УХВАЛА

09 жовтня 2024 року

м. Київ

справа № 333/4165/23

провадження № 61-12439ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., розглянувши касаційну скаргу Запорізької обласної прокуратури на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 16 квітня 2024 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 06 серпня 2024 року в справі за позовомОСОБА_1 до держави Україна в особі Запорізької обласної прокуратури, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Державна казначейська служба України, про відшкодування шкоди,

встановив:

У травні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до держави Україна в особі Запорізької обласної прокуратури, у якому просив суд стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду у вигляді понесених витрат на правову допомогу адвоката у кримінальному провадженні в сумі 15 000, 00 грн та моральну шкоду в сумі 803 553, 14 грн.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 16 квітня 2024 року позов задоволено частково.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом безспірного списання Державною казначейською службою України моральну шкоду в сумі 479 733, 14 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 06 серпня 2024 року рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 16 квітня 2024 року в частині задоволення позову про відшкодування моральної шкоди змінено, викладено другий абзац резолютивної частини у такій редакції:

«Стягнути з Держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди у розмірі 479 733, 14 грн».

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 16 квітня 2024 року в частині відмови в задоволенні позову про відшкодування матеріальної шкоди скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

Стягнуто з Держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 відшкодування матеріальної шкоди за надання правничої допомоги у кримінальному провадженні в сумі 15 000, 00 грн.

05 вересня 2024 року Запорізька обласна прокуратура засобами поштового зв'язку надіслала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 16 квітня 2024 рокута постанову Запорізького апеляційного суду від 06 серпня 2024 року у вказаній справі.

Ухвалою Верховного Суду від 18 вересня 2024 року касаційну скаргу залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 18 вересня 2024 року заявником надіслано до суду касаційної інстанції доказ сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Підставами касаційного оскарження судових рішень заявникзазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме:

- застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року в справі № 6-2203цс15 та у постановах Верховного Суду від 27 червня 2018 року в справі № 826/1216/16, від 20 вересня 2018 року в справі № 751/3840/15-ц, від 31 жовтня 2018 року в справі № 383/596/15, від 21 серпня 2019 року в справі № 523/13432/16-ц, від 17 вересня 2019 року в справі № 810/3806/18, від 23 жовтня 2019 року в справі № 333/7311/16-ц, від 31 березня 2020 року в справі № 726/549/19, від 30 вересня 2020 року в справі № 379/1418/18, від 28 жовтня 2020 року в справі № 303/3973/17, від 09 червня 2022 року в справі № 759/2952/20, від 09 листопада 2022 року в справі № 461/422/21, від 08 листопада 2023 року в справі № 539/2673/21 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України);

- відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України).

Касаційна скарга подана у строк, передбачений законом, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України. Наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.

Також заявник у касаційній скарзі просить суд зупинити виконання постанови Запорізького апеляційного суду від 06 серпня 2024 року до закінчення її перегляду в касаційному порядку.

Вказує, що таке зупинення є необхідним з метою запобігання безпідставному порушенню фінансових інтересів держави. Також зазначає, що виконання оскаржуваного судового рішення призведе до нецільового використання бюджетних коштів, заподіяння збитків та надмірного навантаження на видатки Державного бюджету України.

Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Клопотання про зупинення виконання (дії) судового рішення має бути мотивованим, містити підстави для зупинення виконання (дії) судового рішення, підтверджені певними доказами (наприклад, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду має бути додано завірену копію такої постанови). Вирішуючи питання про зупинення виконання (дії) судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов'язки.

Колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для зупинення виконання постанови Запорізького апеляційного суду від 06 серпня 2024 року,оскільки заявником не наведено достатньо обґрунтованих мотивів та не надано жодних доказів, за наявності яких суд касаційної інстанції може зупинити виконання оскаржуваного судового рішення, зокрема, не надано доказів на підтвердження відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду, а доводи клопотання зводяться лише до ймовірності настання негативних наслідків.

Верховний Суд звертає увагу на те, що оскарження судового рішення в касаційному порядку не є безумовною підставою для зупинення його виконання судом касаційної інстанції.

Керуючись статтями 389, 390, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ухвалив:

Відкрити касаційне провадження у вказаній справі.

Витребувати з Комунарського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу № 333/4165/23 за позовом ОСОБА_1 до держави Україна в особі Запорізької обласної прокуратури, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Державна казначейська служба України, про відшкодування шкоди.

У задоволенні клопотання Запорізької обласної прокуратури про зупинення виконання постанови Запорізького апеляційного суду від 06 серпня 2024 року відмовити.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М. Ю. Тітов

А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко