"07" жовтня 2024 р.
Справа №642/2343/24
Провадження № 2-др/642/2/24
07 жовтня 2024 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Гримайло А.М.,
за участю секретаря Антонян А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву представника відповідача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 адвоката Драченка Владислава Вікторовича про ухвалення додаткового рішення у справі №642/2343/24 за позовом ОСОБА_2 до Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих коштів, -
Представник позивача - адвокат Драченко Владислав Вікторович 02.09.2024 звернувся до суду із заявою про ухвалення у справі додаткового рішення, в якій він просить суд ухвалити додаткове рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 12 881,90 гривень витрат на професійну правничу допомогу.
В обґрунтування заяви зазначено, що в провадженні Ленінського районного суду м. Харкова перебувала на розгляді цивільна справа № 643/2343/24 за позовом позовом ОСОБА_2 до Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих коштів.
Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 30 серпня 2024 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Однак, при ухваленні рішення судом не вирішено питання щодо судових витрат, а саме про стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката. В позовній заяві по справі позивач заявляв, що витрати на правничу допомогу можуть скласти 20 000,00 грн., а також про те, що документи, які підтверджують витрати на правничу допомогу, будуть надані в строки, передбачені цивільно-процесуальним законодавством. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані із розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Позивачем здійснено оплату витрат на правничу допомогу в розмірі 12881,90 грн., що підтверджується договором про надання правової допомоги №284-06, актом наданих послуг № 1 від 02.09.2024року, рахунком на оплату №546 від 02.09.2024, платіжною інструкцією № 314 від 02.09.2024 на суму 12 881,90 грн.

Згідно з п. 3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Судом вирішено розглянути це питання з повідомленням сторін у судове засідання.

У судове засідання сторони та їх представники, будучи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи не з`явилися.

Від представника відповідача адвоката Драченка В.В. надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Зі змісту статті 58 ЦПК України вбачається, що сторона, третя особа, а також особа, якій за законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно ст. ст. 15,60 ЦПК України представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно з частиною першою та третьою статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі.

До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16.

Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України); 3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України).

Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

За правилами ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частина 3 ст. 141 ЦПК України встановлює, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фінансовий розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумний та враховувати витрачений адвокатом час.

У постановах Верховного Суду від 7 листопада 2019 року у справі № 905/1795/18 та від 8 квітня 2020 року у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, відповідно до якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулось рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст.41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим ( рішення у справі «East/West Allianc Limited проти України», заява № 19336/04).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Судом встановлено, що між відповідачем ФОП ОСОБА_1 та Адвокатським об`єднанням «Право, бізнес і фінанси» в особі голови об`єднання адвоката Драченка Владислава Вікторовича, який діє на підставі Статуту, було укладено договір №284-06 від 03.06.2024 про надання правової допомоги. За цим договором надавати правову допомогу Адвокатське об`єднання уповноважило адвокатів Драченка Владислава Вікторовича та ОСОБА_3 , які можуть діяти окремо один від одного.

Відповідно до акту №1 наданих послуг за Договором №284-06 об`єднання надало, а Клієнт прийняв юридичні послуги (правничу допомогу) у справі №642/2343/24 у формі:

п.1 консультації 03.06.2024 30 хвилин.;

п.2 написання та подача заяви про ознайомлення з матеріалами справи №642/2343/24 03.06.2024 30 хвилин;

п.3 аналіз позовної заяви ОСОБА_4 про стягнення безпідставно набутих коштів, підготовча робота для складання відзиву на позов, збір доказів, сканування документів, аналіз законодавства та судової практики, написання та подача відзиву на позовну заяву 13.06.2024 210 хвилин;

п.4 написання та подача заяви про участь в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів 13.06.2024 10 хвилин;

п.5 представництво інтересів клієнта в судовому засіданні в режимі відеоконференції 20.08.2024 10 хвилин;

п.6 написання та подача заяви про розгляд справи без участі сторони відповідача 30.08.2024 20 хвилин. Вартість вищеперелічених послуг становить 5 500,00 грн.

Крім того, відповідно до п.4.5 Договору №284-06 від 03.06.2024 про надання правової допомоги сторони додатково домовилися про «гонорар успіху», якщо для клієнта прийнято позитивне рішення. Розмір «гонорару успіху» становить 5% (п`ять відсотків) від ціни позову.

На виконання п.4.5 Договору, сторонами погоджено «гонорар успіху адвоката» в розмірі 7381,90 грн.

Згідно рахунку на оплату №546 від 02.09.2024 витрати на професійну правничу допомогу склали 12 881,90 грн.

Відповідно до копії платіжної інструкції відповідач ОСОБА_1 сплатив на користь Адвокатського об`єднання «Право, бізнес і фінанси» 12 881,90 грн.

Дослідивши надані стороною позивача докази, суд вважає заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу обґрунтованою, з огляду на що слід стягнути з позивача на користь відповідача понесені судові витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідач дійсно отримав правову допомогу від адвоката Драченка В.В., а тому не викликає сумнівів, що відповідачем понесені витрати на правничу допомогу у справі.

Суд з огляду на умови договору про надання правової допомоги № 284-06 від 03 червня 2024 року, враховуючи складання і підписання адвокатом Драченком В.В. всіх процесуальних документів від імені і в інтересах відповідача, дійшов висновку, що стороною відповідача документально доведений факт понесення останнім витрат на правничу допомогу у розмірі 12 881,90 грн. та в даній конкретній справі витрати на правничу допомогу у вказаній сумі є реальними, достовірними та підтвердженими матеріалами справи. Так, представником відповідача адвокатом Драченком В.В. на підтвердження понесених витрат позивача на правничу допомогу до суду надано: копію Договору про надання професійної правничої допомоги №284-06 від 03.06.2024, копію Акту наданих послуг №1 від 02.09.2024, копію рахунку на плату №546 від 02.09.2024, копію платіжної інструкції №314 від 02.09.2024, відповідно до якої відповідач ОСОБА_1 оплатив послуги з професійної правничої допомоги адвокату Адвокатському об`єднанню «Право, бізнес і фінанси» у розмірі 12 881,90 грн.

Оскільки рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 30 серпня 2024 року по цивільній справі № 642/2343/24 було відмовлено у задоволенні позовної заяви за позовом ОСОБА_2 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих коштів, а також враховуючи, що стороною відповідача доведений факт понесення відповідачем витрат на правову допомогу, суд вважає за необхідне заяву представника відповідача задовольнити та ухвалити по справі додаткове рішення про стягнення з позивачки ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 12 881,90 грн.

Керуючись ст. 133, 137, 141, 142, 246, 270, 258, 259, 264, 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Заяву представника відповідача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 адвоката Драченка Владислава Вікторовича про ухвалення додаткового рішення у справі №642/2343/24 за позовом ОСОБА_2 до Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих коштів задовольнити повністю.

Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі № 642/2343/24 за позовом ОСОБА_2 до Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих коштів.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , понесені витрати за надану професійну правничу допомогу у розмірі 12 881(дванадцять тисяч вісімсот вісімдесят одна) гривню 91 копійку.

Додаткове рішення суду є невід`ємною частиною рішення від 30 серпня 2024 року у цивільній справі № 642/2343/24.

Додаткове рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://court.gov.ua/fair/sud.

Суддя А.М. Гримайло