Справа № 166/1002/24
Провадження № 2/166/217/24
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

01 жовтня 2024 року смт.Ратне

Суддя Ратнівського районного суду Волинської області Фазан О. З.,

за участю секретаря Приймачук О. М.,

позивачки ОСОБА_1 ,

представника позивачки ОСОБА_2 ,

представників відповідача ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

представника третьої особи,яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Заболоттівської спеціальної школи Волинської обласної ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Волинська обласна рада, про поновлення на роботі та оплату за час вимушеного прогулу,

встановив:

ОСОБА_2 , яка діє в інтересах позивачки ОСОБА_1 , у червні 2024 року звернулася в суд із позовом до відповідача Заболоттівської спеціальної школи Волинської обласної ради про поновлення позивачки на посаді вчителя фізичної культури Заболоттівської спеціальної школи Волинської обласної ради та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вона з 31 серпня 2010 року працювала на посаді вчителя фізичного виховання та вихователем Заболоттівської спеціальної школи Волинської обласної ради та 27 травня 2024 року наказом № 36 к/тр було її звільнено з посади вчителя фізичної культури на підставі п. 3 ч. 1 ст. 41 Кодексу законів про працю України у зв`язку із вчиненням аморального проступку, несумісного з продовженням даної роботи.

Підставою її звільнення стала заява учениці 9 класу Заболоттівської спеціальної школи Волинської обласної ради ОСОБА_6 про вчинення нею булінгу відносно неї.

24 травня 2024 року Заболоттівською спеціальною школою було проведено засідання комісії з розгляду випадків булінгу у складі ОСОБА_3 - т. в.о. директора , ОСОБА_7 - заступника з навчальної роботи, ОСОБА_8 - заступника з виховної роботи, ОСОБА_9 - соціального педагога, ОСОБА_10 - практичного психолога , інші чотири особи, відповідно до якого комісія прийшла до висновку, що дії вчителя є неприпустимими, так як вони суперечать конституційним правам та свободам учнів, принижують честь та гідність та з метою запобігання повторним проявам булінгу з елементами фізичного насильства в закладі для дітей з особливими освітніми потребами, вжити захід , а саме звільнити із займаної посади відповідно до до статті 41 частини 1 пункту 3 КЗпПУ, статті 40 частини 1 пункту 2 та статті 147-1 КЗпПУ, статті 53 пункту 1 та статті 54 пункту 2 Закону України «Про освіту», статті 22 пункту 1, пункту 3 Закону України «Про повну загальну середню освіту», статті 10 Закону України «Про охорону дитинства», Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», статті 173/4 КУпАП.

24 травня 2024 року відповідно до наказу №33-о/д також її було тимчасово відсторонено від виконання її посадових обов`язків вчителя фізичної культури до повного з`ясування обставин булінгу, вчиненого фізичного насилля і побиття учениці 9 класу ОСОБА_6 па уроці фізичної культури 18 травня 2024 року.

В свою чергу , 27 травня 2024 року т.в.о. директором ОСОБА_3 було підписано наказ №36 к/тр про звільнення її в зв`язку із вчиненням аморального проступку.

Дане звільнення позивачка вважає незаконним та безпідставним, оскільки вона не вчиняла жодного аморального проступку та булінгу відносно учениці 9 класу ОСОБА_6 .

Зазначила, що булінг є адміністративним правопорушенням, відповідальність за яке передбачена ст.173-4 КУпАП, вчинення якого підтверджується в тому числі складанням протоколу про адміністративне правопорушення, однак на даний час відсутній протокол та постанова про вчинення ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення та притягнення її за це до адміністративної відповідальності.

Крім того, однією з типових ознак булінгу є систематичність (повторюваність) діяння, яка в переважній більшості випадків слугує ключовою відмінністю від конфлікту між учасниками освітнього процесу, однак комісія з розгляду булінгу (цькування) Заболлотівської спеціальної школи лише на підставі заяви однієї дитини, в якій описується одиночний випадок насильства, без наявності рішення суду, безпідставно прийшла до висновку про наявність в діях вчителя фізичної культури ОСОБА_1 ознак булінгу.

Вважає протокол №1 від 24 травня 2024 року засідання комісії з розгляду випадків булінгу (цькування) недопустимим доказом, оскільки в даному протоколі зазначено присутніх інших осіб (4 особи), хоча в переліку присутніх інших осіб зазначено 5 осіб. Крім того, з тексту даного протоколу слідує, що заслухано було ще й учнів, які не були присутні на комісії.

Вказала, що згідно Статуту Заболоттівської спеціальної школи Волинської обласної ради школа за змістом реабілітаційних заходів належить до установ психолого-педагогічної реабілітації та здійснює комплексну реабілітацію дітей з інвалідністю, у зв`язку з чим невідомо чи не мали учні на момент надання пояснень будь-яких психічних захворювань, чи будь-якого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, чи могли вони правильно сприймати, запам`ятовувати і відтворювати зовнішній бік фактів, що мають значення для справи, чи виявлялися в них ознаки навіювання чи фантазування, які могли б суттєво вплинути на достовірність їх пояснень, чи могли вони давати пояснення під впливом третіх осіб.

Враховуючи зазначене, вважає, що протокол №1 засідання комісії з розгляду випадків булінгу (цькування) потрібно визнати недопустимим доказом, та у зв`язку з відсутністю інших належних та допустимих доказів, які б беззаперечно доводили винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-4 КУпАП, та вістуність доказів вчинення ОСОБА_1 аморального проступку, вважає звільнення позивачки на підставі п.3 ч.1 ст.41 КЗпПУ незаконним та безпідставним.

Просить поновити ОСОБА_1 на посаді вчителя фізичної культури Заболоттівської спеціальної школи Волинської обласної ради та стягнути із цієї школи середній заробіток на час вимушеного прогулу.

Ухвалою суду від 28 червня 2024 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Залучено до участі в справі Волинську обласну раду як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

16 липня 2024 року через систему «Електронний суд» надійшло пояснення третьої особи Волинської обласної ради, з якого слідує, що 31 травня 2024 року на адресу Волинської обласної ради надійшов лист від Заболоттівської спеціальної школи Волинської обласної ради за вх. № 1768/35/1-24, де зазначено про випадок який стався в школі 18.05.2024 року, а саме:18 травня 2024 року на уроці фізичної культури, вчителем ОСОБА_11 було вчинено аморальний проступок щодо учениці 9 класу ОСОБА_6 (почала зривати одяг, висловлюватися нецензурними словами, отримала ляпас по обличчю), що підтверджується іншими учнями 7-А та 9 класів, які були присутні на тому ж уроці.

На підставі результатів та висновків службового розслідування (протокол засідання комісії з розгляду випадків булінгу № 1 від 24 травня 2024 року), ОСОБА_1 було відсторонено від роботи та в подальшому звільнено з посади вчителя фізичної культури, у зв`язку з вчиненням аморального проступку, не сумісного з продовженням даної роботи згідно статті 41 частини 1 пункту 3 КЗпП України, наказ №36-к/тр від 27.05.2024 «Про звільнення ОСОБА_1 у зв`язку із вчиненням аморального вчинку».

Зазначає, що про такий випадок директором Заболоттівської спеціальної школи Волинської обласної ради Ольгою Головій було повідомлено і начальника управління освіти і науки Волинської ОДА ОСОБА_12 та проінформовано начальника ювенальної поліції у Волинській області Інну Остапович. Ця подія внесена до реєстру досудових розслідувань за частиною 1 статті 126 Кримінального кодексу України. Наразі триває досудове розслідування і встановлюються всі обставини справи.

Вказує, що ОСОБА_1 належить до категорії працівників, які можуть бути звільнені на підставі п.3 ст.41 КЗпП України, оскільки на неї чинним законодавством України, а також посадовою інструкцією покладено виконання виховних функцій, тобто, здійснення в межах своїх повноважень педагогічних заходів, спрямованих на розвиток особистості шляхом формування та застосування її компетентностей.

Посадовою інструкцією вчителя Заболоттівської спеціальної школи передбачено, що до посадових обов`язків вчителя включено обов`язок дотримуватися етичних норм поведінки в школі, побуті, громадських місцях, які відповідають соціальному статусу вчителя, захищати від будь-яких форм фізичного та психологічного насильства, приниження честі та гідності, дискримінації за будь-якою ознакою, пропаганди, агітації та булінгу в усіх його проявах. За застосування, в тому числі одноразове, методів виховання, пов`язаних з фізичним і/чи психологічним насиллям над особистістю учня, а також скоєння іншого аморального вчинку вчитель може бути звільнений з посади відповідно до трудового законодавства і Закону України «Про освіту». Із вказаною посадовою інструкцією ОСОБА_1 була ознайомлена, що підтверджується її особистим підписом.

Відтак вважає, що звільнення ОСОБА_1 з підстав вчинення аморального проступку, як працівником, який виконує виховні функції є не лише правомірним, а й логічним вчинком адміністрації навчального закладу. Віднесення посади вчителя до осіб, які виконують виховні функції попередньо нормативно обґрунтовано. Вчинення аморального проступку підтверджено документально (протокол № 1 засідання комісії з розгляду випадків булінгу (цькування) від 24.05.2024).

Зазначення представником позивача про необхідність притягнення до адміністративної відповідальності за булінг (цькування) та посилання на відповідні норми законодавства, на їх думку, не стосуються розгляду цієї справи, оскільки стосуються різних видів відповідальності.

Зазначає, що вище наведений проступок ОСОБА_1 стосовно учениці ОСОБА_6 на уроці фізичної культури є неприпустимим для працівника, що виконує окрім педагогічних, виховні функції, та ще й у закладі для осіб з особливими освітніми потребами, що свідчить про порушення позивачем вимог Законів України та посадової інструкції, а тому просить відмовити у задоволенні позову повністю.

06 серпня 2024 року через систему «Електронний суд» від представника відповідача адвоката Самолюка В.В. надійшов відзив на позовну заяву, в якому сторона відповідача вказує, що доводи позивача не заслуговують на увагу та спростовуються матеріалами справи.

Вказав, що підставою звільнення позивачки став факт лайки та завдання удару по обличчю учениці школи під час проведення уроку. Про вказаний факт адміністрації школи стало відомо зі скарги учениці ОСОБА_6 , поданої у травні 2024 року.

У подальшому наказом від 24.05.2024 року була створена комісія щодо розслідування випадку булінгу в закладі, побиття та фізичного насилля над дитиною.

Факт вчинення позивачем аморального проступку був підтверджений іншими дітьми присутніми під час уроку, що стало підставою звільнення позивачки відповідно до наказу від 27.05.2024 року.

Зазначив, що закон не ставить можливість звільнення працівника відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 41 КЗпПУ у залежність від вчинення чи не вчинення ним булінгу. Підставою звільнення є наявність факту вчинення відповідним працівником аморального проступку. Таке ж формулювання містить і сам наказ від 24.05.2024 р.

Водночас, по факту завдання позивачкою удару по обличчю учениці ОСОБА_6 у провадженні СД відділення поліції №2 (сел. Ратне) Ковельського РУП ГУПН у Волинській області перебуває кримінальне провадження №0000071 від 06.06.2024 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України.

Щодо наявності у дітей, які давали пояснення про аморальну поведінку вчительки психічних захворювань або розладів психічної діяльності, представник відповідача вказує, що Заболоттівська спеціальна школа Волинської обласної ради не здійснює навчання дітей з психічними захворюваннями або розладами психічної діяльності, які позбавляють вихованців розуміти значення своїх дій та керувати ними та позивачка яка працювала у закладі з 31.08.2010 року як вчитель та вихователь мала знати цей факт, перш ніж вказувати його у позовній заяві.

Окрім того, учениця школи ОСОБА_6 виклала обставини протиправної поведінки щодо себе у власноручно написаній письмовій заяві, зі змісту якої вбачається, що дитина здатна чітко та послідовно формулювати свої думки та викладати їх письмово.

Разом з цим, заявляючи вимогу про стягнення середнього заробітку, позивач не подає суду жодних розрахунків та не просить надати чи витребувати жодних відомостей з цього приводу.

З огляду на вказане вище, у задоволенні позову ОСОБА_1 до Заболоттівської спеціальної школи Волинської обласної просить відмовити.

Ухвалою суду від 04.09.2024 року ( протокольно) задоволено клопотання від 07.08.2024 року представника відповідача адвоката Самолюка В. В. про виклик у судове засідання свідків: ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_13 .

Ухвалою суду від 04 вересня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позивачка та її представник в судовому засіданні позов підтримали, просили його задовольнити з підстав викладених у ньому. Позивачка підтвердила про отримання наказу про її звільнення 27.05.2024 року. Оригінали копій документів, які вони долучила до позову наявні. З протоколом № 1 засідання комісії з розгляду випадків булігну( цькування) при звільненні ознайомлена , на засіданні не була присутньою , заяви на комісію не подавала. З наказом №33-од від 24.05.2024 року " Про тимчасовен відсторонення від виконання посадових обов`язків ОСОБА_1 " ознайомлена 25.05.2024 року та його не оскаржувала. Окрім того, ОСОБА_1 пояснила, що кримінальне провадження стосовно неї закрито .

Представники відповідача та представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача заперечили проти позову, просили відмовити у задоволенні позовних вимог.Адвокат Самолюк В. В. звернув увагу, що аморальний проступок не пов`язаний із притягненням до відповідальності. Ствердив, що факт вчинення аморального проступку ОСОБА_1 доведено - допустила нецензурнцу лайку, фізичне насильство.

Свідок ОСОБА_3 показала суду, що 24.05.2024 ( п`ятниця) зауч привела ОСОБА_14 , яка розповіла , що 18.05.2024 року на уроці фізкультури, в спортзалі , де присутні учні 7 і 9-А класу , вона гралася із ОСОБА_15 , в якись момент остання заплакала. Після цього позивачка, вийшовши із свого кабінету в присутності учнів висловлювалася нецензурними словами в сторону ОСОБА_16 , кинула кепку, вдарила її по губам, обличчю, почала знімати штани та майку. При цьому ОСОБА_1 штани стягнула частково , ОСОБА_16 вирвалася , побігла в гуртожиток , плакала , поїхала додому та пізніше повідомила , що не буде навчатися із-за вищезазначеної події на уроці фізкультури. Вона про цей випадок повідомила Волинську обласну раду, створено коміісію, опитано дітей. Так, ОСОБА_17 - ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 в присутності психолога, соціального педагога повторили подію на уроці фізкультури ІНФОРМАЦІЯ_1 , як розповіла ОСОБА_23 . У школі нею створено комісію стосовно розслідування вказаного випадку та 24.05.2024 ОСОБА_1 відсторонено від виконання посаджових обов`язків ОСОБА_1 , а в послідуючому її звільнено з роботи. Ствердила , що в правоохоронні органи зверталася по цьому випадку, працівники ювенальної поліції проводили розслідування, діти давали свідчення. ОСОБА_16 мами забрала заяву із поліції, кримінальне провадження закрито.

Неповнолітній свідок ОСОБА_6 в присутності законного представника ОСОБА_24 , завідувача сектору у справах дітей виконавчого комітету Заболоттівської селищної ради ОСОБА_25 пояснила, що ОСОБА_1 не проводила урок фізкультури із 7 та 9-А класами, а сиділа в своєму кабінеті.Після того, як заплакала ОСОБА_15 , ОСОБА_1 грубо поставилася до неї - почала знімати з неї штани, нанесла два удари по щоці, коли вона виходила із спортзалу почала її обзивати дослівно " з ніг до голови". ОСОБА_16 пішла в кімнату і поїхала додому , через тиждень хотіла забрати документи із школи. Заяву про випадок 18.05.2024 на уроці фізкультури писала 24.05.2024 добровільно, спілкувалася із працівниками поліції. Забрали заяву із поліції , бо був тиск однієї вчительки. ОСОБА_16 підтвердила, що ОСОБА_1 боїться, зі сторони останньої були нецензурні слова, погрози.

Неповнолітній свідок ОСОБА_17 - ОСОБА_18 підтвердив пояснення ОСОБА_6 . Додатково пояснив, що був раніше випадок, що ОСОБА_1 розбила носа , нецензурно лаялася .

Завідувач сектору у справах дітей виконавчого комітету Заболоттівської селищної ради ОСОБА_25 , в присутності якої були заслухані неповнолітні вищезазначені свідки підтвердили, що вважає свідчення останніх є правдивими.

Свідок ОСОБА_7 показала суду, що після події на уроці фізкультури, ОСОБА_26 тиждень не відвідувала уроки та після повідомила, що вона та її брат і сестра більше не будуть навчатися в школі. При спілкуванні дитина ОСОБА_26 розповіла про її конфлікит із ОСОБА_1 на уроці фізкультури 18.05.2024 року в спортзалі, що пізніше поторили діти ОСОБА_22 , ОСОБА_20 , ОСОБА_19 , які повторили лайку вчителя.

Ухвалою суду від 01.10.2024 року ( протокольно) відмовлено у задоволенні клопотання позивачки ОСОБА_1 допитати неповнолітнього свідка ОСОБА_27 , оскільки воно не заявлено після початку розгляду справи по суті.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до переконання, що у позові слід відмовити, виходячи із наступних мотивів.

Відповідно до 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Сторони визнали , що ОСОБА_1 відповідно до наказу № 24-к від 31.08.2010 року з 01.09.2010 року призначена вчителем фізичного виховання та вихователем Заболоттівської спеціальної школи -інтернату, а в послідуючому переведена на посаду вчителя фізичної культури з повним тижневим навантаженням Заболоттівської спеціальної школи Волинської обласної ради, що підтверджено копією наказу про прийняття, копією трудової книжки серіїї НОМЕР_1 від 17.10.2005 ОСОБА_28 ( а. с. 7, 9-15).

ОСОБА_6 24.05.2024 звернулася із заявою щодо вчинення булігну стосовно вчителем фізичної культури ОСОБА_1 18.05.2024 року, що підтверджеено копієї цієї заяви ( а. с.16).

Наказом № 32-о/д віжд 24.05.2024 року т. в. о. директора ОСОБА_3 " Про створення комісії щодо розслідування випадку булінгу в закладі , побиття та фізичного насилля над дитиною " створено зазначено комісію в складі: голови - ОСОБА_3 , т. в.о. директор, членів комісії: ОСОБА_7 - заступника з навчальної роботи, ОСОБА_8 - заступника з виховної роботи, ОСОБА_9 - соціального педагога, ОСОБА_10 - практичного психолога ( а. с. 17).

Згідно до протоколу № 1 засідання з вищезазначеної комісії з розгляду випадків булінгу ( цікування) від 24.05. 2024 року , вирішено з метою запобігання повторним проявам булінгу з елементами фізичного насилля в закладі для дітей з особливими освітніми потребами , вжити захід , а саме звільнити з займаної посади ОСОБА_1 , відсторонити її від виконання посадових обов`язків до повного з`ясування обставин і прийняття кінцевого рішення ( а. с. 18-19).

Наказом № 33-о/д від 24.05.2024 року т.в.о. директора ОСОБА_3 ОСОБА_1 тимчасово відсторонено від виконання своїх посадових обов`язків вчителя фізичної культури до повного з`ясування обставин булінгу, вчиненого фізичного насилля і побиття учениці 9 класу ОСОБА_6 на уроці фізичної культури 18 травня 2024 року ( а. с. 20).

Відповідно до Наказу №36 к/тр від 27.05.2024 року Заболоттівської спеціальної школи Волинської обласної ради «Про звільнення ОСОБА_1 у зв`язку із вчиненням аморального вчинку», ОСОБА_1 звільнено із займаної посади вчителя фізичної культури, в зв`язку із вчиненням аморального проступку, несумісного з продовженням даної роботи згідно п. 3 ч. 1 ст. 41 Кодексу законів про працю України.

Як встановлено під час судового розгляду, позивачка ОСОБА_1 на час звільнення займала посаду вчителя фізичної культури Заболоттівської спеціальної школи Волинської обласної ради.

Статтею 41 КЗпП України зазначено додаткові підстави розірвання трудового договору з ініціативи роботодавця з окремими категоріями працівників за певних умов та зазначено, що трудовий договір з ініціативи роботодавця може бути розірваний також у випадках: 3) вчинення працівником, який виконує виховні функції, аморального проступку, не сумісного з продовженням даної роботи.

До суб`єктів, які можуть бути звільнені за вказаною підставою, належать учасники освітнього процесу, зазначені у статті 52 Закону України «Про освіту», а саме: педагогічні, наукові, науково-педагогічні працівники, інші особи, передбачені спеціальними законами та залучені до освітнього процесу у порядку, що встановлюється закладом освіти.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.06.2000 № 963 «Про затвердження переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників» посада вчителя включена до переліку посад педагогічних працівників.

Згідно із Законом України «Про повну загальну середню освіту» спеціальна школа - заклад загальної середньої освіти для осіб з особливими освітніми потребами, зумовленими порушеннями інтелектуального розвитку, фізичними та/або сенсорними порушеннями.

Частиною 1 статті 60 Закону України «Про освіту» передбачено, що робочий час педагогічного працівника включає час виконання ним навчальної, виховної, методичної, організаційної роботи та іншої педагогічної діяльності, передбаченої трудовим договором.

«Виховний процес є невід`ємною складовою освітнього процесу у закладах освіти і має ґрунтуватися на загальнолюдських цінностях, культурних цінностях Українського народу, цінностях громадянського (вільного демократичного) суспільства, принципах верховенства права, дотримання прав і свобод людини і громадянина, принципах, визначених Законом України «Про освіту», та спрямовуватися на формування:

- відповідальних та чесних громадян, які здатні до свідомого суспільного вибору та спрямування своєї діяльності на користь іншим людям і суспільству;

- поваги до гідності, прав, свобод, законних інтересів людини і громадянина;

- нетерпимості до приниження честі та гідності людини, фізичного або психологічного насильства, а також до дискримінації за будь-якою ознакою;

- усвідомленої потреби в дотриманні Конституції та законів України, нетерпимості до їх порушення, проявів корупції та порушень академічної доброчесності;

- громадянської культури та культури демократії;

- почуттів доброти, милосердя, толерантності, турботи, справедливості, шанобливого ставлення до сім`ї, відповідальності за свої дії», - стаття 15 Закону України «Про повну загальну середню освіту».

Аналогічно Положення про спеціальну школу, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2019 року № 221 містить складову, що передбачає виховні функції педагогічних працівників. Зокрема, пунктом 42 цього Положення визначено, що: «Освітня програма спеціальної школи в обов`язковому порядку повинна містити корекційно-розвитковий та виховний складники, що враховують специфіку розвитку та потреби учнів». Згідно пункту 54 цього ж Положення: «54. Виховний процес є невід`ємною складовою освітнього процесу у спеціальній школі і ґрунтується на принципах, визначених Законами України Про освіту, Про дошкільну освіту та Про повну загальну середню освіту, Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків.».

Таким чином, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 належить до категорії працівників, які можуть бути звільнені на підставі п.3 ч.1 ст.41 КЗпП України, оскільки на неї чинним законодавством України, а також посадовою інструкцією покладено виконання виховних функцій, тобто, здійснення в межах своїх повноважень педагогічних заходів, спрямованих на розвиток особистості шляхом формування та застосування її компетентностей.

Відповідно до частини 2 статті 54 Закону України «Про освіту» педагогічні, науково-педагогічні та наукові працівники зобов`язані:

- постійно підвищувати свій професійний і загальнокультурний рівні та педагогічну майстерність;

- виконувати освітню програму для досягнення здобувачами освіти передбачених нею результатів навчання;

- сприяти розвитку здібностей здобувачів освіти, формуванню навичок здорового способу життя, дбати про їхнє фізичне і психічне здоров`я;

- дотримуватися академічної доброчесності та забезпечувати її дотримання здобувачами освіти в освітньому процесі та науковій діяльності;

- дотримуватися педагогічної етики;

- поважати гідність, права, свободи і законні інтереси всіх учасників освітнього процесу;

- настановленням і особистим прикладом утверджувати повагу до суспільної моралі та суспільних цінностей, зокрема правди, справедливості, патріотизму, гуманізму, толерантності, працелюбства;

- формувати у здобувачів освіти усвідомлення необхідності додержуватися Конституції та законів України, захищати суверенітет і територіальну цілісність України;

- захищати здобувачів освіти під час освітнього процесу від будь-яких форм фізичного та психологічного насильства, приниження честі та гідності, дискримінації за будь-якою ознакою, пропаганди та агітації, що завдають шкоди здоров`ю здобувача освіти, запобігати вживанню ними та іншими особами на території закладів освіти алкогольних напоїв, наркотичних засобів, іншим шкідливим звичкам;

- додержуватися установчих документів та правил внутрішнього розпорядку закладу освіти, виконувати свої посадові обов`язки;

- повідомляти керівництво закладу освіти про факти булінгу (цькування) стосовно здобувачів освіти, педагогічних, науково-педагогічних, наукових працівників, інших осіб, які залучаються до освітнього процесу, свідком якого вони були особисто або інформацію про які отримали від інших осіб, вживати невідкладних заходів для припинення булінгу (цькування).

Відповідно до ч.ч. 3, 6 ст. 54 Закону України «Про освіту» педагогічні, науково-педагогічні та наукові працівники мають також інші права та обов`язки, передбачені законодавством, колективним договором, трудовим договором та/або установчими документами закладу освіти. Відволікання педагогічних, науково-педагогічних і наукових працівників від виконання професійних обов`язків не допускається, крім випадків, передбачених законодавством. Особи, винні в порушенні цієї статті, несуть відповідальність згідно з законом.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ст.10 Закону України «Про охорону дитинства» кожній дитині гарантується право на свободу, особисту недоторканність та захист гідності. Дисципліна і порядок у сім`ї, навчальних та інших дитячих закладах мають забезпечуватися на принципах, що ґрунтуються на взаємоповазі, справедливості і виключають приниження честі та гідності дитини.

Частиною 1, 2 статті 3, стаття 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

З копії посадової інструкції № 4 вчителя Заболоттівської спеціальної школи вбачається, що до посадових обов`язків вчителя включено обов`язок дотримуватися етичних норм поведінки в школі, побуті, громадських місцях, які відповідають соціальному статусу вчителя, захищати від будь-яких форм фізичного та психологічного насильства, приниження честі та гідності, дискримінації за будь-якою ознакою, пропаганди, агітації та булінгу в усіх його проявах. За застосування, в тому числі одноразове, методів виховання, пов`язаних з фізичним і/чи психологічним насиллям над особистістю учня, а також скоєння іншого аморального вчинку вчитель може бути звільнений з посади відповідно до трудового законодавства і Закону України «Про освіту». Із вказаною посадовою інструкцією ОСОБА_1 була ознайомлена, що підтверджується її особистим підписом ( а. с. 56-61).

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» передбачено, що з підстав вчинення аморального проступку, несумісного з продовженням даної роботи (п.3 ст.41 КЗпП), можуть бути звільнені лише ті працівники, які займаються виховною діяльністю, наприклад, вихователі, вчителі, викладачі, практичні психологи, соціальні педагоги, майстри виробничого навчання, методисти, педагогічні працівники позашкільних закладів. Таке звільнення допускається як за вчинення аморального проступку при виконанні трудових обов`язків, так і не пов`язаного з ними (вчинення такого проступку в громадських місцях або в побуті). Звільнення не може бути визнано правильним, якщо воно проведено лише внаслідок загальної оцінки поведінки працівника, не підтвердженої конкретними фактами.

У справі у справі № 560/893/17 (провадження № 61-48706св18) від 27.03.2019 р. Верховний Суд зазначив, що термін «аморальний проступок» є оціночним поняттям, оскільки не конкретизований законодавцем, а тому суду, як правозастосовному органу, надано можливість на свій розсуд надавати оцінку на підставі встановлених обставин справи щодо того, чи є ті чи інші діяння аморальним проступком. Зокрема, аморальним проступком можна вважати діяння, що суперечить загальноприйнятим нормам і правилам, порушує моральні устої суспільства, моральні цінності, які склалися в суспільстві, і суперечить змісту трудової функції конкретного працівника.

Така підвищена відповідальність педагогічних працівників обумовлена тим, що вони перебувають в особливих відносинах та виконують специфічні функції, які не обмежуються лише формальним виконанням трудових обов`язків вчителя (педагога, вихователя), а й здійснюють виховну функцію, не властиву іншим категоріям працівників.

Звільнення працівника, який виконує виховні функції та який вчинив аморальний проступок, допускається за наявності двох умов: 1) аморальний проступок повинен бути підтверджений фактами; 2) вчинення проступку несумісне з продовженням роботи, що має виховну функцію.

Звільнення допускається за вчинення аморального проступку як при виконанні трудових обов`язків, так і не пов`язаного з ними (вчинення такого проступку в громадських місцях або в побуті).

Отже, якщо педагог недостойною поведінкою скомпрометував себе перед учнями, іншими учасниками навчально-виховного процесу, порушив моральні норми, втратив тим самим авторитет, дискредитував себе як педагог, що унеможливлює досягнення мети навчально-виховного процесу, він підлягає звільненню з роботи за пунктом 3 статті 41 КЗпП України.

Підставою для звільнення за пунктом 3 частини першої статті 41 КЗпП України є не будь-який аморальний проступок, а такий, що несумісний із продовженням цієї роботи. Оскільки законодавцем не визначено критеріїв визначення межі між проступками, сумісними і не сумісними з продовженням роботи, тому суд зобов`язаний з метою виконання завдання цивільного судочинства самостійно надати оцінку і встановити чи є вчинений аморальний проступок, за який звільнено працівника, таким, що сумісний із продовженням роботи з урахуванням конкретних обставин справи.

Працівники, які виконують виховну функцію, зобов`язані бути людиною високих моральних переконань та бездоганної поведінки. Особистий приклад викладача та його авторитет і високоморальна поведінка мають виключно важливе значення у формуванні свідомості молоді. Унаслідок цього, якщо педагог недостойною поведінкою скомпрометував себе перед учнями, іншими особами порушив моральні норми, втратив тим самим авторитет, дискредитував себе як вихователь, він може бути звільнений з роботи за п. 3 ст. 41 КЗпП України.

До таких висновків дійшов Верховний Суд у своїх постановах від 07 травня 2018 року у справі № 243/8522/17 (провадження № 61-13316св18), від 27 липня 2021 року у справі № 357/4897/20 (провадження № 61-3751св21), 09 листопада 2022 року у справі № 524/3625/20 (провадження № 61-2433ск22).

Судом установлено, що підставою звільнення ОСОБА_1 була заява учениці 9 класу Заболоттівської спеціальної школи Волинської обласної ради ОСОБА_6 про вчинення позивачкою фізичного насильства, нецензурної лайки відносно неї. Зі змісту даної заяви вбачається, що 18 травня 2024 року на уроці фізичної культури ОСОБА_1 вчинила булінг відносно учениці ОСОБА_6 , а саме: зривала з неї одяг, виражалася нецензурними словами та завдала удару по обличчю.

Факт вчинення аморального проступку ОСОБА_1 підтверджується протоколом №1 від 24 травня 2024 року, показавннями свідків у суді , свідченнями неповнолітніх свідків, заявою ОСОБА_6 ..

З огляду на все вище вказане, на думку суду, вчинений ОСОБА_1 по відношенню до учениці 9 класу Заболоттівської спеціальної школи проступок є аморальним та недопустимим, який суперечить загальноприйнятим нормам і правилам, принижує честь та гідність дітей, порушує моральні устої суспільства, моральні цінності, які склалися в суспільстві, і суперечить змісту трудової функції, тим самим дискредитуючи службово-виховні, посадові повноваження відповідного кола осіб.

Таким чином, суд прийшов до висновку відмовити в задоволенні позовних вимог стосовно поновлення на роботі ОСОБА_1 , а оплата за вимушений прогул є похідними вимогами, які пов`язані із поновленням на роботі

Отже, суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, дійшов висновку , відмовити у задоволенні позову.

За таких обставин, на підставі положень ст.141 ЦПК України витрати зі сплати судового збору з відповідача стягненню не підлягають.

Клопотання позивачки , її представники про визнання недопустимими доказом протоколу № 1 від 24.05. 2024 року не підлягає задоволенню за безпідсчтавністю .

Крім того, заперечення позивачки, її представника про те, що ОСОБА_1 не притягнуто до адміністративної відповідальності за булінг, а отже відсутні підстави для її звільнення з роботи та інші їх твердження про задоволення позову не заслуговують на увагу та спростовуються вищенаведеними належними, допустимими, достатніми , достовірними доказами на підставі яких суд відмовляє в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 4,12,13, 81, 263-265 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Заболоттівської спеціальної школи Волинської обласної ради, третя особа , яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Волинська обласна рада, про поновлення на роботі та оплату за час вимушеного прогулу - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи , якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи:

позивачка ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

представник позивачки адвокат Міщук Ірина Володимирівна , адреса: 43025 м. Луцьк, вул. Лесі Українки,буд. 10, офіс 21 , РНОКПП НОМЕР_3 ;

відповідач Заболоттівська спеціальна школа Волинської обласної ради, місцезнаходження: індекс 44142, вул.Незалежності, 15, сел. Заболоття Ковельського району Волинської області, ;

представники відповідача: ОСОБА_3 , адреса місця роботи: індекс 44142, вул.Незалежності, 15, сел. Заболоття Ковельського району Волинської області, РНОКПП невідомо;адвокат Самолюк Василь Васильович,адреса: 43025 м. Луцьк, вул. Гадний Узвіз,2, РНОКПП НОМЕР_4 ;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Волинська обласнна рада, місцерозташування : Україна, 43027, Майдан Київський, будинок,9 ,місто Луцьк,;

представники третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача : ОСОБА_29 , адреса місця роботи: АДРЕСА_2 ,РНОКПП НОМЕР_5 ; ОСОБА_5 , адреса місця роботи: АДРЕСА_2 ,РНОКПП НОМЕР_6 .

Дата складання повного рішення суду - 04.10.2024 року.

Суддя Ратнівського

районного суду Фазан О. З.