ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/8949/24Головуючий у 1-й інстанції Стельмащук П.Я.
Провадження № 22-ц/817/901/24 Доповідач - Костів О.З.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2024 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Костів О.З.

суддів - Гірський Б. О., Хома М. В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справу № 607/8949/24 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31 липня 2024 року (ухвалене суддею Стельмащуком П.Я., дата складення повного тексту судового рішення 31 липня 2024 року) в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2024 року ОСОБА_3 (далі позивачка, апелянтка) звернулася до суду із позовом до ОСОБА_4 (далі - відповідач) про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

В обґрунтування заявлених вимог позивачка покликалася на те, що сторони з 25 травня 2019 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. У даному шлюбі у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_5 . Спільне життя у сторін не склалося, оскільки вони люди різних характерів та поглядів на сімейне життя, через що у них постійно виникають непорозуміння та сварки. Між сторонами припинилися близькі стосунки, вони не ведуть спільного господарства та разом не проживають. Даний шлюб носить формальний характер, а тому його збереження суперечить інтересам позивачки. Водночас, син проживає з позивачкою та перебуває на повному її утриманні, у зв`язку із чим відповідач повинен оплачувати аліменти.

У зв`язку з наведеним позивачка просила суд:

- розірвати шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , зареєстрований 25 травня 2019 року;

- стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 6000 грн, щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною віку 18 років, починаючи з 22 квітня 2024 року.

Заочним рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31 липня 2024 року позов задоволено частково.

Розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , зареєстрований 25 травня 2019 року у виконавчому комітеті Ямницької сільської ради ОТГ Тисменицького району Івано-Франківської області, актовий запис №4.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 2563.00 грн, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22 квітня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

У задоволені решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним заочним рішенням в частині стягнення аліментів, ОСОБА_3 подала на нього апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вказує, що судом неповно встановлено фактичні обставини справи та дано невірну оцінку доказам.

Апеляційна скарга мотивована тим, що станом на день подачі позовної заяви відповідач проживає та працює у Канаді, отримує дохід в іноземній валюті. Витрати на утримання дитини, які самостійно несе апелянт, в середньому становлять 12000 грн, в які входить придбання продуктів харчування, одягу, взуття, канцелярії, іграшок, витрати на проїзд, екскурсії, гуртки, садочок, дозвілля, оплата комунальних послуг, періодичні огляди у лікарів, лікування, тощо.

Звертає увагу на те, що заробітної плати апелянтки, яка є мінімальна та на яку утримується малолітній син ОСОБА_5 є недостатньо.

Крім того, відповідачем не представлено належних доказів щодо того, що за своїм матеріальним станом та станом здоров`я він не може надавати матеріальне утримання малолітньому сину ОСОБА_5 в розмірі 6000 грн.

У зв`язку з викладеним апелянта просить:

- заочне рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31 липня 2024 року в частині вимог про стягнення аліментів змінити, збільшивши розмір стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 2563 грн до 6000 грн, щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною віку 18 років, починаючи з 22 квітня 2024 року.

- в решті заочне рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31 липня 2024 року залишити без змін.

Відзив на апеляційну скаргу від учасників у справі до суду не надходив.

За правилами частини першої статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до п.п.1, 3 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; cправи про стягнення аліментів.

Предметом позову у даній справі є стягнення аліментів. При цьому ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи викладене, відповідно до частини другої статті 372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін.

Апеляційна скарга подана лише в частині позовних вимог про стягнення аліментів, а тому в іншій частині рішення суду, колегією суддів не переглядається.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи, зазначені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення виходячи із наступного.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, таким вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає не повністю.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Судом встановлено наступні обставини.

25 травня 2019 року ОСОБА_4 уклав шлюб з ОСОБА_7 , який зареєстровано у виконавчому комітеті Ямницької сільської ради ОТГ Тисменицького району Івано-Франківської області, про що зроблено відповідний актовий запис №4, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , видане повторно 13 червня 2019 року Тисменицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області (а.с.12).

Після реєстрації шлюбу ОСОБА_7 змінила прізвище на « ОСОБА_8 ».

У даному шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_1 в сторін народився син ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 виданим 23 травня 2019 року виконкомом Ямницької сільської ради об`єднаної територіальної громади Тисменицького району Івано-Франківської області (а.с.13).

Згідно з витягом з реєстру Тернопільської територіальної громади №2021/003790838 від 16 квітня 2024 року, ОСОБА_3 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 (а.с.14).

23 березня 2024 року головою ОСББ «Тарнавського 4» Дудою І.Г. складено акт про те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_6 проживають без реєстрації за адресою АДРЕСА_2 . Зазначене підтверджують сусіди ОСОБА_9 та ОСОБА_10 (а.с.15).

ОСОБА_3 з 01 лютого 2024 року працює у ОСОБА_11 на посаді оператора комп`ютерного набору та за період з 01 лютого 2024 року по 29 лютого 2024 року отримала дохід в розмірі 5830.20 грн, що підтверджується довідкою №0000-000017 від 19 березня 2024 року (а.с.18).

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відвідує Тернопільський заклад дошкільної освіти (ясла-садок) №22 середню групу №2, з 01 лютого 2023 року по теперішній час, що підтверджується довідкою №21 від 19 березня 2024 року (а.с.16).

Відповідно до довідки №01.1-04/467 від 12 квітня 2024 року ОСОБА_6 перебуває на обліку в лікаря-педіатра амбулаторії загальної практики сімейної медицини КНП «ЦПМСД». З матір`ю дитини укладена декларація 15 лютого 2024 року щодо медичного обслуговування дитини ОСОБА_6 . На прийом до лікаря на планові та позапланові огляди супроводжує дитину мама. Батько дитини на прийом до лікаря з дитиною не приходив (а.с.17).

19 березня 2023 року ФОП ОСОБА_12 видано довідку №15 про те, що ОСОБА_13 відвідує курси англійської мови та хореографії з 01 вересня 2023 року по теперішній час. Загальна сума оплати за період з 01 серпня 2023 року по 01 лютого 2024 року складає 5400.00 грн (а.с.19).

Як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 18 квітня 2024 року ОСОБА_4 є власником житлового будинку загальною площею 47.9 кв.м, житловою площею 18 кв.м, з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_3 (а.с.20).

На виконання ухвали суду від 13 червня 2024 року про витребування доказів Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України надано інформацію про те, що ОСОБА_14 28 квітня 2021 року перетнув кордон України в напрямку виїзду у пункті пропуску Рава-Руська, що підтверджується листом №19-52364/18/24-вих від 30 липня 2024 року (а.с.54).

З позовної заяви ОСОБА_3 слідує, що між сторонами відсутня домовленість про утримання дитини та сплату аліментів, що стало підставою для звернення до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, апеляційний суд виходить з наступного.

Частиною 2 ст.51 Конституції України та статтею 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, частин 7 та 8 ст.7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із ст.18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини.

Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно із ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Положеннями ст.141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

На підставі ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій і (або) натуральній формі.

Згідно із ч.ч.1, 3 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Статтею 184 Сімейного кодексу України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» установлено, що у 2024 році прожитковий мінімум становить: для дітей віком до 6 років - 2563 гривні, для дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень.

Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини.

Аналогічний висновок викладений у постановах КСЦ у складі Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року справа № 664/2746/17; від 25 вересня 2019 року справа № 755/14148/18.

Звертаючись до суду із позовними вимогами про стягнення аліментів ОСОБА_3 посилалася на те, що ОСОБА_4 не бере участі в утриманні свого малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З матеріалів справи вбачається, що дитина сторін проживає разом із матір`ю (позивачкою у справі) та перебуває на її повному утриманні, однак остання отримує дохід в розмірі 5830.20 грн.

Судом встановлено, що позивачка для забезпечення належного рівня життя та розвитку дитини несе витрати, які збільшуються у зв`язку з загальним підвищенням цін на продукти харчування, одяг, ліки, комунальні послуги, навчання та інше.

При цьому, відповідачем не представлено належних доказів, що за своїм матеріальним станом та станом здоров`я він не може надавати матеріальне утримання своєму сину ОСОБА_5 .

Також, в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували, що відповідач проживає разом із сином ОСОБА_5 , бере участь у його вихованні та несе у зв`язку із цим будь-які матеріальні витрати.

Таким чином обґрунтованим є висновок суду першої інстанції, що відповідач має можливість надавати допомогу малолітній дитині.

Позивачка зазначає, що витрати на утримання дитини, які вона самостійно несе, в середньому становлять 12000 грн, однак розмір її доходів не покриває дану суму, у зв`язку із чим, остання змушена просити матеріальну допомогу у своїх батьків, яку не завжди отримує.

Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , регулярно відвідує заняття з хореографії та англійської мови, садочок, планові та позапланові медичні огляди.

При цьому, відповідач будь яких заперечень щодо заявлених позовних вимог до суду не подав.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з доводами апелянта про те, що визначений щомісячний розмір аліментів 2563 грн на дитину буде недостатнім, з огляду на встановлені обставини у даній справі.

Колегія суддів враховує, що тривале перебування ОСОБА_4 за межами України (з 28 квітня 2021 року по теперішній час) потребує значних витрат, що, на думку суду, свідчить про наявність у відповідача доходів та, відповідно, належне матеріальне становище. Крім того, ОСОБА_4 має у власності житловий будинок та є особою працездатного віку.

Отже, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що відповідач має можливість сплачувати аліменти в більшому розмірі, аніж рекомендований мінімальний розмір.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає зміні, шляхом збільшення розміру аліментів на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі до 4000 грн, щомісячно, оскільки така сума буде достатньою для навчання та забезпечення належного рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку малолітньої дитини.

У відповідності до ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ч.2 ст.89 ЦПК України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

У відповідності до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст.376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги та зміни рішення суду, збільшивши розмір стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини з 2563 грн до 4000 грн, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31 липня 2024 року в частині стягнення аліментів змінити, збільшивши розмір стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 2563 (двох тисяч шістдесяти трьох) грн до 4000 (чотирьох тисяч) грн, щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 22 квітня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та відповідно до п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України, оскарженню не підлягає.

Дата складення повного тексту постанови 07 жовтня 2024 року.

Реквізити сторін:

Позивачка: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_3 .

Головуючий О.З. Костів

Судді: Б.О. Гірський

М.В. Хома