Справа № 758/3068/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2024 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Петрова Д.В.,

при секретарі судового засідання Карпишиній К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника адвоката Куропата Олексія Вікторовича до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності,

У С Т А Н О В И В :

У березні 2024 року ОСОБА_1 в особі представника адвоката Куропати О.В. звернулась до Подільського районного суду м. Києва із вищевказаною позовною заявою.

В обгрунтування заявлених вимог позивачка зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5 .

У приватній власності померлих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перебували: земельна ділянка площею 0,0808 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :85:917:0010 та житловий будинок АДРЕСА_1 .

Вказаний будинок отримали в спадщину та зареєстрували за собою право власності ОСОБА_1 - 2/3, ОСОБА_2 - 1/9, ОСОБА_3 - 1/9, ОСОБА_6 - 1/9.

При цьому нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану вище земельну ділянку, оскільки розмір частки спадкодавців у відповідному спадковому майні не визначений.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 16.11.2015 по справі № 758/6202/15 за ОСОБА_1 було визнано право власності на 2/3 частини земельної ділянки.

ОСОБА_6 04.11.2010 було складено заповіт, в якому остання заповіла ОСОБА_1 належний їй на праві власності будинок та земельну ділянку. Після смерті ОСОБА_6 20.06.2017 на виконання заповіту ОСОБА_1 отримала в спадщину та зареєструвала за собою право власності на 1/9 будинку. Таким чином, за ОСОБА_1 було зареєстровано право власності на 2/3 та 1/9 будинку, 2/3 земельної ділянки.

Враховуючи неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/9 частину земельної ділянки, питання про визнання права власності підлягає вирішенню в судовому порядку.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 19.03.2024 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

В судове засідання позивач не з`явився, представник позивача в заяві на адреси суду просив розгляд справи проводити без участі позивача, заявлені позовні вимоги підтримав, просив задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, в заяві на адресу суду просила розгляд справи проводити за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечувала.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, в заяві на адресу суду просив розгляд справи проводити за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 08.01.2024 звернулася до Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 до складу якої входить 1/9 земельної ділянки площею 0,0808 га, кадастровий номер :85:917:0010 яка зареєстрована за ОСОБА_6 на праві приватної власності згідно свідоцтва про право на спадщину 2-1409 від 04.11.2010.

Однак нотаріусом було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину земельної ділянки після смерті ОСОБА_6 , що оформлено постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії № 34/02-31 від 09.01.2024.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Як вбачається з матеріалів справи позивачка належить до спадкоємців за законом.

У роз`ясненнях п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 86 ЗК України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). У спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки: подружжя, співвласників жилого будинку, тощо.

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Частиною 1 ст. 377 ЦК України визначено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Згідно з роз`ясненнями, викладеними в пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», порядок користування спільною земельною ділянкою, у тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам жилий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається насамперед їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, тому відповідно до статті 88 ЗК України слід брати до уваги цю угоду при вирішенні спорів як між ними самими, так і за участю осіб, котрі пізніше придбали відповідну частку в спільній власності на землю або на жилий будинок і для яких зазначена угода також є обов`язковою.

Виходячи з часток у праві власності на житловий будинок, частка у праві власності на земельну ділянку ОСОБА_1 складає 1/9 частину, а частки відповідачів по 1/9 частині земельної ділянки кожному.

Окрім цього, відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

За нормами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Тобто повинно мати місце не лише визнання позову, а й законні підстави для задоволення позову (такий висновок сформулював Верховний Суд у постановах від 15 червня 2020 року у справі № 588/1311/17, від 15 липня 2020 року у справі N 524/10054/16).

Із урахуванням наведеного, виходячи із встановлених обставин справи та визначених відповідно до них правовідносин, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, достатність та взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, свідчать про наявність підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позивач не бажає стягувати з відповідача на свою користь понесені ним судові витрати по справі, відповідно суд не вирішує питання щодо їх розподілу.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3, 4, 8, 10, 11, 15, 56, 58, 60, 88, 174, 209, 212-215 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 в особі представника адвоката Куропата Олексія Вікторовича до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) право власності у порядку спадкування за заповітом на 1/9 частини земельної ділянки, площею 0,0808 га, кадастровий номер :85:917:0010, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ;

відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 ;

відповідач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 .

Суддя Дмитро ПЕТРОВ