Провадження №2/592/2035/24

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2024 року м.Суми Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого судді Катрич О.М.

за участю секретаря судового засідання Дядечко Г.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради про розірвання шлюбу та визначення місця проживання малолітньої дитини,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з вищевказаним позовом, який мотивує тим, що позивач з 05.10.2019 перебуває у зареєстрованому шлюбі відповідачкою. Від шлюбу сторони мають спільну доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач разом з відповідачкою та донькою проживали разом за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач повністю вирішував всі матеріальні потреби родини. Протягом останніх двох років сімейне життя між позивачем та відповідачем поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Позивач та відповідачка не проживають разом та не мають ніяких відносин, як між дружиною та чоловіком. Відповідачка проживає за іншою адресою: АДРЕСА_2 . Позивач та донька ОСОБА_4 мешкають разом за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач та відповідачка мають протилежні погляди на шлюб, на виховання дитини та сім`ю в цілому. Подальше їхнє спільне життя, як подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них та інтересам їхньої дитини, про що відповідачка не буде заперечувати. Враховуючи вищевикладене, шлюб між позивачем та відповідачкою фактично припинив існування. Майнових спорів між позивачем та відповідачем немає. Шлюб сторони розривають вперше. Позивач, як батько неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , усвідомлюючи свою особисту відповідальність за виховання та піклування про дитину, створення для неї належних соціально побутових умов проживання, збереження психічного та фізичного здоров`я, духовного та розумового розвитку, вважає за необхідне визначити місце проживання доньки ОСОБА_4 . Позивач переконаний, що їхня донька має проживати разом з ним в будинку, що належить йому на праві приватної власності за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач кохає свою доньку і може забезпечити її всім необхідним. Позивач зареєстрований фізичною особою - підприємцем, має стабільний дохід, та самостійно планує свій робочий час, що дає змогу приділяти максимум часу доньці, а також належним чином забезпечувати потреби своєї дитини. Дитина облікована в медичній установі. Позивач повністю опікується інтересами і потребами дитини, піклується про неї, займається вихованням, слідкує за розвитком та здоров`ям дитини.

Тому просить суд розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_4 разом з батьком ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник позивача ОСОБА_5 надав заяву про розгляд справи без його участі, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідачка надала заяву про розгляд справи без її участі, в якій заявлені позовні вимоги визнала в повному обсязі. (а.с.48)

Представник Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради надав до суду заяву, в якій просить суд провести розгляд справи без його участі, при ухваленні рішення не порушувати права та інтереси дитини. (а.с. 50)

Суд, у судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що з 05.10.2019 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 11)

Від шлюбу сторони мають спільну дитину доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 12)

Спільне життя між сторонами не склалося. Шлюбні відносини між сторонами припинено. Майновий спір на даний час між сторонами відсутній. Ці обставини ніким не оспорюються.

Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість (ч. ч. 3 і 4 статті 56 СК України). У відповідності до статті 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення.

Враховуючи викладене, суд вважає, що збереження сім`ї неможливе, а тому укладений між сторонами шлюб належить розірвати.

Що стосується вимоги визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_4 разом з батьком ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , то суд дійшов висновку про відмову у її задоволенні.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Так, ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася і надала заяву про розгляд справи у її відсутність, при цьому зазначила, що позовні вимоги ОСОБА_2 повністю визнає, не заперечувала проти їх задоволення, наслідки визнання позову їй відомі та зрозумілі. (а.с.48)

Однак, таке визнання позову, на думку суду, суперечить закону та порушує права, свободи і інтереси малолітньої дитини ОСОБА_4 , який не виповнилось навіть 3-х років, тому суд відмовляє у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд на підставі тих доказів, які сторони надали суду.

Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою (стаття 160 СК України).

Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини (частини перша та друга статті 161 СК України).

Ухвалюючи рішення у справі «М.С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13), Європейський суд з прав людини указав на те, що при визначенні найкращих інтересів дитини в конкретній справі слід брати до уваги два міркування: по-перше, у найкращих інтересах дитини зберегти її зв`язки із сім`єю, крім випадків, коли доведено, що сім`я непридатна або неблагополучна; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (пункт 100 рішення від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», заява № 10383/09).

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що рівність прав батьків витікає з прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, і у першу чергу повинні бути визначенні інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків.

Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, у позовній заяві вказано про те, що ОСОБА_2 та його донька ОСОБА_4 мешкають разом за адресою: АДРЕСА_1 , що саме він як батько займається вихованням та піклуванням про дитину, створення для неї належних соціально побутових умов проживання, збереження психічного та фізичного здоров`я, духовного та розумового розвитку, що йому належить на праві приватної власності за адресою: АДРЕСА_1 , що він може забезпечити її всім необхідним, так як зареєстрований фізичною особою - підприємцем, має стабільний дохід, та самостійно планує свій робочий час, що дає змогу приділяти максимум часу доньці, а також належним чином забезпечувати потреби своєї дитини. Дитина облікована в медичній установі. Позивач повністю опікується інтересами і потребами дитини, піклується про неї, займається вихованням, слідкує за розвитком та здоров`ям дитини.

Однак у матеріалах справи відсутні жодні докази на підтвердження вищевказаних доводів, які суд би оцінив та на підставі яких можливо було зробити висновок, що вказане відповідає дійсності. Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради ніякого висновку з приводу визначення місця дитини із батьком або матір`ю суду не надав. Більш того, якщо відповідачка позовні вимоги визнає, то відсутній спір між батьками з приводу місця проживання дитини, а тому і не потребує вирішення судом. Крім цього, слід звернути увагу на те, що дівчинці, яка іншого полу із позивачем, на даний час всього 2 роки 10 місяців, із- за чого вона потребує материнського піклування, суду невідомо чи може належними чином батько дитини піклуватися про неї. (купати, одягати, годувати тощо) З цього приводу також відсутні докази.

Проаналізувавши доводи сторін та надані ними докази, беручи до уваги встановлені фактичні обставини справи, обстеження умов фактичного проживання дитини не проводилося, суд приходить до висновку, що вимога про визначення місця проживання дитини з батьком є необґрунтованою та недоведеною, відповідно у її задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 104-105, 110, 112 СК України, ст.ст. 13, 76, 141, 263, 265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов представника позивача ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 задовольнити частково.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , зареєстрований 05.10.2019 року Сумським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, за актовим записом №823.

В іншій частині позовних вимог відмовити за необгрунтованістю.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Катрич