Справа № 645/5870/24
Провадження № 2-о/645/168/24
У Х В А Л А

іменем України

03 жовтня 2024 року м. Харків

Суддя Фрунзенського районного суду м.Харкова Шарко О.П., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Перший відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення факту смерті особи,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті особи, заінтересована особа: Перший відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

За приписами ч. 1ст. 4 ЦПК Україникожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до абзацу першого п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту.

Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом (ч. 3ст. 294 ЦПК України).

Звернення до суду не є беззаперечним і повинно відбуватись за правилами визначеними процесуальним законом.

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою в порядку ст. 315 ЦПК Украєїни, в якій просить встановити факт смерті її матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Московка Куп`янського району Хаківської області, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Вороніж, Воронізька область, російська федерація. Заявник зазначає, що встановлення факту смерті матері необхідне для отримання державної реєстрації смерті згідно діючого законодавства та для реалізації майнового та немайнового права, в тому числі на спадкування та оформлення спадщини.

Вивчивши заяву та додані до неї документи, суд приходить до висновку, що вона підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Відповідност.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Заявник у заяві посилається на положення ч.8 ст. 315 ЦПК України.

Відповідно до ч. 8 ст.315 ЦПК Українисуддя розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно ч. 2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Аналіз зазначених норм права свідчить про те, що в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; із заяви про встановлення факту не вбачається спору про право; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Таким чином у судовому порядку встановлюються тільки такі факти, які мають юридичні наслідки і від встановлення яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника і в судовому порядку можливе лише тоді, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

При зверненні до суду із заявою про встановлення юридичного факту важливе значення має мета його встановлення, оскільки саме вона дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки.

Факт смерті особи у певний час за відмови органів реєстрації актів цивільного стану зареєструвати факт смерті встановлюється за умови подання заявником документів про відмову органів реєстрації актів цивільного стану у реєстрації факту смерті, яка обумовлюється несвоєчасним зверненням до цих органів або відсутністю документів, які стверджують подію смерті.

Згідност. 318 ЦПК Україниу заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Встановлення факту смерті особи в певний час провадиться тільки у разі неможливості органом РАЦС зареєструвати факт смерті з підстав, що відсутні документи, які свідчать про смерть особи.

Як роз`яснено в пункті 13Постанови пленуму Верховного Суду України N 5 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин, залучивши при цьому до участі у справі в якості заінтересованої особи орган РАЦС.

З матеріалів справи вбачається, що звертаючись з заявою до суду, заявниця зазначила заінтересованою особою Перший відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

При цьому будь-яких доказів звернення до цього органу за вирішенням спірного питання, як і відмови цього органу, до матеріалів заяви про встановлення факту смерті не додано.

Факт смерті реєструється відповідним реєстраційним органом за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

Суд звертає увагу, що Перший відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції не є таким органом, оскільки смерть ОСОБА_2 настала на території російської федерації.

Отже, зверненню до суду з заявою про встановлення факту смерті у певний час має передувати звернення заявника до органу РАЦС із заявою про реєстрацію смерті особи. Лише після одержання відмови органу РАЦС у реєстрації події смерті, яка обумовлюється несвоєчасним зверненням у ці органи або відсутності документів, які стверджують подію смерті, заявник має право звернутися до суду з заявою про встановлення факту смерті особи в певний час.

Відповідно роз`яснення Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду України (лист від 22.04.2021 № 985/0/208-21) не є обов`язковим у здійсненні реєстрації смерті особи в умовах воєнного чи надзвичайного стану та на тимчасово окупованих територіях, якими не є м. Вороніж.

Крім цього, зазначивши заінтересованою особою Перший відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, вказала, що встановлення факту смерті потрібно, зокрема, для оформлення спадкових прав після смерті матері.

У той же час, звертаючись до суду з заявою про встановлення факту смерті своєї матері, заявником не зазначено в заяві, чи є у померлої інші спадкоємці, які, у випадку їх наявності, мають бути зазначені в заяві як заінтересовані особи та визначити належних заінтересованих осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 42 ЦПК України у справах окремого провадження учасниками справи є заявники, інші заінтересовані особи.

При визначенні кола заінтересованих осіб у встановленні факту слід враховувати їх юридичний інтерес, зокрема: взаємовідносини із заявником залежать від мети факту, що підлягає встановленню, і можуть вплинути на їх права та обов`язки; організації та установи, у яких заявник буде реалізовувати рішення про встановлення факту.

Отже, в залежності від мети встановлення юридичного факту, заявнику слід визначити також установу (заінтересовану особу), в якій заявник буде реалізовувати рішення про встановлення факту смерті в порядку ч.8 ст.315 ЦПК України та зазначити її місце знаходження, додати копії заяви для вручення заінтересованій особі.

Також згідно з вимогами частини четвертоїстатті 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Окрім того, ч. 4 ст. 177 ЦПК Українипередбачено, що до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Заявником при зверненні до суду не був сплачений судовий збір, та не додані докази на підтвердження звільнення від його сплати, зазначено, що вона звільнена від сплати судового збору на підставі п. 21 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до пункту 21 частини першоїстатті 5 Закону України «Про судовий збір»від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються заявники - у справах за заявами про встановлення фактів, що мають юридичне значення, поданих у зв`язку із збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, втрати документів, необхідних для отримання компенсації за пошкоджені та знищені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно.

Тобто, у справах за заявами про встановлення фактів, що мають юридичне значення, поданих у зв`язку із збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, втрати документів, необхідних для отримання компенсації за пошкоджені та знищені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно.

При цьому, із заяви ОСОБА_1 про встановлення факту смерті ОСОБА_2 у російській федерації вбачається, що вона подана з метою здійснення реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті відповідно до законодавства України, а не у зв`язку із збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, втрати документів, необхідних для отримання компенсації за пошкоджені та знищені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно. Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 20 листопада 2019 року в справі № 243/12928/18 (провадження № 61-5728св19).

Отже, заявник не має пільг зі сплати судового збору відповідно до пункту 21 частини першоїстатті 5 Закону України «Про судовий збір».

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосуваннястатті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободвизнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони чи обмеження, зміст яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Отже, вимога сплати судового збору прямо передбачена нормами чинного законодавства та відповідно до статті 6 Конвенції з прав та основоположних свобод людини не є перешкодою доступу до правосуддя, оскільки чинним законодавством передбачений порядок звільнення від сплати судового збору судом з інших підстав.

Пунктом 4 частини другоїстатті 4 Закону України «Про судовий збір»визначено, що за подання до суду заяви у справах окремого провадження, яка подана, зокрема, фізичною особою, ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини першоїстатті 4 Закону України «Про судовий збір»судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Ставка судового збору у справах окремого провадження, до яких належить встановлення фактів, що мають юридичне значення, згідностатті 4 Закону України "Про судовий збір"становить0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду (з 1 січня 2024 року - 605, 60 грн.)

Таким чином, заявнику необхідно сплатити судовий збір у розмірі 605,60 грн. або надати документи, які підтверджують звільнення заявника від сплати судового збору.

Усуваючи недоліки, заявнику необхідно взяти до уваги викладене та надати суду докази сплати судового збору або докази звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до частин першої-третьоїстатті 185 ЦПК Українисуддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог статті175і177цьогоКодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями175,177цьогоКодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду; якщо позивач не усунув недоліки у встановлений судом строк, заява вважатиметься неподаною і повертається позивачеві.

Способом усунення недоліків є подання оновленої заяви в редакції, яка б відповідала вимогам ст. ст. 175,177,315,318 ЦПК України та її копій та доказів відповідно до кількості заінтересованих осіб, які беруть участь у справі, визначивши їх коло, уточнивши суб`єктний склад учасників справи, а також для надання доказів відмови відповідного органу РАЦС у реєстрації події смерті, квитанції про сплату судового збору у розмірі 605,60 грн. або докази звільнення від сплати судового збору.

На підставі вищевикладеного та керуючисьст. 185 ЦПК України,суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Перший відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення факту смерті особи, залишити без руху.

Надати заявнику строк - десять днів з моменту отримання копії ухвали суду для надання суду оновленої заяви в редакції, яка б відповідала вимогам ст. ст. 175,177,315,318 ЦПК України

Роз`яснити, що якщо у визначений строк недоліки не будуть усунені, заява на підставі ч. 3ст. 185 ЦПК Українибуде вважаться неподаною та повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: