ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-н/753/820/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" жовтня 2024 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Котенко Р. В., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «КИЇВСЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПОСЛУГИ» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послугу постачання електричної енергії

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «КИЇВСЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПОСЛУГИ» звернулось до Дарницького районного суду м. Києва із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послугу постачання електричної енергії за особовим рахунком № НОМЕР_1 у розмірі 29 726,80 грн та судового збору у розмірі 242,24 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Частиною 3 ст. 163 ЦПК України передбачено, що до заяви про видачу судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника; 3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; 4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Пунктом 2 частини 1 статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами.

Згідно із ч. 1 ст. 12 зазначеного Закону, надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Окрім того, пунктом 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» №14 від 23.12.2011 року встановлено, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг.

Судовий наказ як особлива форма судового рішення видається судом на підставі документів, які підтверджують безспірність матеріально-правових вимог особи, що звернулася до суду з заявою про видачу судового наказу.

Якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, належними та достатніми доказами на обґрунтування цієї вимоги є письмовий договір про надання таких послуг і відповідний розрахунок заборгованості.

Як вбачається із заяви про видачу судового наказу, заявником заявлено вимогу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з постачання електричної енергії у розмірі 29 726,80 грн. Проте, заявником не додано будь-яких доказів, що ОСОБА_1 володіє на праві власності або користування об`єктом нерухомого майна, до якого постачалась електрична енергія, а саме квартири АДРЕСА_1 .

Натомість до заяви про видачу судового наказу заявником долучені копії заяви ОСОБА_2 від 12.03.2024 до начальника Енергоофісу (ЦОК) ОСОБА_3 , якою ОСОБА_2 бере на себе зобов`язання щодо поетапного погашення боргу за фактично спожиту електричну енергію за адресою: АДРЕСА_2 у розмірі 32 231,55 грн та договору про поетапне погашення боргу за спожиту електричну енергію від 12.03.2024 № 5/03/2024, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «КИЇВСЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПОСЛУГИ» (постачальник за договором) та ОСОБА_2 (боржник за договором), відповідно до п. 1 якого боржник визнає у повному обсязі та добровільно зобов`язується сплатити заборгованість за житлово-комунальну послугу, яка виникла по особовому рахунку № НОМЕР_1 за електричну енергію, спожиту за період з 01.01.2019 по 01.03.2024 у сумі 32 231,55 грн. При цьому, відповідно до п. 3 зазначеного договору, постачальник зобов`язується не припиняти постачання електричної енергії по об`єкту за адресою: АДРЕСА_2 .

Наведені обставини, на думку судді, спростовують доводи заявника, що боржником у правовідносинах з постачання електричної енергії за адресою: АДРЕСА_2 є Донг ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, суддя дійшов висновку, що із заяви про видачу судового наказу та доданих до неї документів не вбачається виникнення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Окрім того, заява подана з порушенням п. 1 ч. 3 ст. 163 ЦПК України, оскільки до заяви не долучений документ, що підтверджує сплату судового збору за видачу Дарницьким районним судом м. Києва судового наказу.

Долучена до заяви про видачу судового наказу копія платіжної інструкції № 3635371 від 06.09.2024 свідчить про сплату судового збору за видачу судового наказу на рахунок Голосіївського районного суду м. Києва.

Також, відповідно до ч. 5 ст. 165 ЦПК України у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

Частиною 9 ст. 165 ЦПК України встановлено, що у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Згідно із відповіддю з Єдиного державного демографічного реєстру від 20.09.2024 № 798799 в реєстрі відсутня інформація про зареєстроване місце проживання Донг ОСОБА_5 .

Відтак, суддя не має можливості встановити зареєстроване місце проживання боржника, що є окремою підставою для відмови у видачі судового наказу.

Беручи до уваги наведене та враховуючи вищевикладені обставини, суддя відмовляє Товариству з обмеженою відповідальністю «КИЇВСЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПОСЛУГИ» у видачі судового наказу.

Керуючись ст.ст. 161, 163, 165, 166, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «КИЇВСЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПОСЛУГИ» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послугу постачання електричної енергії у розмірі 29 726,80 грн та судового збору у розмірі 242,24 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Р. В. Котенко