Харківський районний суд Харківської області
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

07 жовтня 2024 року

смт. Покотилівка Харківської області

Справа № 635/9355/24

Провадження № 2/635/4336/2024

Суддя Харківського районного суду Харківської області Карасава І.О., отримавши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі- позивач) звернулась до Харківського районного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_2 (далі- відповідач) про розірвання шлюбу.

У вказаній позовній заяві просить розірвати шлюб, укладений 15 квітня 1989 року відділом РАЦСу виконкому Артемівської міської ради Донецької області за актовим записом №278.

Зазначена позовна заява за формою та змістом не відповідає вимогам статей 175, 177 Цивільного процесуального Кодексу України (далі- ЦПК України) з наступних підстав.

Відповідно до вимог частини 4 статті 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Частиною 3 ст. 177 ЦПК України передбачено, що у разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача про звільнення (відстрочення, зменшення) від сплати судового збору, про призначення експертизи, витребування доказів тощо.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач звертається до суду із позовною заявою немайнового характеру.

Відповідно до частини 3 статті 1 Закону України «Про судовий збір» передбачені ставки судового збору за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який станом на 01 січня 2024 року становить 1 211,20 гривні. Враховуючи викладене, судовий збір, який необхідно позивачу сплатити за подання зазначеної позовної заяви до суду складає 1 211,20 гривень. Позивач має право отримати інформацію щодо реквізитів сплати судового збору за веб-адресою: hr.hr.court.gov.ua на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет.

Позивачем разом з позовною заявою подано до суду клопотання про звільнення від сплати судового збору, в якому вона зазначила, що вона є пенсіонером та інвалідом III групи та її матеріальний стан є досить нестабільним.

Згідно пункту 9 частини 1 статті 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються:особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Ураховуючи наведене, наявність у позивача ІІІ групи інвалідності не є підставою, визначеною законодавством, для звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до вимог частини 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов : 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Отже, єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Виходячи з аналізу змісту зазначеної статті, основною умовою, за якою може мати місце відстрочення від сплати судового збору - це майновий стан сторони, який повинен бути підтверджений належними доказами.

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (Рішення ЄСПЛ «Kniat v.Poland» від 26 липня 2005 року).

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, а тому зазначення про відсутність коштів не є безумовною підставою для відстрочення сплати судового збору.

Отже, чинним законодавством визначено право суду, а не обов`язок щодо відстрочки, розстрочки, зменшення розміру судового збору або звільнення заявника від сплати судового збору. У кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі поданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням.

Також відповідно до роз`яснень, що містяться в пункті 29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17.10.2014 року, обставини для звільнення або відстрочки від сплати судового збору повинні бути виключними та такими, що обумовлюють необхідність у звільнені.

Натомість позивачем до клопотання про звільнення від сплати судового збору не надано суду жодних доказів на підтвердження скрутного майнового стану на дату звернення до суду з відповідним клопотанням, а також обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору, наявність виняткових випадків для застосування спеціальних заходів.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до пункту 1 статті 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху з зазначенням недоліків заяви та наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись статтями 175, 177, 185 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - залишити без руху.

Надати позивачу десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк, позовна заява разом із доданими до неї матеріалами буде повернута позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя І.О. КАРАСАВА