Справа № 405/1153/24
Провадження №2/405/202/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2024 року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого - судді Іванової Л.А.

при секретарі - Нетесі С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 405/1153/24 за позовом ОСОБА_1 (відповідно до довідки від 26.06.2022 року №3504- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання значиться за адресою: АДРЕСА_3 ) про стягнення аліментів на утримання дружини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з зазначеним вище позовом до відповідача ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з останнього на її (позивача) користь аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), починаючи стягнення з дня пред`явлення позову та до досягнення сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку.

В обґрунтування позову позивач зазначила, що 04 жовтня 2022 року між нею (позивачем) та відповідачем ОСОБА_2 укладено шлюб, який було зареєстровано в Подільському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), та від даного шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилася дитина - син ОСОБА_3 . Вказала, що в жовтні, 2023 року їх з відповідачем шлюбні відносини припинилися та з цього часу вона (позивач) з малолітнім сином почала проживати окремо. При цьому, відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, а тому враховуючи, що вона здійснює догляд за дитиною, в зв`язку з чим не працює, а відповідач, будучи військовослужбовцем, має можливість надавати матеріальну допомогу, оскільки отримує грошове забезпечення та інших дітей на утриманні не має, на підставі чого, виникла необхідність стягувати аліменти в примусовому порядку.

Ухвалою суду від 04.03.2024 року відкрито спрощене позовне провадження у даній цивільній справі та призначено справу до судового розгляду з викликом в судове засідання учасників справи. Надано учасникам справи процесуальний строк на подання заяв по суті справи.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання подала заяву, зареєстровану судом 15.05.2024 року за вх. № 12982 про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлявся судом належним чином в порядку ч.ч. 5, 6 ст. 128 ЦПК України, а також в порядку ч. ч. 11, 13 ст. 128 ЦПК України, зокрема, як шляхом надсилання текстового SMS повідомлення з використанням засобів мобільного зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення, при цьому, відповідно до довідки про доставку SMS, SMS-повідомлення, сформоване одержувачу ОСОБА_2 16.04.2024 року 17:13:08, на номер телефону НОМЕР_1 , доставлено: 16.04.2024, 17:19:28, а також шляхом поміщення оголошення на веб-сайті судової влади України про виклик відповідача в судове засідання, при чому з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки суду не відомі, заяви, клопотання, а також відзив на позов відповідач не подавав, тим самим, судом відзначається, що відповідач не скористався своїм правом на участь в судовому засіданні, надання суду пояснень та доказів на обґрунтування своєї позиції щодо заявлених позивачем позовних вимог.

З огляду на викладене вище, суд зауважує, що відповідач ОСОБА_2 , який обізнаний про наявність в суді справи, в якій він є відповідачем, будь-яких заяв, клопотань, письмових пояснень з приводу поданого позивачем позову, а також доказів на підтвердження своїх заперечень не подавав, на підставі чого, а також враховуючи категорію справи, предмет та підстави позову, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи по суті та вирішення судом спору по суті в даному судовому засіданні на підставі наявних у справі доказів.

Зваживши доводи, викладені в позові на обґрунтування позовних вимог, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, не суперечать законодавству, яке регулює сімейні правовідносини, та, разом з тим, є такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони зареєстрували шлюб 04 жовтня 2022 року у Подільському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), про що складено відповідний актовий запис за № 1076 та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2 .

Судом також встановлено та підтверджується матеріалами справи, що від шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданого Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) 09 листопада 2022 року, про що складено відповідний актовий запис за № 1059.

Батьками дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в свідоцтві про народження зазначені: батько « ОСОБА_2 » та мати « ОСОБА_1 ».

При цьому, зі змісту позовної заяви та документів, доданих позивачем до позову встановлено, зокрема, довідок від 26.06.2022 № 3504- та від 10.11.2022 № 3504- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, встановлено, що зареєстроване місце проживання позивача ОСОБА_1 та малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , значиться за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично вони проживають за адресою: АДРЕСА_2 .

Також з автоматизованої системи документообігу суду Програми «Д-3» судом встановлено, що судовим наказом Ленінського районного суду м. Кіровограда (суддя Іванова Л.А.) від 15 березня 2024 року (справа № 405/1152/24) стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання, значиться за адресою: АДРЕСА_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , відповідно до довідки від 26.06.2022 року №3504- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання малолітньої дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення аліментів з 22 лютого 2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

Суд зазначає, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу (ч.ч. 1, 2, 4 ст. 84 СК України).

Приписами ч. 6 ст.84СК України визначено, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Стаття 85 СК України регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання.

Аналіз даних положень сімейного законодавства дає підстави суду вважати, що сімейним законодавством України передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині матері незалежно від цієї обставини.

Сімейним кодексомУкраїни не встановлено максимального розміру аліментів, які можуть бути стягнені судом на утримання одного з подружжя. Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у результаті їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. При цьому, суд у першу чергу виходить з прожиткового мінімуму й життєвих потреб особи. Аліменти мають бути достатніми й співрозмірними з огляду на цілі зобов`язання по утриманню. Критерії, якими має керуватися суд при визначенні розміру аліментів, в законі значно розширені. Як і раніше, в першу чергу суд виходить з матеріального і сімейного стану платника та одержувача аліментів.

Матеріальне становище платника оцінюється, виходячи з вартості належного йому майна, розміру заробітку (доходу). Про матеріальне становище також свідчить розмір витрат, що здійснюються платником на утримання себе й членів своєї сім`ї.

Згідно зі ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану.

Суд акцентує увагу, що при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, виходить з положень ст. 84 Сімейного Кодексу України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», та бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу.

При цьому, суд враховує, що позивач звертаючись з позовом про стягнення аліментів на своє утримання до досягнення дитиною 3-ох річного віку у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, не обґрунтувала заявлений розмір аліментів, їх достатність та співрозмірність з огляду на життєві потреби, а так само, не повідомила суд про наявність судового наказу від 15.03.2024 року, який набрав законної сили про стягнення аліментів з відповідача ОСОБА_2 на утримання малолітнього сина - ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення сином повноліття.

З урахуванням зазначених вище обставин, що мають істотне значення для справи, виходячи з положень ч.ч. 2, 4 ст.84 України, за якими, позивач ОСОБА_1 , здійснюючи догляд за малолітньою дитиною - сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з нею (позивачем), має право на утримання від відповідача ОСОБА_2 - батька дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення дитиною трьох років, при цьому, суд враховує, що зазначене право позивач має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, при цьому, відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є молодою, працездатною особою, у зв`язку з чим відповідно, відповідач є таким, що може працювати, суд також враховує, що судовим наказом Ленінського районного суду м. Кіровограда від 15.03.2024 року з відповідача також стягнуто аліменти на користь позивача на утримання малолітнього сина в розмірі 1/4 частини доходу (заробітку), на підставі чого суд вважає за доцільне визначити розмір аліментів, які слід стягнути з відповідача на користь позивача на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу), що, на переконання суду, відповідатиме засадам розумності та справедливості.

Згідно з п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в частині суми платежу за один місяць.

Відповідно до ч. 6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у зв`язку з чим судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави, враховуючи, що позивач відповідно до положень Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору при поданні до суду позову про стягнення аліментів.

Відповідно до ст. ст.12, 81, 89, 141, 187, 211, 259, 263-265, 274-279, 354, 430 ЦПК України, ст. ст. 75, 80, 84 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , аліменти на її утримання у розмірі 1/8 частини всіх видів доходів (заробітку) щомісячно, починаючи з 22 лютого 2024 року, і до досягнення дитиною - сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь держави судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп.

Рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з підстав, передбачених ч.ч.2, 3 ст.354 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції, яким є Кропивницький апеляційний суд.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Лілія Андріївна Іванова