ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

29 січня 2024 року м. Чернівці

справа № 717/1794/16-ц

Суддя Чернівецького апеляційного суду судової палати з розгляду цивільних справ Перепелюк І. Б., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Кельменецького районного суду від 14 грудня 2016 року в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк „ПриватБанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

08 січня 2024 року на адресу Чернівецького апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на заочне рішення Кельменецького районного суду від 14 грудня 2016 року.

Ухвалами Чернівецького апеляційного суду від 10 січня 2024 року та від 17 січня 2024 року матеріали справи витребувані з суду першої інстанції, які надійшли на адресу суду апеляційної інстанції 22 січня 2024 року та 25 січня 2024 року.

Заочним рішенням Кельменецького районного суду від 14 грудня 2016 року позов ПАТ КБ „ПриватБанк" задоволено.

Стягнуто з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , солідарно на користь ПАТ КБ „ПриватБанк" 30 798,73 доларів США в рахунок стягнення заборгованості за кредитом.

Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ „ПриватБанк" по 5 957,43грн судового збору.

Ухвалою Кельменецького районного суду від 14 серпня 2023 року заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Андрюка А.М. про перегляд заочного рішення Кельменецького районного суду Чернівецької області від 14.12.2016 року в справі № 717/1794/16-ц за ПАТ КБ „ПриватБанк" до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, залишено без задоволення.

Не погоджуючись з вказаним заочним рішенням суду, ОСОБА_1 подала до Чернівецького апеляційного суду апеляційну скаргу на заочне рішення Кельменецького районного суду Чернівецької області від 14 грудня 2016 року, просила визнати поважними причини пропуску та поновити строк.

Вирішуючи питання про поновлення строку для подання апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до частини 1 стаття 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Так, відповідно до частини 4 статті 284 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи апелянтом подано заяву про перегляд заочного рішення 28.07. 2023 року.

Ухвалою Кельменецького районного суду від 14 серпня 2023 року заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Андрюка А.М. про перегляд заочного рішення Кельменецького районного суду Чернівецької області від 14.12.2016 року в справі № 717/1794/16-ц за ПАТ КБ „ПриватБанк" до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, залишено без задоволення.

Як вбачається з матеріалів справи, повний текст ухвали складено судом 14 серпня 2023 року.

Встановлено, що копію ухвали суду представник апелянта отримав 14 серпня 2023 року.

Апеляційна скарга подана до апеляційного суду 08 січня 2024 року, тобто за спливом строку.

Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. До таких причин відносяться обставини непереборної сили та обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк. Вказані обставини підлягають підтвердженню шляхом подання відповідних документів або їх копій.

Причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи. А для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного та необмеженого поновлення судами пропущеного строку.

У контексті забезпечення реалізації права на оскарження судового рішення та вирішення питання поновлення строків на таке оскарження у рішеннях ЄСПЛ сформувалась стала практика, відповідно до якої поновлення строків на оскарження може бути виправданим, якщо пропуск строку є поважний, об`єктивно незалежний від волі та поведінки скаржника.

У своєму рішенні у справі «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року Європейський суд з прав людини у п. 41 зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є обмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata.

Таким чином, суду не надано логічного пояснення, які об`єктивні перешкоди заважали апелянту звернутись із апеляційною скаргою, враховуючи про обізнаність розгляду даної справи.

Отже, наведені заявником у заяві підстави про поновлення строку на апеляційне оскарження не дають підстав для висновку, що строк на апеляційне оскарження заочне рішення Кельменецького районного суду від 14 грудня 2016 року пропущено з поважних причин.

Норми ЦПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Разом з тим, право суду на поновлення строку не є безмежним.

Підстави пропуску строку оскарження можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання скарги. Виключно наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження рішення у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку оскарження з поважних причин.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова невизначеність.

Крам того, апелянтом не сплачено судовий збір у порядку та розмірі, визначених Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Так, відповідно до пункту 3 частини 4 статті 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Підпунктом 1 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року, встановлено судовий збір за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За приписами п.п.6 п.1 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» судовий збір за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до апеляційної скарги на рішення суду становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

При подачі позовної заяви позивачем сплачено судовий збір у розмірі 12 302,55 грн.

Апелянт в апеляційній скарзі просить переглянути та скасувати заочне рішення Кельменецького районного суду Чернівецької області від 14 грудня 2016 року.

Таким чином, заявник за подання апеляційної скарги повинен був сплатити судовий збір у розмірі: за позовну вимогу майнового характеру в розмірі 18 453,82 грн. (12302,55 грн.*150%).

Із квитанції доданої до апеляційної скарги вбачається, що апелянтом сплачено судовий збір за майнову вимогу в розмірі 8 937 грн, а тому заявнику необхідно доплатити судовий збір в розмірі - 9 516 грн. 82 коп.

Згідно з частиною 2 статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Виходячи з наведеного, відповідно до статей 185, 357 ЦПК України апеляційну скаргу апелянта, слід залишити без руху, надавши апелянту строк для виправлення недоліків зазначених в даній ухвалі.

Керуючись ч.ч. 1, 2 ст. 185, п. 3 ч. 4, ч.5 ст. 356, ч. 2 ст. 357 ЦПК України, суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Кельменецького районного суду від 14 грудня 2016 року залишити без руху.

Надати апелянту десятиденний строк, з моменту отримання копії ухвали, для усунення недоліків апеляційної скарги.

Роз`яснити апелянту, що у випадку якщо заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: І.Б. Перепелюк