ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2024 року місто Київ

Справа № 761/4363/24

Апеляційне провадження № 22-ц/824/15265/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Желепи О.В., суддів: Мазурик О. Ф., Немировської О.В.

за участю секретаря судового засідання Рябошапки М. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах Приватного акціонерного товариства «АБІНБЕВ ЕФЕС УКРАЇНА» на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 04 червня 2024 року (ухвалене у складі судді Притули Н. Г., повне рішення складено 17 червня 2024 року)

у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «АБІНБЕВ ЕФЕС УКРАЇНА» до Центрального міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, третя особа: ОСОБА_2 про скасування акту розслідування нещасного випадку

ВСТАНОВИВ

Короткий зміст позовних вимог

01.02.2024 до суду надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Абінбев Ефес Україна» до Центрального міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про скасування акту розслідування нещасного випадку. У позовних вимогах позивач просить: скасувати Акт за формою Н-1/П від 06.10.2023 повторного спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 02 серпня 2022 року о 13 год. 50 хв. у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Фірма «Проммонтаж», який затверджений 09.10.2023 начальником Міжрегіонального управління Державної служби з питань праці.

Вимоги позову обґрунтовані тим, що повторне розслідування нещасного випадку, що стався 02.08.2022 на території Чернігівського відділення ПрАТ «Абінбев Ефес Україна» проведено не повно та не об`єктивно, без належного дослідження дійсних обставин справи з порушенням Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 17.04.2019 №337 (далі - Порядок №337), а тому оскаржуваний Акт підлягає скасуванню.

Так представник зазначає, що повторне розслідування було проведене у форматі всього двох засідань комісії. За повідомленням представника позивача, який є в складі комісії, жодні матеріали первинного розслідування комісією з повторного розслідування не досліджувались, нові матеріали не збирались, голова комісії не надавав жодних доручень членам комісії щодо збору нових матеріалів і інформації. У оскаржуваному Акті висновки комісії повністю ідентичні висновкам, які були зазначені в первісному, скасованому Акті, за виключенням однієї причини нещасного випадку та визначення відповідальної особи ПрАТ «Абінбев Ефес Україна».

Також представник позивача зазначає про порушення Порядку №337 під час розслідування нещасного випадку, зокрема,

-в порушення ч. 2 п. 33 Порядку № 337 не було опитано роботодавця або його представника, не було опитано свідків нещасного випадку, яких, як зазначає представник позивача, більше ніж один;

- в порушення ч. 3 п. 33 Порядку № 337 комісія не надіслала до відповідних медичних закладів запити для отримання медичних висновків щодо зв`язку нещасного випадку з впливом на потерпілого небезпечних (шкідливих) виробничих факторів, так як потерпілий не проходив медичний огляд, стан його здоров`я був не відомий;

- в порушення п. 7 Порядку № 337 не було проведено дослідження на наявність в організмі потерпілого наркотичних засобів чи токсичних або отруйних речовин і визначити ступінь його сп`яніння.

Також представник зазначає, що не досліджено важливі для об`єктивного розслідування обставини щодо розподілу відповідальності, об`єму робіт, які мали виконуватись, компетентність підрядника та його працівників, наявність технічної документації і передача її генпідряднику, питання наявності асфальтового покриття та його обвалу, для яких робіт були завезені матеріали, повноваження директора Чернігівського відділення ПрАТ «Абінбев Ефес Україна».

У пункті 5 Акту відповідачем не визначено вид події та причини настання нещасного випадку, а вказані в Акті вид події та причини настання нещасного випадку є необґрунтованими та суперечать дійсним обставинам справи, оскільки на думку позивача, основною причиною нещасного випадку є невиконання посадових обов`язків головним інженером ТОВ «Фірма «Проммонтаж» ОСОБА_3 , як відповідальним за виконання робіт та охорону праці на території Чернігівського відділення відповідно до наказу ТОВ «Фірма «Проммонтаж» № 2 від 01.08.2022- не було заборонено постраждалому занесення будівельних матеріалів на відмітку +36,0 силосного корпусу незважаючи на відсутність проектної документації для виконання робіт та дозволу замовника на виконання робіт.

На думку позивача відсутність засобів колективного захисту, а саме: не забезпечення захисного огородження та не вжиття належних запобіжних заходів для запобігання падіння працівників в отвір силосу для зберігання зерна, як зазначено в акті повторного розслідування не може бути основною причиною тому що потерпілий попередньо відвідав місце де будуть проводитись ремонтні роботи, отримав від керівника робіт та відповідального за охорону праці ОСОБА_3. первинний інструктаж з охорони праці на робочому місці та знав про всі ризики, які є на цій території.

Також позивач вважає, що відсутні підстави для внесення директора Чернігівського відділення ПрАТ «Абінбев Ефес Україна» Ворожка Є.В. до списку осіб, дії або бездіяльність яких призвела до нещасного випадку з огляду на те, що вказані в Акті твердження є необґрунтованими та суперечать дійсним обставинам справи, оскільки ОСОБА_2 перебуває в трудових відносинах з ТОВ «Фірма «Проммонтаж», яка має створити для свого працівника безпечні умови праці і нести відповідальність за невиконання цих вимог.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 04 червня 2024 року в позові ПрАТ «АБІНБЕВ ЕФЕС УКРАЇНА» до Центрального міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, третя особа: ОСОБА_2 про скасування акту розслідування нещасного випадку відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погодившись з таким рішенням, ОСОБА_1 в інтересах ПрАТ «АБІНБЕВ ЕФЕС УКРАЇНА» 31 липня 2024 року через систему «Електронний суд» направив до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 04 червня 2024 року та прийняти нове рішення яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, а саме скасувати Акт за формою Н-1/П від 06 жовтня 2023 року повторного спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 02 серпня 2022 року о 13 год. 50 хв. у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Фірма «Проммонтаж», який затверджений 09 жовтня 2023 року начальником Міжрегіонального управління Державної служби з питань праці.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апелянт вказує, що він звертав увагу суду першої інстанції (11 та 22 хвилина аудіозапису) не на те, що нова комісія мала провести певну кількість засідань, а на формальний підхід голови комісії та її членів щодо повторного розслідування нещасного випадку, оскільки дослідження та аналіз новим складом комісії матеріалів розслідування, об`єм яких складає більше 400 сторінок, на засіданні комісії, яке тривало 1,5 години, об`єктивно неможливо, а тому - комісія об`єктивно не мала можливості скласти законний та обґрунтований Акт форми Н-1/П.

Позивач звертав увагу суду першої інстанції, що на другому засіданні комісії з повторного розслідування, яке було останнім у цьому повторному розслідуванні, проект Акту форми Н-1/П від 06.10.2023 вже був підготовлений головою комісії і запропонований всім членам комісії на підпис, які його в цей же день і підписали.

Вказує, що твердження суду першої інстанції про «не обґрунтування представником позивача того, які нові матеріали, інформація могли збиратись; не зазначення, яким чином нова інформація могла б вплинути на прийняте рішення комісією» не відповідає дійсності, оскільки Позивач у своїй позовній заяві та в подальшому у судовому засіданні від 03.06.2024 (15 хвилина аудіозапису) зазначав та детально обґрунтовував суду першої інстанції, які конкретні нові матеріали та інформація мали б ще збиратись комісією з розслідування нещасного випадку, але не були зібрані, а саме інформація про:

1. Розподіл відповідальності між генпідрядником і субпідрядником, що мав би встановлюватись договором між ними.

2. Об`єм робіт, що мали би виконуватись субпідрядником на території Чернігівського відділення.

3. На підставі об`єму робіт - наявність робіт підвищеної небезпеки і право на їх виконання і компетентність субпідрядника і його працівників.

4. Ознайомлення субпідрядника з вимогами ПРАТ «АБІНБЕВ ЕФЕС УКРАЇНА» щодо охорони праці, які викладені в договорі генерального підряду.

5. Чи вплинула відсутність медичного огляду і психофізіологічної експертизи потерпілого на настання нещасного випадку, оскільки згідно з поясненнями потерпілого, його не зупинила б ані стрічка, ані наварені труби навколо отвору.

6. Наявність технічної документації і передача її генпідряднику та субпідряднику.

7. Питання наявності асфальтового покриття, його товщини, факту його обвалу під вагою потерпілого, про що вказано в акті Н-1/П.

8. На якій підставі директор ТОВ «Малтюроп Юкрейн» запустив до приміщень елеватору працівників ТОВ «Фірма «Проммонтаж» (в тому числі - потерпілого).

9. Не з`ясовано, для яких саме робіт були завезені будівельні матеріали, оскільки ТОВ «Смарткомплект» та ТОВ «Фірма «Проммонтаж» могли виконувати роботи на декількох ділянках та для кількох замовників.

10. Повноваження директора Чернігівського відділення ПРАТ «АБІНБЕВ ЕФЕС УКРАЇНА» Ворожко Є.М. щодо наявності підстав віднесення його до переліку осіб, що допустили порушення вимог законодавства з охорони та гігієни праці.

Щодо твердження суду першої інстанції про те, що Позивач не вказав, яким чином нова інформація вплине на прийняте рішення комісією, зазначає, що вказане твердження суду також не відповідає дійсності, адже як у позовній заяві, так і у судовому засіданні (3 хвилина аудіозапису) Позивач зазначав, що працівники ТОВ «Фірма «Проммонтаж» ще задовго до дати нещасного випадку вже мали в наявності перепустки на територію Чернігівського відділення ПРАТ «АБІНБЕВ ЕФЕС УКРАЇНА», оскільки вони як працівники ТОВ «Фірма «Проммонтаж» виконували роботи для ТОВ «Малтюроп Юкрейн», яке є орендарем нежитлових приміщень на території Чернігівського відділення ПРАТ «АБІНБЕВ ЕФЕС УКРАЇНА», а отже Позивач не мав підстав їх не пускати на територію Чернігівського відділення ПРАТ «АБІНБЕВ ЕФЕС УКРАЇНА». Тобто, потерпілий ще задовго до нещасного випадку отримав перепустку Позивача на прохід на територію Чернігівського відділення Позивача, але не з метою виконання робіт для Позивача, а для виконання робіт для згаданого ТОВ «Малтюроп Юкрейн» - на підставі договору між цим ТОВ «Малтюроп Юкрейн» та ТОВ «Фірма «Проммонтаж» (роботодавцем потерпілого).

Звертає увагу, що в матеріалах справи є Акт спеціального розслідування від 28.11.2022 та Акт повторного спеціального розслідування від 06.10.2023, у яких (на сторінці 16 першого абзацу Акту від 28.11.2022 та на сторінці 9 розділу 4 Акту від 06.10.2023) вказано, що спеціальним розслідуванням встановлено, що представник Позивача наголосив постраждалому та іншим представникам ТОВ «Фірма «Проммонтаж», що вони не мають право приступати до роботи у тому числі до розвантаження автомобілів, до надання Чернігівському відділенню необхідних документів (не були подані і на момент нещасного випадку), а тому твердження суду першої інстанції про допуск ОСОБА_2 на територію Чернігівського відділення ПрАТ «Абінбев Ефес Україна» є помилковим та не відповідає обставинам справи. Крім того, в Акті повторного спеціального розслідування від 06.10.2023 вказано, що акт-допуск для проведення робіт не був підписаний сторонами, що свідчить про те, що Позивачем не було надано дозволу для працівників ТОВ «Фірма Проммонтаж» та самого постраждалого на допуск на територію Позивача.

Позивач неодноразово зазначав суду першої інстанції, зокрема у відповіді від 26.02.2024 №26-02 на відзив Відповідача про те, що сам факт проведення вступного інструктажу не є фактом допуску представників ТОВ «Фірма «Проммонтаж» до виконання робіт і не дає дозволу представникам ТОВ «Фірма «Проммонтаж» виконувати роботи на території Чернігівського відділення Позивача, оскільки для початку таких робіт передбачено наявність інших необхідних документів, що підтверджують право на виконання працівниками ТОВ «Фірма «Проммонтаж» ремонтних робіт, а саме: протоколи навчання і перевірки знань з охорони праці працівників, і декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з охорони праці.

Крім того, в Акті повторного розслідування (на сторінці 9) вказано, що «спеціальним розслідування встановлено, що постраждалий ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3. потрапили до місця де стався нещасний випадок через операторську ТОВ «Малтюроп Юкрейн», яке знаходиться на першому поверсі будівлі, піднялись на відмітку +36,6 елеватора, щоб ознайомитися з об`ємом майбутніх робіт. При цьому вхідні двері до частини силосного корпусу, де знаходиться верхня частина силосу для зберігання зерна інв. 111, були зачинені. Після перебування на відмітці +36,6 м працівники повернулися до відведеної їм ТОВ «Малтюроп Юкрейн» роздягальні на території тієї ж виробничої будівлі».

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу представник Центрального міжрегіонального управління Державної служби з питань праці - Кугук Н.С. заперечувала проти апеляційної скарги та вважала, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини у справі та вирішено її з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Позиція учасників справи, які з`явилися в судове засідання

У судовому засіданні представник позивача - адвокат Куржумов М. О. доводи апеляційної скарги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав, викладених у ній. Додаткового пояснив, що причиною оскарження акту є не тільки внесення директора Чернігівського відділення ПрАТ «Абінбев Ефес Україна» Ворожка Є.В. до списку осіб, дії або бездіяльність яких призвела до нещасного випадку, а й неповнота та необ`єктивність висновків комісії в цілому та порушення Порядку № 337, що свідчить про незаконність Акту як такого та необхідність проведення повторного спеціального розслідування з урахуванням заперечень позивача.

Представник відповідача - Кугук Н.С. проти апеляційної скарги заперечувала, просила відмовити в її задоволенні. Додаткового пояснила, що причиною зазначення директора Чернігівського відділення ПрАТ «Абінбев Ефес Україна» Ворожка Є.В. стало те, що предметом договору підряду, за яким особи, зокрема, ОСОБА_2 прибули на місце події є не ремонт самого силосного отвору, у який впав потерпілий, а ремонт покрівлі. Тому Ворожко Є.В. мав би забезпечити наявність захисного огородження.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом встановлено, що 30.11.2022 т.в.о. начальника Управління Держпраці у Чернігівській області був затверджений Акт спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 02.08.2022 о 13 год. 50 хв. у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Фірма «Проммонтаж».

На підставі скарги представника ПрАТ «Абінбев Ефес Україна», голова Держпраці надав начальнику Центрального міжрегіонального управління Держпраці Роману Семчуку доручення від 18.01.2023 №Д-16/1/4.2.2-23а щодо призначення повторного спеціального розслідування нещасного випадку.

За результатами повторного спеціального розслідування нещасного випадку, був складений Акт, який 09.10.2023 затверджений Начальником Центрального міжрегіонального управління Державної служби з питань праці Романом Семчуком, згідно з яким комісія прийшла до висновку, що нещасний випадок, який стався 02.08.2022 з монтажником технологічного устаткування та пов`язаних з ним конструкцій ТОВ «Фірма «Проммонтаж» ОСОБА_2 на території Чернігівського відділення ПрАТ «Абінбев Ефес Україна» визнано пов`язаним з виробництвом, що підпадає під дію підпункту 1 пункту 52 Порядку.

Як зазначено у висновку, особами, дії або бездіяльність яких призвели до настання нещасного випадку, є:

Піскун Олександр Васильович - директор ТОВ «Фірма «Проммонтаж»,

ОСОБА_3 - головний інженер ТОВ «Фірма «Проммонтаж»,

ОСОБА_2 - монтажник технологічного устаткування та пов`язаних з ним конструкцій ТОВ «Фірма «Проммонтаж», який самовільно, без дозволу керівника робіт, розпочав перенесення будівельних матеріалів, внаслідок чого під час перебування на відмітці +36,6 м., після складування дошки, необережно наблизився на небезпечну відстань до отвору в підлозі, край якого під власною вагою ОСОБА_2 обрушився і потерпілий впав у силос отримавши тяжкі травми,

ОСОБА_4 - монтажник технологічного устаткування та пов`язаних з ним конструкцій ТОВ «Фірма «Проммонтаж»,

Ворожко Євген Михайлович - директор ЧВ ПрАТ «Абінбев Ефес Україна», який не забезпечив наявність захисного огородження та не забезпечив належну координацію дій та осіб, які відповідають за невиконання вимог охорони праці, з урахуванням характеру діяльності щодо захисту від небезпек та запобігання їм відповідно до чинного законодавства, перед початком виконання робіт на території діючого підприємства з вжиттям заходів із забезпечення безпеки робіт, що призвело до падіння працівника ТОВ «Фірма «Проммонтаж» ОСОБА_2 в отвір силосу для зберігання зерна інв. №111, який утворився внаслідок потрапляння вибухового предмета, чим порушив статтю 13 Закону України «Про охорону праці», пункти 2.4, 2.6 Розділу ІІІ «Загальних вимог стосовно забезпечення роботодавцями охорони праці», пункт 7, пункт 16 розділу І, пункт 17 Розділу ІІ «Правил охорони праці для працівників виробництва солоду, пива та безалкогольних напоїв», п.4.14 НПАОП 45.2-7.02-12 ССБП. Охорона праці і промислова безпека у будівництві. Основні положення ДБН А.3.2-2-2009, затверджені наказами Мінрегіонбуд України від 27.01.2009 № 45, від 04.06.2010 № 202, від 25.05.2011 № 53 та наказом Мінрегіонбуд України від 30.12.2011 № 417.

Представник ПрАТ «Абінбев Ефес Україна» виклав окрему думку щодо Акту та фактично вказав на ті ж обставини на які послався представник позивача при зверненні до суду з позовом.

Позиція суду апеляційної інстанції

Заслухавши доповідь головуючого судді Желепи О.В., пояснення представників позивача та відповідача, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Указаним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За приписами норм статті 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 12 ЦПК України).

Згідно із частинами першою-третьою статті 153 КЗпП України (в редакції, що діяла на час нещасного випадку) на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на роботодавця, крім випадків укладення між працівником та роботодавцем трудового договору про дистанційну роботу. Умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці.

У частині першій статті 13 Закону України «Про охорону праці» (далі - в редакції, що діяла на час нещасного випадку, Закон № 2694) передбачено, що роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці..

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове соціальне страхування» (далі - в редакції, що діяла на час нещасного випадку, Закон № 1105) нещасний випадок - обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактору чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов`язків, внаслідок яких заподіяно шкоду здоров`ю або настала смерть.

Відповідно до частини першої статті 30 Закону № 1105 Матеріальне забезпечення та соціальні послуги за страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності застрахованим особам, які працюють на умовах трудового договору (контракту), контракту, іншого цивільно-правового договору та на інших підставах, передбачених законом, призначаються та надаються за основним місцем роботи (діяльності).

За приписами частин першої-третьої статті 30 Закону № 1105 страховими виплатами є грошові суми, які Фонд виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку. Факт нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання розслідується в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України, відповідно до Закону України «Про охорону праці». Підставою для оплати потерпілому витрат на медичну допомогу, проведення реабілітації у сфері охорони здоров`я, професійної та соціальної реабілітації, а також страхових виплат є акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання (отруєння) за встановленими формами.

Згідно зі статтею 171 КЗпП України роботодавець повинен проводити розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві відповідно до порядку, встановленого Кабінетом Міністрів України.

Статтею 22 Закону № 2964 також установлено, що роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об`єднаннями профспілок. За підсумками розслідування нещасного випадку, професійного захворювання або аварії роботодавець складає акт за встановленою формою, один примірник якого він зобов`язаний видати потерпілому або іншій заінтересованій особі не пізніше трьох днів з моменту закінчення розслідування. У разі відмови роботодавця скласти акт про нещасний випадок чи незгоди потерпілого з його змістом питання вирішуються посадовою особою органу державного нагляду за охороною праці, рішення якої є обов`язковим для роботодавця. Рішення посадової особи органу державного нагляду за охороною праці може бути оскаржене у судовому порядку.

Отже, обов`язок провести розслідування нещасного випадку та оформити відповідні документи покладено на роботодавця, а в разі його відмови таке питання вирішується посадовою особою органу державного нагляду за охороною праці.

Процедура проведення розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві врегульована Порядком № 337 (далі - в редакції, що діяла на час проведення повторного спеціального розслідування).

Абзацом 8 пункту 3 Порядку № 337 визначено, що територія підприємства (установи, організації) - земельна ділянка, що надана у користування підприємству (установі, організації), а також ділянка, яка віднесена до його території згідно з рішенням відповідного місцевого органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування, включаючи виробничі, адміністративні та побутові приміщення, будівлі, споруди, розміщені на такій земельній ділянці, на (в) яких провадиться виробнича діяльність.

Пунктом 12 Порядку № 337 визначено, що на підприємстві (в установі, організації) утворюється комісія з розслідування нещасних випадків та/або гострих професійних захворювань (отруєнь), що не підлягають спеціальному розслідуванню (далі - комісія). Комісія утворюється наказом роботодавця не пізніше наступного робочого дня після отримання інформації про нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння) від безпосереднього керівника робіт, повідомлення від закладу охорони здоров`я, заяви потерпілого, членів його сім`ї чи уповноваженої ним особи.

Відповідно до пункту 10 Порядку № 337 спеціальному розслідуванню підлягають, зокрема, нещасні випадки, що спричинили тяжкі наслідки, у тому числі з можливою інвалідністю потерпілого.

Пунктом 15 Порядку № 337 визначено, що до складу спеціальної комісії входять: посадова особа Держпраці та/або її територіального органу (голова комісії);

1) представник територіального органу Пенсійного фонду України;

2) представник уповноваженого органу чи наглядової ради підприємства (у разі її утворення) або місцевої держадміністрації чи органу місцевого самоврядування у разі, коли зазначений орган відсутній;

3) керівник (спеціаліст) служби охорони праці підприємства (установи, організації) або посадова особа, на яку роботодавцем покладено виконання функцій з охорони праці, а у разі її відсутності - представник роботодавця;

4) представник первинної організації профспілки, членом якої є постраждалий (у разі її відсутності - уповноважена найманими працівниками особа з питань охорони праці);

5) представник профспілкового органу вищого рівня або територіального профоб`єднання;

6) представник місцевої держадміністрації або органу місцевого самоврядування у разі, коли нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння) сталися з особами, які працюють на умовах цивільно-правового договору, на інших підставах, передбачених законом, фізичними особами - підприємцями, особами, які провадять незалежну професійну діяльність, членами фермерського господарства;

7) лікар з гігієни праці територіального органу Держпраці (у разі настання гострого професійного захворювання (отруєння);

8) посадові особи органів Держпродспоживслужби, ДСНС, Держатомрегулювання (у разі потреби та за відповідним погодженням).

У разі настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) на території іншого підприємства (установи, організації) до складу спеціальної комісії включаються представники такого підприємства (установи, організації).

У разі потреби до складу комісії можуть включатися посадові особи Держпраці та/або її територіального органу за галузевим напрямом.

Пунктом 23 Порядку № 337 передбачено, що Нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння), що сталися з працівником під час роботи під керівництвом посадових осіб підприємства (установи, організації), на території, об`єкті, дільниці іншого підприємства (установи, організації), розслідуються та беруться на облік підприємством (установою, організацією), працівником якого є потерпілий. У розслідуванні таких нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) обов`язково бере участь представник підприємства (установи, організації), де стався нещасний випадок.

Пунктом 33 Порядку № 337 передбачено, що комісія (спеціальна комісія) зобов`язана:

- провести засідання комісії (спеціальної комісії) з розслідування нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), на якому розглянути інформацію про нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння), розподілити функції між членами комісії, провести зустріч з потерпілим (членами його сім`ї чи уповноваженою ними особою) та скласти протоколи засідання комісії згідно з додатком 4;

- обстежити місце, де сталися нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння), аварія, та скласти відповідний протокол згідно з додатком 5, розробити ескіз місця, де сталися нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння), аварія, згідно з додатком 6 і провести фотографування місця настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), аварії (у разі потреби та можливості); одержати письмові пояснення від роботодавця та його представників, посадових осіб, працівників підприємства (установи, організації), потерпілого (якщо це можливо) згідно з додатком 7, опитати осіб - свідків нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) та осіб, причетних до них, згідно з додатком 8;

- вивчити наявні на підприємстві документи та матеріали стосовно нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) та у разі потреби надіслати запити до відповідних закладів охорони здоров`я для отримання медичних висновків щодо зв`язку нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) з впливом на потерпілого небезпечних (шкідливих) виробничих факторів та/або факторів важкості та напруженості трудового процесу;

- визначити вид події, що призвела до нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), причини нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) та обладнання, устаткування, машини, механізми, транспортні засоби, експлуатація яких призвела до настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), відповідно до Класифікатора видів подій, причин, обладнання, устаткування, машин, механізмів, транспортних засобів, що призвели до настання нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії, згідно з додатком 9;

- визначити відповідність умов праці та її безпеки вимогам законодавства про охорону праці;

- визначити необхідність проведення лабораторних досліджень, випробувань, технічних розрахунків, експертизи тощо для встановлення причин настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння);

- з`ясувати обставини та причини настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння);

- визначити, пов`язані чи не пов`язані нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння) з виробництвом;

- установити осіб, які допустили порушення вимог нормативно-правових актів з охорони праці;

- вивчити документи, що дають змогу відстежити походження нехарчової продукції, під час використання (експлуатації) якої сталися нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння) або використання (експлуатація) якої могло стати їх причиною (договори, товарно-супровідну документацію тощо), і подати інформацію про таку продукцію та документи про її походження до відповідного органу державного ринкового нагляду (у разі проведення спеціального розслідування);

- розробити план заходів щодо запобігання подібним нещасним випадкам та/або гострим професійним захворюванням (отруєнням), у тому числі пропозиції щодо внесення змін до нормативно-правових актів з охорони праці;

- скласти акти за формою Н-1 (тимчасові акти за формою Н-1 у разі їх складення) згідно з додатком 11 у кількості, визначеній рішенням комісії (спеціальної комісії); у разі настання групових нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) скласти акти за формою Н-1 на кожного потерпілого;

- розглянути та підписати примірники актів за формою Н-1 (тимчасові акти за формою Н-1 у разі їх складення), а у разі незгоди члена комісії (спеціальної комісії) із змістом розділів 5, 7, 8 такого акта - обов`язково підписати ці акти з відміткою про наявність окремої думки, яка викладається членом комісії письмово, в якій він обґрунтовано викладає пропозиції до змісту розділів 5, 7, 8 акта (окрема думка додається до цих актів та є їх невід`ємною частиною);

- у разі виявлення гострого професійного захворювання (отруєння), пов`язаного з виробництвом, крім акта за формою Н-1, скласти картку обліку професійного захворювання (отруєння) за формою П-5 (далі - картка за формою П-5) згідно з додатком 22;

- передати не пізніше наступного робочого дня після підписання актів за формою Н-1 матеріали розслідування та примірники таких актів керівнику підприємства (установи, організації) або органу, що утворив комісію (спеціальну комісію), для їх розгляду та затвердження;

- дотримуватися вимог законодавства про інформацію щодо захисту персональних даних потерпілих та інших осіб, які зібрані в межах повноважень комісії (спеціальної комісії) під час проведення розслідування та задокументовані в акті за формою Н-1.

Засідання комісії (спеціальної комісії) вважається чинним, якщо на ньому присутні більшість її членів.

Участь голови комісії у засіданні комісії (спеціальної комісії) є обов`язковою.

Прийняття рішень, складення та підписання документів за результатами засідання комісії (спеціальної комісії) здійснюється присутніми на її засіданні членами комісії.

Згідно з пунктом 34 Порядку № 337 рішення щодо визнання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) пов`язаними чи не пов`язаними з виробництвом приймається комісією (спеціальною комісією) шляхом голосування простою більшістю голосів. У разі рівної кількості голосів членів комісії (спеціальної комісії) голос голови комісії (спеціальної комісії) є вирішальним.

Відповідно до пункту 52 Порядку № 337 обставинами, за яких нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння) визнаються пов`язаними з виробництвом, серед інших, є також:

- перебування потерпілого на робочому місці, на території підприємства (установи, організації) або в іншому місці під час виконання трудових (посадових) обов`язків чи завдань роботодавця з моменту прибуття на підприємство (в установу, організацію) до відбуття з нього, що фіксується відповідно до правил внутрішнього трудового розпорядку підприємства (установи, організації), у тому числі в робочий і надурочний час;

- підготовка до роботи та приведення в порядок після закінчення роботи знарядь виробництва, засобів захисту, одягу, а також здійснення заходів щодо особистої гігієни, пересування працівника з цією метою по території підприємства (установи, організації) перед початком роботи та після її закінчення;

- раптове погіршення стану здоров`я потерпілого, одержання травм або його смерть під час виконання трудових (посадових) обов`язків внаслідок впливу шкідливих і небезпечних факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу, що підтверджено медичним висновком, або у разі, коли потерпілий не пройшов обов`язкового медичного огляду відповідно до законодавства, а робота, що виконувалася, протипоказана потерпілому відповідно до медичного висновку.

Пунктом 53 Порядку № 337 визначено, що нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння) визнаються не пов`язаними з виробництвом у разі вчинення потерпілим кримінального правопорушення, що встановлено обвинувальним вироком суду або постановою (ухвалою) про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами; смерті працівника від загального захворювання або самогубства, що підтверджено висновками судово-медичної експертизи та/або відповідною постановою про закриття кримінального провадження.

Відповідно до пункту 58 Порядку № 337 протягом трьох років з дати отримання акта за формою Н-1 потерпілий, член його сім`ї чи уповноважена ними особа або органи, установи та організації, представники яких брали участь у розслідуванні нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), мають право звернутися до роботодавця, Держпраці або її територіального органу щодо призначення повторного розслідування (спеціального розслідування) у зв`язку з незгодою з обставинами та причинами настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) та/або з висновком комісії, які викладені в акті за формою Н-1. За наявності документів, що можуть суттєво вплинути на висновки комісії (спеціальної комісії), роботодавцем, Держпраці або її територіальним органом (або юридичною особою, яка утворювала комісію, та її органом управління) вживаються заходи до призначення повторного розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння). Голова Держпраці або керівник її територіального органу у разі невиконання спеціальною комісією визначених цим Порядком обов`язків має право призначити повторне спеціальне розслідування нещасного випадку, притягти до відповідальності посадових осіб територіального органу Держпраці та підприємства (установи, організації), які допустили порушення вимог цього Порядку. Повторне розслідування (спеціальне розслідування) нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) проводиться комісією (спеціальною комісією) в іншому складі (із заміною всіх членів комісії). Висновки повторного спеціального розслідування нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) можуть бути оскаржені лише у судовому порядку.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позовна заява обґрунтована не згодою позивача з висновком комісії та Актом, однак позивач не надав суду жодного доказу, який міг вплинути на прийняте рішення комісією.

Суд першої інстанції вважав, що не вжиття представником ПрАТ «Абінбев Ефес Україна», який входив до складу комісії по розслідування нещасного випадку заходів для повного та всебічного з`ясування обставин нещасного випадку, як зазначає представник позивача в позовній заяві, зокрема, ініціювання збирання інформації, шляхом направлення запитів, про які зазначено в позовній заяві свідчить про намагання ПрАТ «Абінбев Ефес Україна» уникнути відповідальності за фактом спричинення шкоди працівнику на території їх підприємства, тривалі оскарження Акта позбавляють можливості ОСОБА_2 отримати відповідні виплати, що порушує його права.

Колегія суддів погоджується із такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом першої інстанції не надано належної оцінки усім доводам позивача, на які він вказував як на підставу для визнання Акта недійсним, що на думку скаржника, свідчить про невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи, а також про наявність підстав для скасування Акта.

Колегія суддів надає оцінку вказаним доводам та відхиляє їх з огляду на таке.

Позивач наголошує на тому, що проведення двох засідань, тривалістю 1,5 годин кожне, не може забезпечити об`єктивність та повноту розслідування, враховуючи, що обсяг матеріалів першого розслідування становить більше 400 сторінок. Тому Акт, який на другому засіданні вже був підписаний не можна вважати законним та обґрунтованим.

При цьому позивачем вказується перелік того, які конкретні нові матеріали та інформація мали б ще збиратись комісією з розслідування нещасного випадку, але не були зібрані, а саме інформація про: 1. Розподіл відповідальності між генпідрядником і субпідрядником, що мав би встановлюватись договором між ними. 2. Об`єм робіт, що мали би виконуватись субпідрядником на території Чернігівського відділення. 3. На підставі об`єму робіт - наявність робіт підвищеної небезпеки і право на їх виконання і компетентність субпідрядника і його працівників.4. Ознайомлення субпідрядника з вимогами ПРАТ «АБІНБЕВ ЕФЕС УКРАЇНА» щодо охорони праці, які викладені в договорі генерального підряду. 5. Чи вплинула відсутність медичного огляду і психофізіологічної експертизи потерпілого на настання нещасного випадку, оскільки згідно з поясненнями потерпілого, його не зупинила б ані стрічка, ані наварені труби навколо отвору. 6. Наявність технічної документації і передача її генпідряднику та субпідряднику. 7. Питання наявності асфальтового покриття, його товщини, факту його обвалу під вагою потерпілого, про що вказано в акті Н-1/П. 8. На якій підставі директор ТОВ «Малтюроп Юкрейн» запустив до приміщень елеватору працівників ТОВ «Фірма «Проммонтаж» (в тому числі - потерпілого). 9. Не з`ясовано, для яких саме робіт були завезені будівельні матеріали, оскільки ТОВ «Смарткомплект» та ТОВ «Фірма «Проммонтаж» могли виконувати роботи на декількох ділянках та для кількох замовників. 10. Повноваження директора Чернігівського відділення ПРАТ «АБІНБЕВ ЕФЕС УКРАЇНА» Ворожко Є.М. щодо наявності підстав віднесення його до переліку осіб, що допустили порушення вимог законодавства з охорони та гігієни праці.

Колегія суддів дослідивши зміст Акту та доводи позивача щодо неповноти повторного спеціального розслідування, дійшла висновку, що позивач не заперечує факту настання нещасного випадку на своїй території та не заперечує пов`язаності такого випадку з виконанням потерпілою особою своїх трудових обов`язків в робочий час.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції щодо того, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження тієї обставини, що не з`ясування вказаних вище питань могло вплинути на висновки комісії, оскільки головною метою проведення спеціального розслідування є встановлення пов`язаності нещасного випадку з виробництвом для забезпечення права потерпілого на страхові виплати відповідно до Закону № 1105.

Колегією суддів проаналізовано можливий вплив отримання відповідної інформації спеціальною комісією по розслідуванню нещасного випадку та не встановлено об`єктивних причин сумніватися в тому, що комісія дійшла б аналогічних висновків, враховуючи також те, що повноваження з визнання нещасного випадку таким, що пов`язаний з виробництвом, є виключною компетенцією спеціальної комісії по розслідуванню нещасного випадку.

За встановлених судом обставин, певна неповнота розслідування нещасного випадку, зокрема відсутність запису в протоколі засідання спеціальної комісії про дослідження матеріалів первинного розслідування, не опитування роботодавця потерпілого, представника позивача, який проводив інструктаж з охорони праці та представника ТОВ «Малтюроп Юкрейн», не може бути підставою для скасування Акта в цілому.

Колегія суддів також звертає увагу на суперечливість поведінки позивача, який наголошував на тому, що представником ПрАТ «Абінбев Ефес Україна» було заборонено потерпілому та іншим працівникам ТОВ «Фірма «Проммонтаж» приступати до роботи, у тому числі до розвантаження автомобілів, до надання необхідних документів. Разом із цим позивачем визнається, що фактично працівники ТОВ «Фірма «Проммонтаж» були допущені на територію позивача, оскільки вони мали перепустки для виконання робіт для ТОВ «Малтюроп Юкрейн», яке є орендарем нежитлових приміщень позивача, а тому позивач не мав підстав їх не пускати на свою територію.

Наведена обставина, а також встановлені комісією факти, на переконання колегії суддів, є достатніми для того аби стверджувати про причинно-наслідковий зв`язок між бездіяльністю директора Чернігівського відділення ПрАТ «Абінбев Ефес Україна» Ворожко Є.М. , яка виявилася у не вчиненні таких розпорядчих заходів після влучання ракети в будівлю позивача, які б унеможливили потрапляння до не огородженого отвору в цій будівлі, в який провалився потерпілий будь-кого: як працівників підрядних організацій, так і працівників підприємств, які орендували приміщення, так і працівників самого позивача чи сторонніх осіб. Звичайно суд розуміє, що не особисто директор мав проводити обмежувальні заходи та встановлювати огорожі та заблоковувати всі можливі проходи в тому числі і з боку (входів та виходів)орендаторів, але відповідні розпорядження мали бути зроблені і на переконання суду, самого факту укладення договорів для проведення ремонту є недостатньо, для того, щоб ніхто не міг піднятись та провалитись в отвір, що утворився внаслідок бомбардування. Комісія вірно встановила, що не було вчинено заходів, які б перешкодили фактичному допуску працівників ТОВ «Фірма «Проммонтаж» на територію товариства, внаслідок чого не виключною залишалася можливість настання нещасного випадку через не забезпечення залишення території їх підприємства працівниками ТОВ «Фірма Промможтаж», які залишилися на території ЧВ ПрАТ «Абінбев Ефес Україна» без контролю з боку відповідальних осіб, а тому в спеціальної комісії були всі підстави для внесення і Ворожка Є.М. до переліку осіб, які допустили порушення.

Колегія суддів погоджується з посиланнями позивача на те, що основним винуватцем нещасного випадку є посадова особа роботодавця потерпілої особи, яка дозволила та надала розпорядження заносити будівельні матеріали, не забезпечивши безпечні умови праці. Проте суд зазначає, що не входить в предмет доказування даної справи встановлення ступеню вини, всіх зазначених в акті осіб, які причетні до настання нещасного випадку.

Щодо не проведення спеціальною комісією дослідження на стан наркотичного сп`яніння потерпілого колегія судді звертає увагу, що пунктом 7 Порядку № 337 передбачено, що заклад охорони здоров`я повинен провести необхідні дослідження для визначення наявності в організмі потерпілого алкоголю (наркотичних засобів чи токсичних або отруйних речовин) і визначити ступінь його сп`яніння.

Із вказаної норми вбачається, що дослідження для визначення наявності в організмі потерпілого наркотичних засобів чи токсичних або отруйних речовин проводиться паралельно із визначенням стану алкогольного сп`яніння, який є головним для визначення з огляду на порядок розташування. Стверджувати про не проведення закладом охорони здоров`я всіх необхідних досліджень немає підстав, оскільки як вбачається з Акту, відповідно до листа КНП «Чернігівська обласна лікарня» від 15.08.2022 № 3/04/1651, хворому ОСОБА_2 , 02.08.2022 виконано забір крові на наявність алкоголю, результат: кров - 0,0 г/л; сеча - 0,0 г/л. У випадку наявності в крові хворого наркотичних засобів чи токсичних або отруйних речовин, про це було б додатково зазначено.

Інші доводи апеляційної скарги законних та обґрунтованих висновків суду першої інстанції не спростовують, про незаконність оскаржуваного Акта не свідчать та не дають підстав для визнання Акта недійсним через порушення Порядку № 337, оскільки ті порушення на які послався позивач не призвели до неправильного висновку спеціальної комісії з розслідування нещасного випадку.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів, встановила, що при вирішенні справи судом першої інстанції не було допущено неправильного застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги та скасування законного та обґрунтованого рішення суду першої інстанції.

Судові витрати

Оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, відсутні підстави для розподілу витрат на стадії апеляційного провадження відповідно до статей 141, 382 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 259, 263, 268, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах Приватного акціонерного товариства «АБІНБЕВ ЕФЕС УКРАЇНА» - залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 04 червня 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 03 жовтня 2024 року.

Головуючий суддяО.В. Желепа
СуддіО. Ф. Мазурик
О. В. Немировська