування та виплату премії за результатами оцінки досягнення цілей та ключових результатів за 2021 рік протягом трьох місяців з дня припинення або скасування воєнного стану в Україні - звільненим працівникам Товариства, які на 03.10.2022 не є працівниками Товариства НАК "Нафтогаз України", її відокремлених підрозділів та інших юридичних осіб Групи Нафтогаз.

При цьому, відповідні положення Колективного договору, рішення акціонера відповідача та вищенаведений наказ відповідача не скасовані, а отже є чинними та підлягають виконанню.

Отже, враховуючи вищевстановлені обставини справи та наведені положення законодавства, колегія суддів приходить до висновку, що відповідно до вимог Порядку розрахунку та виплати працівникам АТ "Укргазвидобування" винагороди за результатами оцінки досягнення індивідуальних цілей та ключових результатів право на отримання винагороди за результатами оцінки досягнення індивідуальних цілей та ключових результатів за 2021 рік на даний час у позивача не виникло, а нарахування та виплата цієї винагороди буде здійснено відповідачем у строки, встановлені наказом від 26.12.2022 № 518 (з урахуванням внесених змін наказом від 05.01.2023 № 10) протягом трьох місяців з дня припинення або скасування воєнного стану в Україні.

Також, слід зауважити, що на виплати, право на отримання яких може виникнути у звільненого працівник після його звільнення в майбутньому згідно з умовами локальних нормативно-правових актів підприємства, вимоги ст. 116 КЗпП України не поширюються, проведення таких виплат працівнику після його звільнення згідно з умовами локальних нормативно-правових актів підприємства не може свідчити про порушення підприємством вимог ст. 116 КЗпП України.

Разом з тим, суд першої інстанції залишив поза увагою наведені обставини і положення чинного законодавства та прийшов до помилкового висновку про встановлення порушення відповідачем строків розрахунку з позивачкою при звільненні та, як наслідок, про стягнення з відповідача на користь позивача премії у розмірі 46834,57 грн.

Висновок суду першої інстанції про те, що умова нарахування та виплати винагороди звільненим працівникам у порівнянні з працівниками, які перебувають у трудових відносинах з відповідачем, є дискримінаційною, колегія суддів також вважає помилковим, оскільки факт дискримінації може бути встановлений лише у випадку, коли розрізнення у ставленні до особи вмотивоване притаманною їй певною персональною ознакою (п. 64 постанови Великої Палати Верховного Суду від 01.04.2020 у справі № 804/2823/16).

Натомість, встановлена положеннями Колективного договору та внутрішніми документами Групи Нафтогаз, які є обов`язковими для відповідача після їх затвердження загальними зборами акціонера відповідача, умова нарахування та виплати винагороди за загальні результати роботи за підсумками року та винагороди за результатами оцінки досягнення цілей та ключових результатів за відповідний рік, не свідчить про розрізнення у ставленні до працівників, які мають право на її отримання.

До того ж приписи статті 21 КЗпП України не визначають дискримінацію за статусом наявності чи відсутності трудових відносин, а передбачають заборону дискримінації за іншими ознаками, не пов`язаними з характером роботи або умовами її виконання.

Згідно ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Таким чином, аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що передбачений ч. 1 ст.117 КЗпП України обов`язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 КЗпП України, при цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку.

Зважаючи на те, що колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення вимоги про стягнення премії, відсутні також підстави для задоволення вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Пунктом 2 частини 1 статті 374 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи (частини 1, 2 статті 376 ЦПК України).

На підставі викладеного, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

При цьому, оскільки суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги, та, як наслідок, про відмову у задоволенні позовних вимог, відповідно до положень ст. ст. 141, 382 ЦПК України з позивача на користь відповідача слід стягнути судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 4086 грн. 58 коп.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 372, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укргазвидобування" - задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 03 червня 2024 року - скасувати.

Ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_3 до Акціонерного товариства "Укргазвидобування" про стягнення заборгованості із заробітної плати у виді премії та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства "Укргазвидобування" (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Кудрявська, 26/28) судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 4086 (чотири тисячі вісімдесят шість) грн. 58 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст постанови складений 04 жовтня 2024 року.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді В.А. Шебуєва

О.В. Кафідова