Справа № 199/8282/23
УХВАЛА

07.10.2024

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Спаї В.В.,

секретар судового засідання Піскова С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про заміну сторони виконавчого провадження (стягувача) з виконання виконавчого напису №3132, вчиненого 23.01.2020 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічем О.М.,

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування заяви представник ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» посилається на те, що виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької О.О, перебуває виконавче провадження №61565762 з примусового виконання виконавчого напису №3132, вчиненого 23.01.2020 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічем О.М., про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь АТ «Ідея Банк».

04.07.2023 р. між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №07072023, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №Р25.00403.004271882 перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «європейська агенція з повернення боргів», та відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №07072023 від 04.07.2023 р., ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги, зокрема до ОСОБА_1 за кредитним договором №Р25.00403.004271882.

Учасники справи не скористалися правом брати участь у судових засіданнях.

Представником ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в тексті заяви про заміну сторони виконавчого провадження викладено клопотання про розгляд заяви за його відсутності, у зв`язку з чим, керуючись положеннями ч. 3 ст. 442 ЦПК України, для суду наявні підстави для розгляду заяви за фактичної відсутності учасників її розгляду та без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши докази, суд дійшов наступного висновку на підставі нижчевикладеного.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 17.03.2020 р. приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою О.О. відкрито виконавче провадження №61565762, стягувачем за яким вказано АТ «Ідея Банк», а боржником ОСОБА_1 , що підтверджується копією постанови з АСВП.

04.07.2023 р. між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №07072023 від 04.07.2023, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №Р25.00403.004271882 перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «європейська агенція з повернення боргів».

Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №07072023 від 04.07.2023 р. ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги, зокрема до ОСОБА_1 за кредитним договором №Р25.00403.004271882.

Правовідносини з приводу заміни сторони виконавчого провадження врегульовані нормами ЦК України, Закону України «Про виконавче провадження», ЦПК України.

Так, нормою ст. 446 ЦПК України визначено, що процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено розділом VI ЦПК України. Процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Згідно ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Згідно ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Нормою ст. 516 ЦПК України визначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ст.ст. 12, 13, 76, 81, 82 ЦПК України суд розглядає справи в межах вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не можу ґрунтуватись на припущеннях.

Аналізуючи встановлені в судовому засіданні фактичні обставини в контексті наведених норм законодавства, суд за наслідками розгляду даної заяви про заміну сторони виконавчого провадження приходить наступного висновку.

Оскільки тільки в ЦПК України врегульовано правило заміни сторони виконавчого провадження, порушеного через необхідність виконання рішення «несудового» органу, можна зробити такий висновок: заява про заміну сторони виконавчого провадження, відкритого на виконання виконавчого напису нотаріуса, підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства. Заміна сторони у виконавчому написі, вчиненому нотаріусом, та заміна сторони у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса є відмінними правовими категоріями, оскільки заміна сторони у виконавчому провадженні є можливою виключно у разі відкриття відповідного виконавчого провадження, що передбачено спеціальним правилом ст.15 Закону України «Про виконавче провадження». До відкриття виконавчого провадження у порядку, визначеному ст. 442 ЦПК України, може бути замінено боржника або стягувача лише у виконавчому листі, яким у системному розумінні з п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» є виконавчий документ, виданий судом у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, ухвалених у цивільних справах, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів. Виконавчий напис нотаріуса є різновидом виконавчого документа в розумінні ст.3 Закону України «Про виконавче провадження», який є відмінним від виконавчого листа за формою, змістом, а також суб`єктом та процедурою видання, отже, положення частини п`ятої ст.442 ЦПК України не можуть бути застосовані за аналогією у випадку заміни сторони у виконавчому написі нотаріуса, виконавче провадження за яким ще не відкрито. Наведений правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 жовтня 2022 року по справі №183/4196/21.

Стосовно обставин правовідносин учасників розгляду заяви про заміну сторони виконавчого провадження, то до матеріалів його заяви не долучено копії кредитного договору №Р25.00403.004271882, що не дозволяє суду встановити його зміст, сторін, порівняти ці обставини та сторін з тими, що викладені у заяві про заміну сторонами виконавчого провадження та додатках до неї.

Отже, у суду не має достатніх підстав доказів для висновку, що виконавче провадження, у якому заявник просить замінити стягувача, дійсно відбувається з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса, виданого саме на той кредитний договір, права вимоги кредитора за яким на стягнення заборгованості набув заявник за договором відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги. Відтак, вимоги заяви про заміну сторони виконавчого провадження є необґрунтованими та недоведеними, а тому задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.512, 514, 516, 1077 ЦК України, ч. 1 та ч. 3 ст. 3, ч. 2 ст. 247, п. 1 ч. 1 ст. 258, ст.ст. 260-261, 442, 446 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження відмовити.

Дата виготовлення повного тексту ухвали 07.10.2024 р.

Ухвала суду набирає законної сили у відповідності до ст. 261 ЦПК України.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання безпосередньо до суду апеляційної інстанції апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. У разі постановлення ухвали без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання ухвали.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя В.В.Спаї