Справа № 182/383/24
Провадження № 2/0182/1331/2024
03.10.2024 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Рунчевої О.В., розглянувши в м. Нікополі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Кобеляцький Дмитро Миколайович, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», треті особи: Нікопольський відділ державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Тамара Миколаївна, про захист прав споживачів та визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд -
Представник позивача Кобеляцький Д.М. 23.01.2024 року звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на наступні обставини.
На підставі зазначеного виконавчого напису державним виконавцем Нікопольського відділу державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) Завідняком О.В. 26.05.2022 року відкрито виконавче провадження № НОМЕР_2 про стягнення з позивача на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» даної заборгованості.
Про існування виконавчого напису позивачу стало відомо в січні 2024 року, з мобільного додатку «Дія», в якому вона побачила вище зазначену постанову. Крім того, виконавцем при винесені постанови також враховано стягнення виконавчого збору в сумі 353,39 грн., стягнення мінімальних витрат виконавчого провадження в сумі 290,00 грн. при зверненні стягнення на заробітну плату, стипендію та інші доходи боржника.
Позивач вважає, що виконавчий напис щодо стягнення з неї заборгованості на користь відповідача є незаконним з наступних підстав.
Приватним нотаріусом порушені правила та умови видачі виконавчих написів, а саме: приватний нотаріус має право вчиняти виконавчий напис на підставі документів, що підтверджують безспірність заборгованості - нотаріально посвідчений договір. При ознайомленні з виконавчим провадженням представнику позивача стало відомо, що виконавчий напис вчинений на підставі кредитного договору від 23.11.2013 року, укладеного між позивачем та АТ КБ «ПриватБанк», правонаступником усіх прав і обов`язків якого є ТОВ «Фінансова компанія управління активами». Однак, жодного повідомлення про зміну кредитора позивач не отримувала. В матеріалах справі відсутні докази укладення кредитного договору, документи, які підтверджують використання кредиту та наявності заборгованості на день вчинення виконавчого напису.
Приватний нотаріус Солонець Т.М. при вчинені оспорюваного виконавчого напису не переконалась належним чином у наявності прав у відповідача звертатись за виконавчим написом та у безспірності розміру суми, заявленої до стягнення. З наведених вище підстав позивач просить визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню та стягнути з відповідача на її користь судові витрати.
Ухвалою суду від 05.02.2024 року позовна заява прийнята до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, зобов`язано третіх осіб надати відповідні відомості, необхідні для розгляду даної справи. Відповідачу був наданий строк 15 днів з дня отримання ним такої ухвали, на подачу відзиву на позовну заяву. Третім особам роз`яснено право подати пояснення щодо позову чи відзив на позовну заяву (а.с.33-35).
Ухвалою суду від 05.02.2024 року заяву позивача про забезпечення позову по даній справі задоволено (а.с.36).
Відповідач ТОВ «Фінансова компанія управління активами» належним чином були повідомлені про розгляд справи, шляхом надсилання на адресу їх електронного кабінету копії ухвали про відкриття провадження та копії позову з додатками, про що свідчить довідка про доставку електронного листа, згідно якої 15.02.2024 року о 15:55 год. відправлення було доставлено на електронну скриньку ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.41,42). Відповідач не скористався правом на відзив, додаткових клопотань або заяв до суду не направив.
Третя особа приватний нотаріус Солонець Т.М. належним чином повідомлялась про розгляд справи, шляхом надсилання на адресу її реєстрації копії ухвали про відкриття провадження та копії позову з додатками, про що свідчить конверт (а.с.47), який повернувся на адресу суду, як не вручений, у зв`язку із закінченням терміну зберігання.
Державний виконавець Нікопольського відділу державної виконавчої служби Завідняк О.В. належним чином повідомлявся про розгляд справи в суді, шляхом надсилання на їх електронну адресу копії ухвали про відкриття провадження, про що свідчить довідка про доставку електронного листа, згідно якої 15.02.2024 року о 15:31 год. відправлення було доставлено на електронну скриньку ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.46). Крім того, копію позову з додатками було доставлено на адресу виконавчої служби кур`єром суду.
Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного.
На підставі зазначеного виконавчого напису 26.05.2022 року державним виконавцем Нікопольського відділу державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління юстиції Завідняком О.В. відкрито виконавче провадження № НОМЕР_2 про стягнення з позивача на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» даної заборгованості (а.с.15). Крім того, постановою державного виконавця з позивача також стягнуто виконавчий збір в сумі 353,39 грн. (а.с.16), стягнення мінімальних витрат виконавчого провадження в сумі 290,00 грн. при зверненні стягнення на заробітну плату, стипендію та інші доходи боржника (а.с.17).
Предметом спірних правовідносин у цій справі є визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Статями 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.
При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Вчинення нотаріусом виконавчого напису це, відповідно до п.19 ст.34 Закону України «Про нотаріат», нотаріальна дія. Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена гл.14 Закону України «Про нотаріат» та гл.16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.
Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).
За змістом п.п. 3.1, 3.2 глави 16 вказаного Порядку, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.
Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМУ від 29.06.99 № 1172.
Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
Відповідно до пункту 1 Переліку документів, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.
Так, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо.
Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду 06.06.2019 року по справі № 750/1627/18.
Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. не надала суду належним чином завірену копію нотаріальної справи щодо вчинення спірного виконавчого напису. Доказів, які б спростовували позовні вимоги позивача, відповідачем суду також не надано. Своїм правом на подання відзиву ТОВ «Фінансова компанія управління активами» не скористалося.
Суд позбавлений можливості перевірити законність та достатність наданих приватному нотаріусу документів для вчинення спірного виконавчого напису, визначити строки, за які стягнуто заборгованість та самі складові такої заборгованості.
Відповідно до вимог ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ч. 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню.
Крім того, в матеріалах справи наявний ордер про надання позивачу правничої допомоги адвокатом Кобеляцьким Дмитром Миколайовичем (а.с.23). Згідно п.4 договору про надання правової допомоги №12/01/2024від 12.01.2024 року, вартість правничої допомоги складає 5 000 грн. (а.с.26 зворот). Акт про надання правової допомоги від 15.01.2024 року містить детальний опис наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також їх вартість (а.с.24). Довідкою від 15.01.2024 року підтверджено отримання адвокатом винагороди у сумі 5000 грн. (а.с.28).
Згідно з ч. 3 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з вимогами статті 137 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. При розподілі судових витрат враховуються:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до правової позиції, висловленої Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 року у справі № 904/4507/18, вказано, що Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
З огляду на викладене вище та, враховуючи надання адвокатом Кобеляцьким Д.М. доказів надання ним правничої допомоги з детальним описом виконаних робіт та їх вартості, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ,2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Враховуючи вище викладене з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволеної частини вимог немайнового характеру в розмірі 1211,20 грн.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 12,13,18,62,64,76,81,89,141,206,263-265,268 ЦПК, Законом України "Про нотаріат", Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Мінюсту України № 296/5 від 22.02.2012 рок, суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Кобеляцький Дмитро Миколайович, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», треті особи: Нікопольський відділ державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Тамара Миколаївна, про захист прав споживачів та визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя: О. В. Рунчева