Єдиний унікальний номер судової справи: 490/1186/24
Провадження №22-ц/812/1187/24 Суддя-доповідач апеляційного суду: Самчишина Н.В.
Постанова

Іменем України

07 жовтня 2024 року м. Миколаїв справа № 490/1186/24

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Самчишиної Н.В.,

суддів: Коломієць В.В., Серебрякової Т.В.,

із секретарем судового засідання Горенко Ю.В.,

за участі представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , яка подана через її представника адвоката Венделя Олега Михайловича, на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 19 червня 2024 року, ухвалене в складі головуючого судді Нікітіна Д.Г. в приміщенні цього ж суду в м. Миколаєві, за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

установив:

У лютому 2024 року ОСОБА_3 подав до Центрального районного суду міста Миколаєва вищезазначений позов.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 28 лютого 2024 року справу за підсудністю передано на розгляд до Заводського районного суду м. Миколаєва.

В обґрунтування позову позивач вказував, що з 25 червня 2011 року перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , який був розірваний рішенням Заводського районного суду м. Миколаєві від 07 лютого 2018 року. Від шлюбу вони мають сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 30 січня 2018 року він є платником на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 28 вересня 2017 року і до повноліття дитини.

Після розірвання шлюбу з ОСОБА_2 він перебував у іншому шлюбі із ОСОБА_5 , в якому у них ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_6 .

Рішенням Приморського районного суду міста Маріуполя від 29 квітня 2021 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 17 березня 2021року і до досягнення дитиною повноліття.

Позивач зазначав, що на його утриманні перебувають батьки, які є непрацездатним та потребують матеріальної допомоги. Батько позивача ОСОБА_7 є особою з інвалідністю третьої групи.

Крім того, позивач вказував, що він є військовослужбовцем. 06 квітня 2023 року під час виконання бойового завдання при здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій області, пов`язаного із захистом Батьківщини від час дії воєнного стану отримав травму, яка відноситься до тяжких, проходив лікування, у зв`язку з цим погіршився стан його здоров`я. На постійній основі він здійснює закупівлю ліків, які є необхідними для відновлення стану здоров`я, проходження реабілітації та відновлення.

Посилаючись на зміну сімейного та матеріального стану, погіршення стану здоров`я, ОСОБА_3 просив зменшити розмір аліментів на утримання сина ОСОБА_4 до 1/6 частини від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення сином повноліття.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 03 квітня 2024 року відкрито провадження у даній справі, розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження.

У відзиві на позов ОСОБА_2 проти позову заперечувала, вказуючи на недоведеність позовних вимог, оскільки позивачем не було надано доказів погіршення його матеріального чи сімейного стану після ухвалення судового рішення про стягнення аліментів.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 19 червня 2024 року позов задоволено.

Зменшено розмір аліментів, які сплачуються на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 19 червня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалюючи таке рішення, суд встановив, що змінився сімейний стан платника аліментів, погіршився стан його здоров`я, а тому наявні підстави для зменшення розміру аліментів.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_2 , через свого представника адвоката Венделя О.М., подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просила скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Обґрунтовуючи свою скаргу, відповідач зазначала, що позивач не довів погіршення його майнового та сімейного стану, а тому суд першої інстанції безпідставно дійшов висновку про обґрунтованість позову.

Правом подачі відзиву на апеляційну скаргу позивач не скористався.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі та є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 30 січня 2018 року з ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 28 вересня 2017 року і до повноліття дитини.

Частиною першою статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану, як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що позивачем доведена зміна його сімейного стану після ухвалення рішення Заводським районним судом м. Миколаєва від 30 січня 2018 року про стягнення аліментів, оскільки 24 травня 2019 року від укладеного шлюбу з ОСОБА_5 у них народився син ОСОБА_6 . Рішенням Приморського районного суду міста Маріуполя від 29 квітня 2021 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 17 березня 2021року і до досягнення дитиною повноліття.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем доведено погіршення стану його здоров`я.

Як убачається з матеріалів справи на даний момент позивач є військовослужбовцем та проходив військову службу в Збройних Силах України, зокрема, в районах ведення бойових дій. Під час проходження військової служби ним було отримано тяжку травму, яка призвела до погіршення стану здоров`я. Після отримання вказаної травми та у зв`язку із погіршенням стану здоров`я позивач перебував на стаціонарному лікуванні з 26 вересня 2023 року по 03 жовтня 2023 року у Військово-медичному клінічному центрі Південного регіону, що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 4859 від 03 жовтня 2023 року.

До того ж, судом вірно враховано наявність у платника аліментів непрацездатного батька ОСОБА_7 , який є особою з інвалідністю третьої групи.

Таким чином, суд першої інстанції в повній мірі врахував вищезазначені положення закону, дав належну правову оцінку доказам і обґрунтовано вважав, що маються передбачені законом підстави для зменшення розміру аліментів, які сплачує позивач на утримання сина ОСОБА_4 .

За таких обставин, враховуючи передбачені пунктами 2, 3 частини першої, другої статті 182 СК України обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції, що розмір аліментів на утримання малолітнього ОСОБА_4 підлягає зменшенню до 1/6 частки всіх видів доходів позивача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд безпідставно не прийняв до уваги, що позивачем не доведено погіршення його майнового стану, а зміна сімейного стану і погіршення стану здоров`я не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів, про що зазначено Верховним Судом у постанові від 09 вересня 2021 року та аналогічними за змістом висновками викладеними у постановах від 03 червня 2020 року у справі №760/9783/18-ц, від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19, від 28 травня 2021 року у справі № 715/2073/20 - не можуть бути прийняті до уваги, оскільки судом першої інстанції була врахована зміна майнового стану позивача у зв`язку із знаходженням на його утриманні ще однієї дитини від іншого шлюбу, що підтверджується рішенням Приморського районного суду міста Маріуполя від 29 квітня 2021 року, та отриманням тяжкої травми, що потребує витрат на лікування та реабілітацію.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що такі обставини впливають на майновий стан відповідача та його матеріальну спроможність сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_4 у розмірі, що був визначений рішенням суду від 30 січня 2018 року, та впливає на розмір утримання його малолітнього сина від другого шлюбу.

Також колегія суддів приймає до уваги, що визначений оскаржуваним рішенням розмір аліментів на утримання малолітнього ОСОБА_4 - 1/6 частина всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_3 щомісячно, але неменше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку - не суперечить вимогам сімейного законодавства та буде справедливим балансом між захистом прав малолітніх дітей.

Отже, відповідно до вимог статті 375 ЦПК України рішення суду в частині зміни розміру аліментів, які стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за рішення суду по справі №487/5158/17 від 30 січня 2018 року, до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) боржника щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, підлягає залишенню без змін.

Керуючись статтями 374, 375, 382 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , яка подана через її представника адвоката Венделя Олега Михайловича, залишити без задоволення.

Рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 19 червня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і у випадках, передбачених статтею 389 ЦПК України, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий Н. В. Самчишина

Судді: В. В. Коломієць

Т.В. Серебрякова

Повний текст постанови складено 08 жовтня 2024 року.