Справа №504/2940/24
Провадження №2/504/2173/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.10.2024с-ще Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Жовтан П.В.,

за участю секретаря судових засідань Сокурцової Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Комінтернівського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Позов обґрунтовано тим, що 22.009.2018р. між нею та відповідачем укладено шлюб. Від шлюбу вони мають двох спільних малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Наразі спільне життя між сторонами не склалося, вони мають різні погляди на сімейне життя та обов`язки, на підставі чого між ними почали виникати конфлікти та сварки, що негативно позначається на емоційному стані позивача та дітей. Спільне проживання позивача з відповідачем виявилось неможливим, а також фактично припинено шлюбні відносини. Неодноразові спроби примирення з відповідачем виявилися невдалими, тому збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

Позивач, залишившись з двома малолітніми дітьми, вимушена самостійно забезпечувати їх базові потреби, що необхідні для навчання, фізичного розвиту, а також потреби в одязі, харчуванні, житлі, лікуванні . За наявною у позивача інформацією відповідач офіційно працевлаштований, має стабільний дохід і не має інших осіб на утриманні. Таким чином, у зв`язку із потребами дітей у забезпеченні належного матеріального утримання, позивач вважає, що стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання малолітніх доньок, в розмірі 3500 грн. щодо кожної дитини щомісячно, починаючи з дня пред`явлення даного позову до досягнення дітьми повноліття зможе забезпечити їх нормальних фізичний, моральний та духовний розвиток.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою, не з`явилася, однак надала заяву про розгляд справи без її участі, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання був сповіщений своєчасно, належним чином, однак його представник-адвокат Матвєєв В.В. надав до суду заяву про розгляд справи без його участі та участі відповідача, проти винесення рішення не заперечує, позовні вимоги підтримує, наслідки задоволення позову зрозумілі.

За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до наступного.

Судовим розглядом встановлено, що 22.09.2018р. між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстровано шлюб Заводським районним у місті Миколаєві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис №660, що підтверджено копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 .

Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 ) та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 ).

Діти проживають разом із матір`ю ОСОБА_1 , що підтверджується довідкою старости Новобілярського старостинського округу №01-14/45 від 25.06.2024р.

Спору щодо визначення місця проживання дітей між сторонами немає.

Позивачем надано медичну документацію на підтвердження того, що малолітні діти часто хворіють.

Інших доказів сторонами не надано.

Стосовно вимог про розірвання шлюбу, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Згідно ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно ч.3 ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Згідно ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення для справи.

Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.

З урахуванням викладеного, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім`ї неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, тому шлюб між сторонами носить формальний характер і підлягає розірванню.

Згідно ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Стосовно вимог про стягнення аліментів, суд зазначає наступне.

Згідно ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

За приписами ч.ч.2, 3 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ч.ч.1-3 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, які повинні сплачуватися відповідачем на утримання дітей, суд враховує, що обов`язок по утриманню дітей лежить на обох батьках, однак обидві сторони не надали суду жодних доказів на підтвердження свого матеріального стану, враховує вік дітей, працездатний вік позивача і відповідача, встановлений законом розмір прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, а також те, що відповідачем визнано позов в повному обсязі.

З врахуванням вищевикладеного, суд вважає можливим стягнути аліменти із відповідача на користь позивача в розмірі 3500 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття.

Отже, з врахуванням заявлених вимог, позов підлягає задоволенню.

Суд роз`яснює, що відповідно до ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Згідно ч.1 ст.191 ЦПК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Питання щодо судових витрат суд вирішує з врахуванням положень ст.141 ЦПК України. Так під час звернення із вказаним позовом до суду позивач сплатила судовий збір за вимогу про розірвання шлюбу (1211.20 грн.), які просить стягнути з відповідача на її користь, оскільки суд задовольнив позовні вимоги судовий збір у розмірі 1211.20 грн. за вимогу про розірвання шлюбу доцільно стягнути з відповідача на користь позивача.

На підставі п.3 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Оскільки позивачі при пред`явлені позову про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору, відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір за вимогу про стягнення аліментів з відповідача підлягає стягненню на користь держави.

Керуючись ст.ст.2, 12, 13, 81, 89, 141, 247, 263, 264, 265, 430 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 22.09.2018р. Заводським районним у місті Миколаєві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис №660.

Після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_1 прізвище « ОСОБА_6 ».

Відповідно до ч.2 ст.115 Сімейного кодексу України, копію рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до Доброславського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_5 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 3500 (три тисячі п`ятсот) грн. щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову 12.07.2024 року і до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_5 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 3500 (три тисячі п`ятсот) грн. щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову 12.07.2024 року і до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення в частині стягнення аліментів в межах місячного платежу підлягає негайному виконанню.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_5 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , в рахунок відшкодування понесених судових витрат по оплаті судового збору 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп. на користь держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть ознайомитись з судовим рішенням на офіційному веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень. Веб-адреса сторінки: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя П. В. Жовтан