1Справа № 335/8703/24 2-др/335/45/2024
03 жовтня 2024 р. Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючого судді Шалагінової А.В.,
за участі секретаря судового засідання Савченко О.І.,
Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23.09.2024 задоволено позов ОСОБА_1 , визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 16 березня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., зареєстрований в реєстрі за № 13132, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «ІДЕЯ БАНК» заборгованість розміром 23 373,16 грн. Вирішене питання про стягнення судового збору.

27.09.2024 через систему «Електронний суд» надійшла заява ОСОБА_1 в особі представника адвоката Усенка А.В. про ухвалення додаткового рішення, за змістом якої у позовній заяві позивачем було заявлено, що подання доказів щодо судових витрат, які сторона сплатила у зв`язку із розглядом справи, буде здійснене протягом 5 днів після ухвалення рішення. Відтак, позивачем надано докази щодо понесених судових витрат на суму 6 500 грн., які просив стягнути з відповідача.

02.10.2024 через систему «Електронний суд» надійшли заперечення представника АТ «ІДЕЯ БАНК» Н. Гаталяк щодо стягнення судових витрат на оплату правничої допомоги адвоката, в обґрунтування яких посилалась на те, що станом на момент ухвалення рішення докази понесених судових витрат позивачем надані не були. Всупереч ст. 246 ЦПК України та правовій позиції Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, висловленій у постанові від 22.04.2024 № 346/2744/21 позивачем не обґрунтовано поважність причин не подання таких доказів до закінчення судових дебатів. Тому суд має відмовити у задоволенні заяви.

Крім того, у договорі про надання правової допомоги від 30.04.2024 сторони остаточно не досягли згоди щодо предмету договору та порядку оплати послуг. У тексті договору та в акті здачі-прийняття наданих послуг відсутні посилання на те, що правнича допомога надавалась адвокатом саме у справі № 335/8703/24. Договором не визначено розмір гонорару адвоката. Оскільки договір не містить істотних умов, а саме предмету та ціни, то договір вважається неукладеним. Аналогічні висновки наведені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.05.2024 у справі № 227/2301/21.

Також зазначала, що у п. 3 акту здачі-приймання наданих послуг вказано, що адвокат Усенко А.В. надав ОСОБА_1 послугу зі складання заяви про забезпечення доказів та визначив розмір гонорару за цю послугу 2 000 грн. Проте, в матеріалах справи немає жодної заяви про забезпечення доказів.

Вважала, що позивачем не підтверджено відповідними доказами витрати на правову допомогу, а також не обґрунтовано розрахунку таких витрат. Крім того, вартість заявлених витрат є явно неспівмірною зі складністю спору та витраченим часом, що свідчить про штучне збільшення розміру вартості наданих адвокатом робіт та послуг.

З наведених підстав просила у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення відмовити.

Згідно з ч. 8 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Згідно з ч. 3 цієї статті у випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

У даному випадку позивачем у позовній заяві зазначалось, що ним в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України може бути подано додатковий розрахунок судових витрат на підтвердження їх понесення протягом 5 днів після ухвалення рішення. Крім того, справа розглядалась в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, тобто судові дебати у справі не проводились, сторони у судове засідання не викликались. Тому, положення ст. 246 ЦПК України, на які посилався представник відповідача у запереченнях, щодо необхідності обґрунтування поважності причин неможливості подати докази до закінчення судових дебатів у справі, у даному випадку застосуванню не підлягають. Крім того, суд звертає увагу, що докази понесених витрат на правничу допомогу, які позивачем не збільшувались, були долучені позивачем до позовної заяви, окрім копії договору про надання правової допомоги від 30.04.2024.

За вимогами ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

З урахуванням вказаних обставин, питання про ухвалення додаткового рішення розглянуто судом в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Дослідивши матеріали справи в межах вирішуваного питання, суд встановив наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За вимогами п. 1 ч. 2 цієї ж статті, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частинами 2, 3 ст. 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу представником позивача в процесі розгляду цієї справи надано суду такі докази:

ордер про надання правничої допомоги від 22.05.2024, виданий на підставі договору від 30.04.2024, згідно з яким адвокат Усенко А.В. надає правничу допомогу ОСОБА_1 в Орджонікідзевському районному суді м. Запоріжжя (а.с. 24);

копію договору про надання правової допомоги від 30.04.2024, укладеного між адвокатом Усенком А.В. та Мосейченко Ю.А., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , згідно із яким адвокату Усенку А.В. доручено надати правничу допомогу позивачу, зокрема, щодо представництва інтересів позивача в суді, ведення цивільної справи, із наданням передбачених законом процесуальних прав;

акт здачі-прийняття наданих послуг від 22.05.2024, згідно з яким адвокатом надано позивачу такі послуги: ознайомлення з документами та матеріалами, необхідними для надання правової допомоги, та надання консультації щодо способу захисту порушених прав клієнту тривалістю 0,5 год. на суму 500,00 грн.; складання позовної заяви про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню тривалістю 2 год. на суму 4 000,00 грн.; складання заяви про забезпечення доказів тривалістю 1 год. на суму 2 000,00 грн. (а.с. 26);

квитанція до прибуткового касового ордера від 22.05.2024 на суму 6 500,00 грн. (а.с. 27).

Відповідно до ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідачем в особі представника ОСОБА_2 подано заперечення щодо стягнення витрат на оплату правничої допомоги, в яких посилалась на відсутність підстав для стягнення зазначених витрат через те, що договір про надання правової допомоги не може вважатися таким, що укладений, оскільки сторони не досягли згоди щодо його істотних умов, у матеріалах справи відсутня заява про забезпечення доказів, послугу з надання якої адвокат включив до акту здачі-приймання наданих послуг, суму понесених витрат вважала необґрунтованою та неспівмірною.

Суд вважає такі заперечення представника відповідача частково необґрунтованими, оскільки, як зазначено судом вище, частинами 2, 3 ст. 137 ЦПК України передбачено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Отже, зазначеною нормою права визначено перелік документів, що мають бути подані учасником справи на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу, зокрема, це договір про надання правничої допомоги та докази щодо обсягу наданих послуг і виконання робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті, а також детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Надання будь-яких інших доказів чинним законодавством не передбачено.

Представником позивача у повному обсязі надані вищезазначені документи, на підставі яких встановлено як факт надання відповідних послуг, так і їх обсяг, а також підтверджено їх вартість, яку позивач сплатив представнику позивача розміром 6 500 грн.

При цьому, фактичне надання вказаних послуг підтверджується також і матеріалами цієї справи, адже в матеріалах справи наявна позовна заява, відповідні заяви, клопотання, складені представником позивача в інтересах позивача.

Посилання представника відповідача на не укладеність договору про надання правової допомоги не заслуговує на увагу, оскільки вищезазначені докази у їх сукупності доводять протилежне. Окрім того, з ордеру про надання правничої допомоги, який складено на підставі договору від 30.04.2024, випливає, що адвокат Усенко А.В. надає правничу допомогу ОСОБА_1 саме при розгляді справи Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя. У акті здачі-приймання наданих послуг вказано сторін по справі та предмет спору в описі наданих послуг зі складання позовної заяви.

Отже, суд вважає, надані позивачем документи в їх сукупності достатніми доказами на підтвердження наявності підстав для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Водночас, суд вважає слушними зауваження представника відповідача про відсутність у матеріалах справи заяви про забезпечення доказів, за послугу зі складання якої позивач сплатив 2 000 грн. Матеріали справи містять заяву про забезпечення позову, щодо вартості складання якої адвокатом докази не надані. Також акт здачі-приймання наданих послуг не містить виправлень чи застережень щодо даних обставин, за яких суд міг би дійти висновку про наявність технічної помилки.

Тому, розмір заявлених позивачем до стягнення з відповідача судових витрат має бути зменшений на 2 000 грн.

Таким чином, суд вважає доведеним розмір понесених позивачем судових витрат у цій справі у сумі 4 500,00 грн., які відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з АТ «ІДЕЯ БАНК» на користь позивача ОСОБА_1 .

Отже, заява ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 133, 136, 141, 142, 246, 260, 261, 270 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 в особі представника адвоката Усенка Антона Володимировича про ухвалення судом додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 в особі представника адвоката Усенка Антона Володимировича до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ІДЕЯ БАНК», треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Хохлов Кирило Костянтинович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, задовольнити частково.

Стягнути з АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ІДЕЯ БАНК» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу розміром 4 500 (чотири тисячі п`ятсот) грн. 00 коп.

У задоволенні іншої частини вимог заяви відмовити.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення складене в повному обсязі 03 жовтня 2024 року.

Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 Цивільного процесуального кодексу України:

Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ;

Відповідач АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ІДЕЯ БАНК», , юридична адреса: вул. Валова, буд. 11, м. Львів;

Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, адреса: вул. Мала Житомирська, буд. 6/5, м. Київ;

Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Хохлов Кирил Костянтинович, адреса: вул. Перша Ливарна, буд. 40, оф. 122, м. Запоріжжя.

Суддя А.В. Шалагінова