Справа № 367/3580/24
Провадження по справі № 2/367/3725/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про необгрунтованість заявленого відводусудді

та відмову у задоволенні заяви про відвід судді

07 жовтня 2024 року м. Ірпінь Київської області

Ірпінський міський суд Київської області у складі судді Лещенко О.В., при секретарі судового засідання Кравченко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву адвоката Лисенка Сергія Миколайовича про відвід судді Ірпінського міського суду Київської області Лещенко О.В. у справі № 367/3580/24за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання недійсним договору про спільну діяльність та додатки до нього,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Ірпінського міського суду Київської області у складі головуючого судді Лещенко О.В. перебуває справа № 367/3580/24 провадження № 2/367/3725/2024 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання недійсним договору про спільну діяльність та додатки до нього.

07.10.2024 представник позивача адвокат Лисенко С.М. заявив клопотання про відвід судді Ірпінського міського суду Київської області Лещенко О.В.

Заявник зазначав, що ОСОБА_6 є співвласником квартири у будинку у місті Буча Київської області. Разом з тим ОСОБА_7 є представником позивача ОСББ «Наш комфорт 16» у двох судових спорах, відповідачем в яких є ОСОБА_6 . На думку представника адвоката Лисенка С.М. між ним, як представником позивача ОСББ «Наш комфорт 16» у цивільних справах та суддею Лещенко О.В. виник спір щодо майнових питань, що суттєво впливає на безсторонність суду та відносини учасників провадження між собою. Отже суддя Лещенко О.В. підлягає відводу на підставі пунктів 3 та 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України.

Представник позивача адвокат Коротюк М.І. підтримав заявлений представником позивача адвокатом Лисенко С.М. відвід судді Лещенко О.В.

Дослідивши матеріали заяви про відвід, суд дійшов наступних висновків.

Статтею 36 ЦПК України визначено вичерпний перелік підстав відводу (самовідводу) судді і розширеному тлумаченню ця норма не підлягає.

Так, згідно зі ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до ч. 3 ст.39 ЦПК України відвід має бути вмотивованим.

Згідно з ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді (пункт 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади»).

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Крім того, неупередженість судді полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

Європейський суд з прав людини у пункті 66 рішення по справі «Мироненко і Мартенко проти України» вказує, що наявність безсторонності має визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах «Фей проти Австрії», пункти 27, 28 і 30, та «Веттштайн проти Швейцарії», п. 42). Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (див. згадане вище рішення у справі «Веттштайн проти Швейцарії», п. 43). Для оцінки наявності об`єктивного критерію особистої упередженості слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть служити підставою для сумніву в його безсторонності (пункт 69 рішення ЄСПЛ у справі «Мироненко і Мартенко проти України»).

Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (Рішення ЄСПЛ від 09.11.2006 року в справі «Білуха проти України» (Biluha v. Ukraine), п.49). При чому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Суддя вважає, що заява про відвід не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Заявлений відвід не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність підстав для відводу судді Лещенко О.В., що передбачені зазначеними нормами ЦПК України.

ЦПК України передбачено вичерпний перелік підстав для відводу судді.

Так за праилами частин першої та другої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. Так статтею 37 ЦПК України встановлено, що: суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі; суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення; суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанції, а також у новому розгляді справи після скасування ухвали чи рішення суду апеляційної інстанції; суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанції, а також у новому її розгляді після скасування ухвали чи рішення суду касаційної інстанції; суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасовано судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі;суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з виключними обставинами у цій справі.

Встановлено, що відвід судді Лещенко О.В. заявляється ОСОБА_7 з підстав, визначених пунктами 3 та 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України.

Разом з тим, вбачається, що спори між ОСОБА_6 , виникли не з адвокатом Лисенком С.М., як на цьому наголошує представник позивача, а з юридичною особою - ОСББ «Наш комфорт 16». Посилання ж представника позивача адвоката Лисенка С.М. на наявність рішення суду про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 витрат на правову допомогу, яке, на думку ОСОБА_7 , набрало законної сили, матеріалами заяви про відвід не підтверджується.

Відповідно до п. 2.1. Бангалорських принципів поведінки суддів при виконанні своїх обов`язків суддя вільний від будь-яких схильностей, упередженості чи забобонів. Відповідно до п. 2.5 цього ж акту суддя заявляє самовідвід від участі у розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді. До таких прикладів відноситься якщо: 1) у судді склалося реальне упереджене ставлення до якоїсь зі сторін або судді з його власних джерел стали відомі певні докази чи факти стосовно справи, яка розглядається; 2) раніше при розгляді цього самого предмета спору суддя виступав як адвокат чи долучався до справи як важливий свідок; 3) суддя чи члени його родини матеріально зацікавлені в рішенні у відповідній справі.

У Висновку № 3 Консультативної ради європейських суддів щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема, питання етики, несумісної поведінки та безсторонності, зазначено, що за загальним принципом судді повинні персонально бути повністю звільненими від відповідальності стосовно претензій, що пред`являються їм у зв`язку з добросовісним здійсненням ними своїх функцій.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 10 Постанови № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення в порядку, визначеному положеннями ЦПК України.

Дослідивши обставини, зазначені в заяві про відвід судді, вивчивши матеріали справи, суддя приходить до висновку, що вказана заява не містить підстав, зазначених у пунктах 3 та 5 ч.1 ст. 36 ЦПК України. Обставини, на які вказує представник позивача адвокат Лисенко С.М., є його особистою суб`єктивною думкою і не відносяться до обставин, які дають підстави для висновку про заінтересованість та/або упередженість судді при розгляді цивільної справи № 367/3580/24 провадження № 2/367/3725/2024, та не відносяться до тих обставин, з якими законодавець пов`язує відвід судді.

Оскільки судом не встановлено існування обставин, що суддя Лещенко О.В. прямо чи побічно заінтересована у результаті розгляду цивільної справи № 367/3580/24 провадження № 2/367/3725/2024, або що є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді Ірпінського міського суду Київської області Лещенко О.В. під час розгляду нею цивільної справи № 367/3580/24 провадження № 2/367/3725/2024 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання недійсним договору про спільну діяльність та додатки до нього, суд вважає, що заява про відвід судді необгрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 36, 40 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

Заявлений адвокатом Лисенком Сергієм Миколайовичем відвід судді Ірпінського міського суду Київської області Лещенко Олени Василівни у справі № 367/3580/24 провадження № 2/367/3725/2024 визнати необгрунтованим, а тому у задоволенні заяви адвоката Лисенка Сергія Миколайовича про відвід судді Ірпінського міського суду Київської області Лещенко Олени Василівни у справі № 367/3580/24 провадження №2/367/3725/2024 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та апеляційному оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвалу може бути включено до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя: О. В. Лещенко