Єдиний унікальний номер судової справи: 945/2796/23 Головуючий суду першої інстанції Шевиріна Т.Д.
Провадження № 22-ц/812/1076/24 Доповідач суду апеляційної інстанції Самчишина Н.В.
Постанова

Іменем України

07 жовтня 2024 року м. Миколаїв справа № 945/2796/23 Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Самчишиної Н.В.,

суддів: Коломієць В.В., Серебрякової Т.В.,

із секретарем судового засідання Горенко Ю.В.,

без участі учасників справи, належним чином повідомлених про день, час і місце судового засідання,

переглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» на рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 22 травня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Шевиріної Т.Д., за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

У березні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» (далі - ТОВ «Бізнес позика» або Товариство) звернулось до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 15 грудня 2023 року справу за територіальною підсудністю направлено для розгляду до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області.

В обґрунтування позову Товариство зазначало, що 02 червня 2023 року між ТОВ «Бізнес позика» та відповідачем був укладений договір №466986-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями. Договір підписаний у порядку визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Відповідно до п. 1 Договору кредиту, ТОВ Бізнес позика» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 10 000 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором та Правилами про надання грошових коштів у кредит.

Згідно з умовами договору сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 1.16395% за кожен день користування кредитом.

Позивач свої зобов`язання за договором кредиту виконав, надав позичальнику грошові кошти у розмірі 10 000 грн шляхом перерахування на банківську карту.

Зважаючи на те, що ОСОБА_1 не належним чином виконував свої зобов`язання за договором кредиту станом на 02 листопада 2023 року утворилась заборгованість в розмірі 32 260,80 грн, що складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту - 10000 грн, суми прострочених платежів по процентах 20 760,80 грн, суми прострочених платежів за комісією 1500 грн.

Посилаючись на зазначене, позивач просив стягнути з відповідача вказану заборгованість за кредитним договором та судові витрати.

У відзиві на позов відповідач проти задоволення позову заперечував. Зазначав, що матеріали справи не містять доказів підписання ним кредитного договору та отримання кредитних коштів. Також оспорював розмір нарахованих процентів, які значно перевищують розмір тіла кредиту.

Рішенням Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 22 травня 2024 року позов ТОВ «Бізнес позика» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес позика» в рахунок заборгованості за кредитними договором № 466986-КС-001 від 02 червня 2023 року, станом на 02 листопада 2023 року заборгованість в сумі 21 040 грн, з яких: 10 000 грн - заборгованість за тілом кредиту, 9 540 грн - заборгованість по процентам, 1 500 грн комісія.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес позика» 1 400 грн 37 коп. в рахунок відшкодування судових витрат.

Задовольняючи частково позов Товариства, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач взяті на себе зобов`язання не виконував, заборгованість не погасив, а тому задовольнив позову в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за тілом кредиту, а також 1 500 грн комісії, що узгоджена сторонами в договорі.

Вирішуючи вимогу про стягнення з відповідача процентів суд зазначив, що враховуючи узгоджений сторонами строк кредитування, тобто 16 тижнів, а також враховуючи порядок повернення кредитних коштів, в якому сторонами визначено розмір процентів на період дії кредитного договору у сумі 9 540 грн, відсутність належних та допустимих доказів щодо пролонгації строку дії кредитного договору, позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_1 процентів за користування кредитними коштами підлягають частковому задоволенню в межах строку дії кредитного договору та узгодженого розміру.

В апеляційній скарзі ТОВ «Бізнес позика» посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального прав, просило рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за нарахованими та несплаченими (простроченими) процентами за користування кредитом скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення цієї частини позовних вимог.

Позивач зазначав, що судом не було досліджено, що обов`язок сплати процентів по кредиту, порядок нарахування процентів та їх фіксований розмір передбачені пунктами 2.4, 3.2, 3.2.2 Договору № 466986-КС-001 про надання кредиту, що був укладений між позивачем та відповідачем.

Судом першої інстанції не було досліджено умови Договору № 466986-КС-001 про надання кредиту належним чином та не було враховано, що пунктом 2.1 Договору визначено: «Кредитодавець надає Позичальнику грошові кошти в розмірі 10 000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання Кредиту у порядку та на умовах, визначених цим Договором та Правилами надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес позика»

Пунктом 2.4 Договору визначена стандартна процентна ставка за Кредитом: в день 2,00000000%, фіксована. Знижена процентна ставка за Кредитом: в день 1,16395000%, фіксована. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну) Договору. Встановлений Договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено Кредитодавцем в односторонньому порядку.

Пунктом 3.2 Договору визначено, що протягом строку (терміну) кредитування процентна ставка за кредитом, нараховуються за ставкою, вказаною у п. 2.4 Договору на залишок заборгованості по кредиту, наявної на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, в залежності від дотримання Позичальником графіку платежів, що вказаний в п. 3.2.3. та Додатку№1 до Договору.

Крім того, сторони попередньо домовились у п. 3.2.2 Договору, що у разі якщо повернення кредиту не здійснюється згідно погодженого графіку платежів, що наведений в п. 3.2.3. та Додатку №1 до Договору, (за виключенням дострокового повернення кредиту), у наслідок чого виникає прострочка по кредиту, та строк цієї прострочки більше семи календарних днів то умови про нарахування Процентів за користування Кредитом за зниженою процентною ставкою втрачають чинність і до відносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, що вказана в п. 2.4. Договору. При цьому, нарахування процентів за стандартною процентною ставкою починається з восьмого календарного дня, від дня простроченого платежу, передбаченого графіком платежів, що вказаний в п. 3.2.3. та Додатку№1 до Договору та до закінчення терміну дії Договору.

Вказував, що розрахунок заборгованості наданий позивачем по кредитному договору №466986-КС-001 повністю відповідає умовам Договору та вимогам законодавства, а саме ст.ст. 1048, 1050, 1056-1 ЦК України, а позовні вимоги про стягнення нарахованих процентів у сумі 20 760,80 грн. є законними та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Правом подачі відзив на апеляційну скаргу відповідач не скористався.

Відповідно до положень частин першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Рішення суду в частині розміру стягнутих з відповідача заборгованості за тілом кредиту та комісією ТОВ «Бізнес позика» не оскаржується. А тому не є предметом апеляційного перегляду.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу ТОВ «Бізнес Позика» слід задовольнити з таких підстав.

Задовольняючи частково позов в частині стягнення заборгованості за процентами, суд зазначив, що враховуючи узгоджений сторонами строк кредитування, тобто 16 тижнів, а також враховуючи порядок повернення кредитних коштів, в якому сторонами визначено розмір процентів на період дії кредитного договору у сумі 9 540 грн, відсутність належних та допустимих доказів щодо пролонгації строку дії кредитного договору, позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_1 процентів за користування кредитними коштами підлягають частковому задоволенню в межах строку дії кредитного договору та узгодженого розміру.

Колегія суддів не може погодитися у повній мірі з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, що 02 червня 2023 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 466986-КС-001 шляхом обміну повідомленнями, який підписаний у порядку, визначеному ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію».

Так, 02 червня 2023 року позивачем направлено відповідачу пропозицію (оферту) укласти Договір № 466986-КС-001 про надання кредиту, останній прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору № 466986-КС-001 про надання кредиту на умовах, визначених офертою.

Позивачем направлено відповідачу через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-2232, отриманий ОСОБА_1 на номер телефону, що був зазначений ним в анкеті в особистому кабінеті.

Відповідно до п. 1 договору кредиту, позивач надає відповідачу грошові кошти у розмірі 10 000 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит.

Свої зобов`язання за договором кредиту ТОВ «Бізнес позика» виконало, надало позичальнику грошові кошти шляхом перерахування на банківську карту, яка вказана останнім при заповнення анкетних даних в особистому кабінеті.

Позичальник у рахунок погашення отриманого кредиту та сплати процентів за користування кредитом не здійснив жодного платежу.

З розрахунку заборгованості за договором слідує, що станом на 02 листопада 2023 року заборгованість ОСОБА_1 перед Товариством становить 32 260,80грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 10 000 грн; суми прострочених платежів по процентах 20 760, 80 коп.; суми прострочених платежів за комісією - 1 500 грн.

При цьому з цього розрахунку вбачається, що позивачем здійснювалось нарахування процентів до 22 вересня 2023 року.

Пунктом 7 договору встановлено, що термін дії договору 22 вересня 2023 року.

Відповідно до статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (частина перша статті638 ЦК України).

За правилами частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з положеннями частини другої статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (статті 1055 ЦК України).

Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Приписами статей 525, 526 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. За положеннями статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання.

Згідно зі статтею 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Нормами частини першої статті 1048 ЦК України врегульовано правовідносини щодо сплати процентів саме за правомірне користування чужими грошовими коштами, коли боржник одержує можливість законно не сплачувати кредитору борг упродовж певного часу, а саме - упродовж строку кредитування, визначеному в кредитному договорі.

Подібні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 910/1238/17.

За змістом статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору.

Особливості застосування змінюваної процентної ставки за договором про надання споживчого кредиту встановлюються законом.

Як убачається з матеріалів справи, позивачем було заявлено позовні вимоги про стягнення процентів за користування кредитом, що нараховані у межах строку дії договору 22 вересня 2023 року, який був установлений умовами договору № №466986-КС-001 про надання кредиту від 02 червня 2023 року (а.с. 10-11).

Включення до тексту кредитного договору умов про сплату відповідачем процентів за користування кредитом, а також і подальше нарахування позивачем зазначених процентів та витребування їх від відповідача, в тому числі і за ставкою як зниженою так і стандартною, є законним та обґрунтованим, оскільки базується на чинних нормах спеціального законодавства України, які регламентують питання щодо надання споживчих кредитів, яким і є за своєю правовою сутністю спірний кредитний договір.

Матеріалами справи встановлено, що 02 червня 2023 року між сторонами укладено договір про надання кредиту в сумі 10000 грн строком на 16 тижнів, тобто до 22 вересня 2023 року. За вказаним договором комісія за надання кредиту встановлена в сумі 1500 грн (п. 2.5. договору).

Відповідно до п. 2.4. договору стандартна процентна ставка за кредитом: в день 2,0%, фіксована. Знижена процентна ставка за кредитом: в день 1,16395000 %, фіксована.

За умовами п. 3.2. договору протягом строку (терміну) кредитування процентна ставка за кредитом (надалі - проценти за користування кредитом), нараховуються за ставкою, вказаною у п. 2.4. договору, на залишок заборгованості по кредиту, наявної на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, у залежності від дотримання позичальником графіку платежів, що вказаний в п. 3.2.3. та додатку №1 до договору, і розраховується в порядку, описаному нижче.

Згідно з п. 3.2.1. договору у разі, якщо погашення кредиту здійснюється згідно з погодженим сторонами графіком платежів, що наведений в п. 3.2.3. та додатку №1 до договору, чи в разі дострокового повернення суми наданого кредиту, то зобов`язання позичальника по сплаті процентів за користування кредитом розраховуються відповідно до зниженої процентної ставки, що вказана в п.2.4. договору.

Відповідно до умов п. 3.2.2. договору сторони домовились, що у разі якщо повернення кредиту не здійснюється згідно з погодженим графіком платежів, що наведений в п. 3.2.3. та додатку №1 до договору, (за виключенням дострокового повернення кредиту), внаслідок чого виникає прострочка за кредитом, та строк цієї прострочки більше семи календарних днів, то умови про нарахування процентів за користування кредитом за зниженою процентною ставкою втрачають чинність і до відносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, що вказана в п. 2.4. договору. При цьому, нарахування процентів за стандартною процентною ставкою починається з восьмого календарного дня від дня простроченого платежу, передбаченого графіком платежів, що вказаний в п. 3.2.3. та додатку №1 до договору, та до закінчення терміну дії договору.

Позивач зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а відповідач, всупереч викладеним у кредитному договорі умовам, в установлені терміни не повернув належні до сплати грошові суми, тим самим порушив встановлений графік обов`язкових платежів.

ТОВ «Бізнес Позика», заявляючи позов про стягнення кредитної заборгованості, просило у тому числі, крім заборгованості за неповернутим кредитом, стягнути складову його повної вартості, зокрема й заборгованість за несплаченими процентами за користування кредитом.

Матеріалами цивільної справи підтверджується, що у підписаному позичальником договорі визначені тип та розмір процентних ставок плати за користування кредитом: фіксована знижена процентна ставка у розмірі 1,16395000 % за кожен день користування кредитом та фіксована стандартна процентна ставка у розмірі 2,0%, якщо буде допущена прострочка сплати заборгованості.

Зважаючи на зазначене, оскільки відповідачем не було належним чином виконано умови кредитного договору та не спростовано будь-якими доказами правильність розрахунку заборгованості за кредитним договором, колегія суддів вважає, що заборгованість за процентами за користування кредитом підлягає стягненню в розмірі 20760,80 грн.

Отже, суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про часткове стягнення процентів за користування кредитом в розмірі 9540 грн, виходячи із зниженої процентної ставки, на зазначене уваги не звернув, не обґрунтував визначений ним розмір стягнення та дійшов помилкового висновку про часткове задоволення позову щодо цієї вимоги, у зв`язку з чим рішення в частині, що оскаржується, прийнято помилково та необґрунтовано, а тому підлягає зміні.

З ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес Позика» слід достягнути заборгованість за нарахованими процентами за користування кредитом в межах строку кредитування, визначеного сторонами, в розмірі 11 220,80 грн.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки позовна заява та апеляційна скарга позивача задоволенні в повному обсязі, судовий збір, сплачений позивачем за подання позову, у розмірі 2147,20 грн та за подання апеляційної скарги 1127,28 грн слід стягнути з відповідача.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 376, 381, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» задовольнити.

Рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 22 травня 2024 року в частині позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за процентами та розподілу судових витрат змінити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» () заборгованість за процентами за договором №466986-КС-001 від 02 червня 2023 року в розмірі 20 760 (двадцять тисяч сімсот шістдесят) грн 80 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» () 3 274 (три тисячі двісті сімдесят чотири) грн 48 коп. судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до вимог статті 389 ЦПК України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий Н.В. Самчишина

Судді: В.В. Коломієць

Т.В. Серебрякова

Повний текст постанови складено 07 жовтня 2024 року.