Справа № 276/2118/24
Провадження по справі №2/276/782/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2024 року смт. Хорошів

Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Бобра Д.О.,

за участю секретаря судового засідання Свиридок А.В.,

розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомленням (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського наторіального округу Хара Наталія Станіславівна, приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Клітченко Оксана Анатоліївна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким,що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 19 лютого 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною, зареєстрований в реєстрі за № 8887. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача понесені судові витрати по сплаті судового збору за розгляд позовної заяви та судового збору за розгляд заяви про забезпечення позову.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 19.02.2021 року приватним нотаріусом Київського округу Харою Наталією Станіславівною на користь AT «Перший Український Міжнародний Банк» (надалі - відповідач) було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 8887, про стягнення з мене, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заборгованості в сумі 21755,42 грн. В подальшому, на підставі заяви відповідача, приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Клітченко Оксаною Анатолівною 08.04.2021 року відкрито виконавче провадження ВП № 65071777. 26.04.2024 року приватним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Позивач зазначає, що саме з моменту винесення постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, вона дізналася про наявність відкритого виконавчого провадження та взагалі про заборгованість яку вона повинна сплатити згідно Кредитного договору, адже постанову про відкриття виконавчого провадження та копії інших постанов, що виносилися державним виконавцем в межах провадження ВП №65071777 не отримувала.

Позивач вважає, що виконавчий напис вчинено з порушенням норм Закону України «Про нотаріат» та Постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у зв`язку з чим підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не перевірив наявність спору щодо розміру заборгованості виконавчий напис було вчинено на підставі розрахунку заборгованості, здійсненого відповідачем, тому на мою думку він не може вважатися доказом безспірності заборгованості. Нотаріус вчинив виконавчий напис без доказів направлення та отримання письмової вимоги про усунення порушень за кредитним договором, чим було порушено право позивача щодо надання заперечень проти розрахунку заборгованості, визначеної відповідачем. Разом з тим жодних повідомлень чи будь-яких документів щодо наявної заборгованості та належно оформленої вимоги щодо її погашення від відповідача на адресу позивача не надходило. Позивач вважає, що виконавчий напис вчинено з порушенням норм законодавства оскільки відсутнє безспірне боргове зобов`язання між позивачем та відповідачем, а тому виконавчий напис підлягає скасуванню.

Разом з позовною заявою позивач звернулась до суду з заявою про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення до вирішення по суті справи за позовом позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського наторіального округу Хара Наталія Станіславівна., приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Клітченко Оксана Анатоліївна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, за виконавчим провадженням №65071777, яке перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Клітченко Оксани Анатоліївни.

Ухвалою ВолодарськоВолинського районного суду Житомирської області від 17.09.2024 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Ухвалою ВолодарськоВолинського районного суду Житомирської області від 17.09.2024 року заяву про забезпечення позову задоволено - до вирішення по суті справи за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клітченко Оксана Анатоліївна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, стягнення на підставі виконавчого документу - виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, зареєстрованого в реєстрі за №8887 від 19.02.2021 року, за виконавчим провадженням №65071777, яке відкрито приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Клітченко Оксана Анатоліївна.

Відповідач AT «Перший Український Міжнародний Банк» (надалі АТ «ПУМБ»), будучи повідомленим належним чином про розгляд справи, подав заяву про визнання позовних вимог. В поданій заяві представник відповідача просить суд: задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню; стягнути з Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» 50 відсотків від суми судового збору, сплаченого Позивачем за подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову; розглянути справу без участі представника банку за наявними в справі матеріалами.

Від третьої особи приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Клітченко О.А. пояснень щодо позову чи будь-яких заяв, клопотань до суду не надходило.

Від третьої особи приватного нотаріуса Київського міського наторіального округу Хари Н.С. пояснень щодо позову чи будь-яких заяв, клопотань до суду не надходило.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із слідуючих підстав.

Відповідно до статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених статтею 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом частини 1 статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, дослідивши докази у справі, керуючись законом, суд дійшов до наступного висновку.

Як вбачається із матеріалів справи, 19.02.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною було вчинено виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за № 8887.

За заявою стягувача, 08.04.2021 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Клітченко О.А. відкрито виконавче провадження №65071777 з примусового виконання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною, зареєстрованого в реєстрі за №8887 від 19.02.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості в розмірі 21755,42 грн.

Постановою вказаного приватного виконавця від 26.04.2024 накладено арешт на грошові кошти, що належать боржнику ОСОБА_1 .

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилається на те, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус не перевірив безспірність суми заборгованості, що суперечить вимогам постанови КМУ № 1172 від 29.06.1999 року.

Відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 цього Закону). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій).

Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Згідно статті 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 глави 16 розділу ІІ цього Порядку).

Згідно з підпунктом 1.1 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Підпунктом 1.2 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

В пункті 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, зокрема, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі за текстом - Перелік).

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172.

Згідно з підпунктами 2.1 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, в якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача.

За правилами частин 1, 2 статті 42 Закону України «Про нотаріат», нотаріальні дії вчиняються після їх оплати, а також у передбачених законом випадках після сплати до бюджету податку з доходів фізичних осіб та в день подачі всіх необхідних документів.

Вчинення нотаріальної дії може бути відкладено в разі необхідності витребування додаткових відомостей або документів від фізичних та юридичних осіб або надсилання документів на експертизу, а також якщо відповідно до закону нотаріус повинен впевнитись у відсутності у заінтересованих осіб заперечень проти вчинення цієї дії.

Як встановлено з матеріалів справи, суду доказів не надано, на яких умовах здійснено нарахування заборгованості, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, не надано доказів обізнаності позичальника про наявність заборгованості та її розмір, тому виходячи з основних принципів цивільного судочинства - принципу змагальності, спірність заборгованості позивача перед товариством, не спростована відповідачем.

Таким чином, дослідивши надані докази на предмет їх належності, достовірності і достатності у взаємозв`язку та в сукупності, суд вважає, що виконавчий напис № 8887 від 19.02.2021 про стягнення заборгованості з позивача вчинений без надання належних документів, які свідчили б про безспірність заявленої вимоги (суми заборгованості), відповідач та третя особа на стороні відповідача відзив не надали, відтак суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а виконавчий напис визнанню таким, що не підлягає виконанню.

Крім того, фактом, який свідчить про небезспірність заборгованості позивача є саме звернення позивача до суду з даною позовною заявою, яке вказує на спір між сторонами з приводу заборгованості за кредитом.

Отже, суд приходить до висновку, що нотаріус всупереч вимогам Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністра юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 вчинив оспорюваний виконавчий напис на підставі договору, який нотаріально не посвідчувався.

Інші доводи та обґрунтування позовних вимог також заслуговують на увагу та свідчать про відсутність достатніх законних підстав, які б давали можливість приватному нотаріусу вчинити спірний виконавчий напис, а доказів зворотнього з боку відповідача суду надано не було.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Для обґрунтування правомірності своїх дій як стягувача відповідач АТ «ПУМБ» повинен був надати суду докази, які стали підставою для нотаріусів для видачі оспорюваних виконавчих написів, оскільки розробка кредитних договорів, облік кредитної заборгованості, здійснення відповідних розрахунків такої заборгованості покладено саме на фінансову установу банк, а тому саме він є володільцем і розпорядником вказаної інформації і документів, які повинні бути подані до суду для підтвердження обставин, на які відповідач посилається як на підставу своїх заперечень проти позову.

В порушення вищезазначених процесуальних норм відповідачем не спростовано доводи позивача щодо неправомірності вчиненого виконавчого напису, а також не надано інших доказів щодо правомірності своїх дій, відповідач не скористався своїми процесуальними правами, передбаченими статями 12, 13, 76, 83, 84, 191 ЦПК України, не надав до суду заперечення щодо вимог позивача та доказів на їх спростування. Водночас, відповідач в поданій заяві визнав позов та просив суд позовні вимоги задовольнити.

За змістом частини 1 статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Враховуючи викладене та те, що ані відповідачем, ані третіми особами не було доведено правомірності вчинення оспорюваного виконавчого напису нотаріуса №5019 від 21.01.2021 року, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 , у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

За змістом ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до положень ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідному рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Позивачем сплачено судовий збір за подання позовної заяви про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню в розмірі 1211,20 грн., а також сплачено судовий збір за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 605,60 грн., що разом становить 1816,80 грн.

Оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позовні вимоги, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору, що становить 908,40 грн.

Керуючись ст. ст.2, 5, 12, 19, 76, 77, 81, 89, 131, 133, 137, 141, 263, 265, 273 ЦПК України, ст. 88 Закону України «Про нотаріат», п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні», п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського наторіального округу Хара Наталія Станіславівна, приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Клітченко Оксана Анатоліївна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким,що не підлягає виконанню, - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 19 лютого 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною, зареєстрований в реєстрі за № 8887.

Стягнути з Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 40 копійок.

Повернути ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) з державного бюджету судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 40 копійок, сплачений нею відповідно до квитанції від 12.08.2024 року (платіж №), яка видана АТ «УКРПОШТА», та квитанції від 12.08.2024 року (платіж №), яка видана АТ «УКРПОШТА».

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня його вручення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк», місцезнаходження: вул. Андріївська, 4, м. Київ, код ЄДРПОУ 14282829.

Третя особа: приватний нотаріус Київського міського наторіального округу Хара Наталія Станіславівна, місцезнаходження: м. Київ, вул.Січових Стрільців, буд.37-41 оф.215.

Третя особа: приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Клітченко Оксана Анатоліївна, місцезнаходження: Окіпної Раїси,буд.4-А,офіс 35-А, м.Київ

Суддя Д.О.Бобер