Провадження № 2-з/638/108/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2024 року суддя Дзержинського районного суду міста Харкова Цвірюк Д.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» про захист прав споживачів, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Дзержинського районного суду м.Харкова із заявою про забезпечення позову, в якій просить суд заборонити Приватному акціонерному товариству «Харківенергозбут» припиняти постачання електричної енергії до будинку за адресою: АДРЕСА_1 до набрання законної сили рішенням у цій справі.

В обґрунтування заяви посилається на те, що 07.10.2024 року позивачем до суду подано позов до Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» про захист прав споживачів, в якому просить суд визнати незаконним коригувальний платіж №06/1 від 23.09.2024 року за спожиту електроенергію за адресою: АДРЕСА_1 за період з 23.04.2024 року по 02.08.2024 року; скасувати коригувальний платіж №06/1 від 23.09.2024 року; зобов`язати ПрАТ «Харківенергозбут» перерахувати платежі за спожиту електричну енергію за період з квітня 2024 року по серпень 2024 року відповідно до вартості електричної енергії для побутових споживачів. Позовна заява мотивована тим, що відповідач без будь-якої правової підстави без узгодження з позивачем змінив тариф за спожиту електричну енергію з тарифу побутового споживання на тариф споживання для малих не побутових споживачів надіславши на адресу позивача коригувальний платіж з квітня 2024 року по серпень 2024 року, на заяву позивача про надання пояснень та підтверджуючих документів щодо підстав зміни тарифу за спожиту електричну енергію відповідач у передбачений законодавством та договором про постачання електричної енергії постачальником універсальної послуги відповіді не надав.

Як зазначено позивачем, він вважає, що відповідач навмисно змінив тариф на спожиту електричну енергію, встановивши тариф для юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців для того, щоб мати можливість припинити постачання електричної енергії до будинку за адресою: АДРЕСА_1 у разі несплати коригувального рахунку, оплата якого є неможливою, дуже надмірною для побутового споживача.

Позивач вважає, що співмірним засобом забезпечення позову є заборона відповідачу припиняти постачання електричної енергії до будинку позивача за адресою: АДРЕСА_1 , та вважає, що зустрічне забезпечення не є потрібним бо у разі скасування коригувального платежу сума нарахована за спожиту електричну енергію буде зменшена у кілька разів.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. (ч.2 ст.149 ЦПК України).

При цьому, виходячи з правової природи забезпечення позову, під останнім слід розуміти вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача та спрямованих проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, розтратити його, продати, знецінити або вчинити інші дії, що можуть призвести в майбутньому до певних складнощів при виконанні рішення суду.

Разом з тим, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується, в тому числі, шляхом заборони вчиняти певні дії.

Зі змісту заяви вбачається, що позивачем подано позов про визнання незаконним коригувального платежу №06/1 від 23.09.2024 року за спожиту електроенергію за адресою: АДРЕСА_1 за період з 23.04.2024 року по 02.08.2024 року; скасування коригувального платежу №06/1 від 23.09.2024 року; зобов`язання ПрАТ «Харківенергозбут» перерахувати платежі за спожиту електричну енергію за період з квітня 2024 року по серпень 2024 року відповідно до вартості електричної енергії для побутових споживачів

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Також суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду, а також є необхідними і для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів та безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Відповідно до ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Суд бере до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів, враховує необхідність збереження балансу прав і законних інтересів усіх учасників спірних правовідносин та інших осіб, не допускаючи використання заходу забезпечення позову у якості тиску на відповідача.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення є обов`язковим до виконання на всій території України. Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Як роз`яснено в п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач просить суд заборонити Приватному акціонерному товариству «Харківенергозбут» припиняти постачання електричної енергії до будинку за адресою: АДРЕСА_1 до набрання законної сили рішенням у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» про захист прав споживачів.

При цьому, заява про забезпечення позову не містить посилання на беззаперечні мотиви, за якими позивач вважає, що захист його прав, свобод та інтересів буде неможливим без вжиття відповідних заходів і для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Також, суд звертає увагу позивача на те, що пунктом 7.11 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312 передбачено, що на період розгляду судом спірних питань щодо порушення споживачем цих Правил та/або умов договорів, наявність яких передбачена цими Правилами, припинення електропостачання такого споживача, пов`язане з оскаржуваним фактом порушення, не здійснюється за умови своєчасного надання споживачем до моменту відключення відповідної ухвали суду про прийняття позовної заяви до розгляду. Відкриття провадження у справі після факту відключення споживача є підставою для відновлення електропостачання.

У постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 08.10.2018 у справі № 913/257/18, висловлена правова позиція, що враховується судом при розгляді заяви про забезпечення позову, відповідно до якої достатньою підставою для незастосування заходів щодо припинення електропостачання споживачу є ухвала про прийняття позовної заяви, а відкриття провадження у справі після факту відключення споживача є підставою для відновлення електропостачання.

З викладеного випливає, що у разі відкриття провадження у справі №638/18943/24, підставою для незастосування заходів щодо припинення електропостачання споживачу буде ухвала про відкриття провадження у справі.

Ухвалою від 10 жовтня 2024 року суд відкрив провадження у справі №638/18943/24.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд доходить висновку, що позивачем у заяві про вжиття заходів щодо забезпечення позову не наведено достатніх обґрунтувань, які б свідчили про існування очевидної небезпеки істотного ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту або поновлення порушених прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Аналізуючи вищевикладені обставини, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог позивача щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, які позивач просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 149-150, 153, 260, 261 ЦПК України, суддя,-

постановив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» про захист прав споживачів - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя: Д.В.Цвірюк