Справа № 2-365/2011
Провадження №2-з/525/5/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.09.2024 селище Велика Багачка Великобагачанський районний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді Прасол Я.В.,

секретаря судового засідання Хоменка М.М.,

з участю представника заявників адвоката Якимової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Велика Багачка Полтавської області в режимі відеоконференції клопотання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , представник заявників адвокат Якимова Ольга Володимирівна, про скасування заходів забезпечення позову, заінтересовані особи: Акціонерне товариство «ПроКредит Банк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс», Миргородський відділ державної виконавчої служби Миргородського району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції,

у с т а н о в и в:

Адвокат Якимова О.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулась до суду з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову, у виді тимчасового обмеження ОСОБА_2 та ОСОБА_1 права виїзду за кордон, вжитих ухвалою Великобагачанського районного суду Полтавської області від 26.10.2011 у справі №2-365/2011 за позовом ПАТ «ПроКредит Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення боргу.

Обгрунтовуючи клопотання посилається на те, що рішенням Великобагачанського районного суду Полтавської області від 02.11.2011 у справі №2-365/2011 позов ПАТ «ПроКредит Банк» задоволено та стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 солідарно заборгованість за кредитним договором №11.7194 від 13.12.2006 у розмірі 55029 грн. 24 коп. та судові витрати.

ОСОБА_1 звернувся до Державної прикордонної служби з приводу перетину кордону ним та його батьком ОСОБА_2 та отримав відповідь про те, що станом на 24.10.2023 у Державній прикордонній службі виконується ухвала Великобагачанського районного суду Полтавської області від 26.10.2011 у цивільній справі №2-365/11.

Відповідно до інформації наданої Управлінням забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 13.08.2024 на адвокатський запит, згідно з даними Системи, зокрема зі спец розділу (архіву) установлено, що на примусовому виконанні в Великобагачанському районному ВДВС ГТУЮ в Полтавській області перебувало виконавче провадження №30904900 з примусового виконання виконавчого листа №2-365/11, виданого 09.12.2011 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «ПроКредит Банк» заборгованості в розмірі 55029,24 грн. в солідарному порядку, яке постановою державного виконавця від 29.12.2012 завершене на підставі п. 5 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження». Виконавче провадження №30904900 знищене у встановленому порядку, у зв`язку з закінченням строку його зберігання.

З 29.12.2012 рішення суду не виконується, виконавчий лист був повернутий стягувачу та не був пред`явлений повторно для виконання. Заходи забезпечення позову, які діють понад 10 років є обтяжливими для заявників, необхідність у забезпеченні позову відпала, з цих підстав просила скасувати заходи забезпечення позову.

04.09.2024 судом призначено розгляд клопотання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на 09.09.2024.

09.09.2024 до участі у справі, як заінтересовану особу стягувача залучено АТ «ПроКредит Банк», розгляд клопотання відкладено на 18.09.2024.

16.09.2024 на адресу суду надійшла заява АТ «ПроКредит Банк» про розгляд справи без участі їхнього представника, повідомляють, що усі права вимоги по кредитних зобов`язаннях ОСОБА_2 перед АТ «ПроКредит Банк» відступлені на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна».

18.09.2024 до участі у справі залучено заінтересовану особу ТОВ «Свеа Фінанс» (колишня назва «Росвен Інвест Україна»), розгляд клопотання відкладено на 23.09.2024.

23.09.2024 до участі у справі залучено Миргородський відділ державної виконавчої служби Миргородського району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та витребувано додаткові докази по справі, розгляд клопотання відкладено на 30.09.2024.

У судовому засіданні 30.09.2024 представник заявників адвокат Якимова О.В. клопотання підтримала, просила його задовольнити, посилалася на те, що обтяження встановлене ухвалою суду 26.10.2011 щодо заявників носить тимчасовий характер, рішення суду більше 10 років не виконується, стягувач не скористався своїм правом звернення виконавчого листа до виконання повторно, строки його пред`явлення до виконання закінчилися, тому продовження дії заходів забезпечення позову є несправедливими, особливо в умовах воєнного стану, який діє в Україні.

Інші учасники судового розгляду у судове не з`явилися, про місце, дату та час розгляду справи повідомлені належним чином.

Заслухавши пояснення представника заявників, вивчивши матеріали поданого клопотання, цивільної справи №2-365/11, суд приходить до наступних висновків.

Судом установлено, що ухвалою Великобагачанського районного суду Полтавської області від 26.10.2011 вжито заходи забезпечення позову ПАТ «ПроКредит Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення боргу, шляхом тимчасового обмеження ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон до виконання зобов`язань за кредитним договором №11.7194 від 13.12.2006 (а.с. 53, 82).

Рішенням Великобагачанського районного суду Полтавської області від 02.11.2011 стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «ПроКредит Банк» суму боргу за кредитним договором №11.7194 від 13.12.2006, яка становить 55029 грн. 24 коп. Стягнуто в рівних частках з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 судові витрати по 275 грн. 15 коп. судового збору та по 60 грн. з кожного витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу (а.с. 60, 83).

Рішення суду набрало законної сили, виконавчі листи 13.12.2011 направлені на адресу стягувача АТ «ПроКредит Банк» (а.с. 64).

Згідно листа Центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 24.10.2023, станом на день надання відповіді на 14 год. 30 хв. 24.10.2023 у Державній прикордонній службі України виконується ухвала Великобагачанського районного суду Полтавської області від 12.10.2011 у цивільній справі №2-365/11 (а.с. 84).

Відповідно до листа Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерств юстиції №38277/39539-26-24/15.5 від 13.08.2024, відповідно до даних Системи, зокрема даних із спец розділу ( архіву) установлено, що на примусовому виконанні у Великобагачанському районному ВДВС ГТУЮ в Полтавській області перебувало виконавче провадження №30904900 з примусового виконання виконавчого листа №2-365/10, виданого 09.12.2011 Великобагачанським районним судом Полтавської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «ПроКредит Банк» заборгованості у розмірі 55029,24 грн. в солідарному порядку, яке постановою державного виконавця від 29.12.2012 завершене на підставі п. 5 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» ( в редакції чинній на момент вчинення виконавчої дії). Виконавче провадження №30904900 знищене за закінченням строку його зберігання (а.с. 85).

Згідно листа Миргородського відділу ДВС у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 30.09.2024, на виконанні у Відділі перебували виконавчі провадження:

- №30905171 з примусового виконання виконавчого листа №2-365/11 виданого 09.12.2011 Великобагачанським районним судом Полтавської області про стягнення з ОСОБА_1 судових витрат на користь АТ «ПроКредит Банк» в розмірі 335, 15 грн. Виконавчий документ повернутий стягувачу 29.12.2012 відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» ( у редакції що діяла на момент вчинення виконавчої дії);

- №30904900 з примусового виконання виконавчого листа №2-365/10 виданого 09.12.2011 Великобагачанським районним судом Полтавської області про стягнення з ОСОБА_1 солідарно боргу на користь АТ «ПроКредит Банк» в розмірі 55029,24 грн. Виконавчий документ повернутий стягувачу 29.12.2012 відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» ( у редакції що діяла на момент вчинення виконавчої дії);

- №30904591 з примусового виконання виконавчого листа №2-365/10 виданого 09.12.2011 Великобагачанським районним судом Полтавської області про стягнення з ОСОБА_2 солідарно боргу на користь АТ «ПроКредит Банк» в розмірі 55029,24 грн. Виконавчий документ повернутий стягувачу 30.05.2013 відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» ( у редакції що діяла на момент вчинення виконавчої дії).

Матеріали виконавчих проваджень знищені згідно ч. 2 розділу ХІ Правил ведення діловодства та архіву у органах виконавчої служби та приватними виконавцями (а.с. 148)

Згідно з ч. ч. 1, 2, 4, 7, 8 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею (ч. ч. 1, 2 ст. 411 ЦПК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 441 ЦПК України, суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Відповідно до постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 04.10.2023 у справі № 504/158/22, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод чи інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову. Правова природа арешту майна чи іншого обмеження стосовно майна, вчиненого у зв`язку із провадженням у цивільній справі, полягає у обмеженні права розпорядженні ним (продаж, дарування, відчуження в інший спосіб, передання в заставу, іпотеку, укладення інших правочинів чи перероблення майна), при цьому за власником зберігається право користування. Таке обмеження допускається, якщо воно передбачено законом і є обґрунтованим.

Зі змісту Постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 21.06.2023 у справі № 521/19246/20 убачається, що порядок та підстави скасування заходів забезпечення позову встановлено статтею 158 ЦПК України, частинами першою, четвертою, дев`ятою якої передбачено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Отже, забезпечувальні заходи застосовуються та скасовуються судом шляхом ухвалення процесуального рішення - ухвали.

Наслідком скасування заходів забезпечення позову є зняття всіх обмежень, встановлених забезпеченням позову.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 47 «Про виконавче провадження», у редакції чинній на момент повернення виконавчих листів, виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у результаті вжитих державним виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з`ясувати місцезнаходження боржника юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку з втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані за безпосередньої участі боржника).

Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону ( ч. 5 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» у редакції чинній на момент вчинення виконавчої дії).

Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 22 ЗУ «Про виконавче провадження», у редакції чинній на момент вчинення виконавчої дії, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

За таких обставин, зважаючи на те, що виконавчі документи були повернуті стягувачу, виконавче провадження закінчено, більше десяти років виконавчі листи повторно для їх примусового виконання стягувачем не пред`являлися, застосовані судом заходи забезпечення позову у виді тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон підлягають скасуванню. Важливою обставиною є те, що строк пред`явлення до повторного виконання виконавчих листів сплинув.

Відповідно до статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Виходячи з наведених норм Закону сам факт наявності невиконаного рішення суду чи іншого органу боржником не є достатньою підставою для тимчасової заборони виїзду особи за кордон без обов`язкового визначення дій боржника з ухилення від виконання рішення.

Відповідно до ст. 313 ЦК України фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках,встановлених законом.

Закон України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Відповідно до п. 2 ст. 6 вищевказаного Закону підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон є наявність невиконаних зобов`язань, але лише до моменту виконання зобов`язань, або розв`язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов`язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Як зазначено в ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що клопотання ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 158, 258, 259, 260, 441 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Клопотання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , представник заявників адвокат Якимова Ольга Володимирівна, про скасування заходів забезпечення позову, заінтересовані особи: Акціонерне товариство «ПроКредит Банк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс», Миргородський відділ державної виконавчої служби Миргородського району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Великобагачанського районного суду Полтавської області від 26 жовтня 2011 року у справі №2-365/11 за позовом Публічного акціонерного товариства "ПроКредит Банк" до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення боргу, у виді:

- тимчасового обмеження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , права виїзду за кордон;

- тимчасового обмеження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , права виїзду за кордон.

Виконання ухвали доручити Державній прикордонній службі України, яка розташована за адресою: вул. Володимирська, 26, м. Київ, 01601.

Копію ухвали після набрання нею законної сили направити до Державної прикордонної служби України, для виконання; іншим заінтересованим особам для відому.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення повного тексту даної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складено 04.10.2024.

Суддя Я.В. Прасол