Провадження № 2/752/7166/24
У Х В А Л А

Іменем України

30 вересня 2024 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Слободянюк А.В., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Паламарчук Микола Андрійович, до Голосіївського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції у місті Києві, третя особа: ОСОБА_2 , про зняття арешту з майна,

в с т а н о в и в:

До Голосіївського районного суду міста Києва надійшов цивільний позов ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Паламарчук Микола Андрійович, до Голосіївського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції у місті Києві, третя особа: ОСОБА_2 , про зняття арешту з майна.

В порядку автоматизованого розподілу справ між суддями заяву передано на розгляд судді Слободянюк А.В.

Вивчивши зміст поданої заяви з доданими до неї документами, суд приходить до таких висновків.

У поданій позовній заяві представник позивача адвокат Паламарчук М.А. просить суд зняти арешт із всього майна ОСОБА_1 , що накладений згідно постанови про арешт майна боржника, серія та номер: 51448410, виданий 12.07.2016, видавник: Голосіївський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві, місто Київ. Стягнути з відповідача судові витрати.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно позивачу ОСОБА_1 стало відомо про те, що на все її майно накладено арешт, запис про обтяження №16035844 вчинений державним реєстратором Голосіївського відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Лазаревою А.І. за виконавчим провадженням НОМЕР_2.

Згідно відповіді Голосіївського ВДВС у м. Києві від 05.08.2024 за вих. НОМЕР_2/21 вказане виконавче провадження було розпочато на виконання виконавчого листа №752/14313/15-ц від 11 квітня 2016 року, виданого Голосіївським районним судом міста Києва на виконання заочного рішення суду від 28.10.2015.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 19.01.2017 заочне рішення у даній справі скасовано та ухвалою цього ж суду від 05.10.2018 встановлено обставину відсутності будь-яких зобов`язальних правовідносин між ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" ОСОБА_1 та закрито провадження у справі №752/14313/15-ц у зв`язку із відсутністю предмету спору.

З метою усунення перешкод та можливістю вільно розпоряджатися своєю власністю 09.09.2024 представник позивача звернувся до Голосіївського ВДВС із заявою про зняття арешту із належного боржнику ОСОБА_1 на праві власності всього нерухомого майна, накладеного згідно з постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження НОМЕР_2 від 12.07.2016. Внести відповідні відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповіді на вказану заяву стороною позивача отримано не було.

На сьогодні Позивач, як власник нерухомого майна, на яке було накладено арешт, позбавлений можливості розпоряджатися та належним чином користуватися своїм майном, через незавершення процедури зняття арешту з майна. Таким чином, арешт накладений на майно порушує право власності позивача.

Згідно із частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Судом встановлено, що сторона позивача просить зняти арешт із всього майна ОСОБА_1 , що накладений згідно постанови про арешт майна боржника, серія та номер: 51448410, виданий 12.07.2016, видавник: Голосіївський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві, місто Київ.

Виконавче провадження № 51448410 було відкрито з приводу примусового виконання виконавчого листа, виданого 11.04.2016 Голосіївським районним судом міста Кива у цивільний справі № 752/14313/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" в особі Філії "Центральне регіональне управління "Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за результатами розгляду якої судом 28.10.2015 було ухвалено заочне рішення про задоволення позову. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 19.01.2017 заочне рішення від 28.10.2015 у даній справі скасовано та ухвалою цього ж суду від 05.10.2018 закрито провадження у справі у зв`язку із відсутністю предмету спору.

Так, відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Під час виконання судових рішень сторони виконавчого провадження мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

В порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статті 19 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем або приватним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено Законом України «Про виконавче провадження».

Як роз`яснено в абзаці п`ятому пункту 1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику у справах про зняття арешту з майна» на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби стороною виконавчого провадження може бути подана скарга, яка підлягає розгляду в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України, крім випадків, коли розгляд таких скарг відбувається за правилами іншого судочинства.

У пункті 5 вказаної постанови також роз`яснено, що у разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України, а якщо такі дії вчинялися при виконанні вироку суду щодо цивільного позову у кримінальному провадженні, то відповідна скарга підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства відповідно до вимог статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено статтею 60 Закону України «Про виконавче провадження».

Суд враховує, що арешт накладено на нерухоме майно ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , яка є боржником у виконавчому провадженні ВП № 51448410, з метою забезпечення виконання рішення суду, а тому вона не може виступати позивачем у цій справі, і така справа не підлягає розгляду в позовному провадженні, оскільки процесуальним законом у цьому випадку передбачений інший порядок судового захисту, а саме: оскарження боржником рішення, дій чи бездіяльності державного виконавця або приватного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи викладене та керуючись статями 2-5, 12, 13, 186, 260, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

п о с т а н о в и в :

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Паламарчук Микола Андрійович, до Голосіївського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції у місті Києві, третя особа: ОСОБА_2 , про зняття арешту з майна.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя А.В. Слободянюк