Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/5147/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.10.2024 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого - судді Левка Т.Ю., секретар судового засідання Онисько С.С. розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду м. Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування Виконавчого комітету Пийтерфолвівської сільської ради Берегівського району, про розірвання шлюбу та позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Бровді І.А., звернувся до Виноградівського районного суду Закарпатської області із позовом до відповідачки ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування Виконавчого комітету Пийтерфолвівської сільської ради Берегівського району, про розірвання шлюбу та позбавлення батьківських прав.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 19 вересня 2020 року між позивачем ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_1 виданий 28.11.2018 органом 2114, КПП НОМЕР_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що зареєстрована та проживає за адресою АДРЕСА_2 , паспорт № НОМЕР_3 виданий 04 листопада 2020 року органом 2114, КПП НОМЕР_4 , укладено шлюб, який зареєстровано 19 вересня 2020 року, про виконавчим комітетом Неветленфолівської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області зроблено відповідний актовий запис у книзі реєстрації шлюбів за № 10. Після реєстрації шлюбу, відповідач взяла прізвище чоловіка ОСОБА_2 . Про одруження сім`я ОСОБА_2 отримали свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_5 від 19.09.2020. У шлюбі сім`ї ОСОБА_2 народилась одна дитина, а саме ІНФОРМАЦІЯ_3 народився син ОСОБА_5 , про що 17 березня 2021 року видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_6 . Протягом останніх півтора року дружина почала проживати окремо, і пішла проживати у будинок своїх батьків за адресою АДРЕСА_3 .Подружнє життя між ними, не склалось, вони не зійшлися характерами, у них стали різні погляди на життя. Шлюб між подружжям ОСОБА_2 фактично розпався, вони припинили подружні відносини, шлюб існує тільки формально. Починаючи із жовтня 2022 року позивач із відповідачкою проживають окремо. З січня 2023 року Відповідач приїхавши до будинку позивача, сина залишила разом із позивачем, а сама поїхала у невідомому напрямку. Із вказаного період часу малолітній син проживає разом із своїм батьком позивачем. Починаючи із січня 2023 року дружина відповідач ОСОБА_2 , зовсім не турбується і цікавиться про матеріальний стан свого сина. Син перебуває на повному майновому утриманні свого батька ОСОБА_1 , а також батько повністю дбає про його фізичний і моральний стан, а також про його духовний стан. Дружина відповідач ОСОБА_2 самоусунулась від виховання та утримання неповнолітнього сина. Його життям не цікавиться, зав`язків з ним не підтримує. Позивач є єдиним піклувальником малолітнього сина, здійснює за ним постійний догляд, якого він потребує, через те, що є малолітнім, самостійно здійснює його утримання та виховання. Відповідач після із сином не спілкується, ніяким чином не піклується нього, не проявляє заінтересованості в подальшій його долі, не цікавиться успіхами сина, станом його здоров`я, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, підготовкою малолітнього сина до самостійного життя, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання; не надає доступ до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі. Відповідачка покладених законом на батьків обов`язків, не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової або будь-якої іншої участі у вихованні сина.

За таких обставин позивач просить шлюб розірвати та позбавити відповідачку батьківських прав відносно сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Позивач та його представник у підготовче засідання не з`явилися, однак представник позивача подав до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у їх відсутність.

Відповідачка належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, в підготовче засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає повністю, на розірвання шлюбу згідна, проти позбавлення батьківських прав відносно сина ОСОБА_5 не заперечує.

Представник третьої особи органу опіки та піклування Пийтерфолвівської сільської ради Берегівського району Закарпатської області в підготовче засідання також не з`явився, однак подав до суду заяву про підтримання вимог позивача, розгляд справи у його відсутність та надав суду висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачки ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідачкою позов визнано повністю, що не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому в порядку ст.206 ЦПК України визнання нею позову прийнято судом.

Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку ст.223 ЦПК України необов`язковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін та визнання позову відповідачкою, суд вважає за можливе у підготовчому с засіданні ухвалити рішення про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Суд встановив, що сторони зареєстрували шлюб 19 вересня 2020 року у виконавчому комітеті Неветленфолівської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області, про що зроблено відповідний актовий запис у книзі реєстрації шлюбів за № 10, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_5 від 19.09.2020.

Від шлюбу у сторін народилася одна дитина - син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Спільне подружнє життя у сторін не склалося. Різні характери та погляди на сімейне життя призвели до розпаду сім`ї. Між ними відсутнє взаєморозуміння.

З жовтня 2022 року шлюбні відносини сторін припинилися.

Сторони проживають окремо.

Шлюб сторін носить формальний характер.

Позивач остаточно визначився і зберегти шлюб не бажає, наполягає на розірванні шлюбу.

Відповідачка на розірвання шлюбу згідна.

Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків.

У відповідності із ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що розлад в сім`ї носить стійкий характер, сім`я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та інтересам їх неповнолітньої дитини, що має істотне значення, а відтак, позовні вимоги по розірвання шлюбу слід задоволити.

Щодо позовної вимоги про позбавлення батьківських прав, суд зазначає наступне.

Дитина сторін - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає разом з батьком ОСОБА_1 у житловому будинку за адресою АДРЕСА_4 та перебуває на його повному утриманні.

Мати дитини, відповідачка ОСОБА_2 не бере участь у житті, утриманні та вихованні сина, з дитиною не спілкується, ніяким чином не піклується нього, не проявляє заінтересованості в подальшій його долі, не цікавиться успіхами сина, станом його здоров`я, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, підготовкою малолітнього сина до самостійного життя, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання; не надає доступ до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі.

Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Пийтерфолвівської сільської ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої дитини, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ,затвердженого рішенням виконавчого комітету Пийтерфолвівської сільської ради від 25.09.2024 року № 100, встановлено, що згідно довідки про склад сім`ї та акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 18.09.2024 року, виданих старостою Неветленфолвівського старостинського округу, з`ясовано, що ОСОБА_1 самостійно здійснює догляд за сином. Батько дитини характеризується позитивно, скарг та зауважень виконавчий комітет Пийтерфолвівської сільської ради не отримував, шкідливих звичок не має. Дохід має з продажу власно вирощеної сільськогосподарської продукції. Матеріально-житлові умови проживання задовільні. Мати дитини ніяким чином не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не цікавиться станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини. Тобто, створилися умови, які шкодять інтересам дитини. Відповідачка не виконує батьківські обов`язки, покладені на неї законодавством, не відвідує, не бере матеріальної, грошової, та іншої участі у вихованні дитини. Мати, ОСОБА_2 свідомо самоусунулась від виховання дитини. На адресу органу опіки та піклування Пийтерфолвівської сільської ради отримано заяву від відповідачки про те, що вона не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно дитини, у зв`язку з тим, що вона більшість часу перебуває за кордоном, тому не має можливості виконувати свої батьківські обов`язки щодо дитини. Наявні підстави для позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 . Керуючись статтями 19, 150, 155, 160, 164, 165, 166, 171 Сімейного Кодексу України, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини» (зі Змінами), з метою забезпечення реалізації прав, свобод та законних інтересів дитини, виходячи з інтересів дитини, на підставі поданих документів та проведеної роботи, враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини від 25.09.2024, у зв`язку з наявністю підстав для позбавлення батьківських прав матері, орган опіки та піклування Пийтерфолвівської сільської ради не заперечує і залишає на розгляд суду позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у зв`язку з тим, що вона ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків.

У відповідності до вимог ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, а передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним.

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до роз`яснень викладених в п. 15 Постанови Пленуму ВСУ від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (далі по тексту Постанова Пленуму), позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Відповідно до п.16 Постанови Пленуму , ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Згідно ч.2 ст.141 Сімейного кодексу України окреме проживання батьків від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов`язків щодо дитини. У відповідності з ч.2 ст.157 Сімейного кодексу України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні. Нехтування батьківськими обов`язками з боку відповідачки принижує гідність дітей, а наявність людини, яка юридично має права матері, але фактично залишається чужою людиною, може в подальшому привести до негативних наслідків у житті дітей як з моральної, так і з правової точки зору.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку; батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ч.4 ст. 155 Сімейного кодексу України ухилення кого-небудь із батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Пункт 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України регламентує, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Дитина перебуває на повному майновому утриманні свого батька, а також батько повністю дбає про її фізичний і моральний стан, а також про її духовний стан.

Відповідачка самоусунулась від виховання та утримання малолітнього сина, життям дитини не цікавиться, зав`язків з сином не підтримує.

Суд приходить до переконання, що відсутність жодного контакту відповідачки з своїм сином за останні роки або іншого прояву турботи чи інтересу беззастережно вказують на наявність підстав для застосування до відповідачки заходів впливу, у зв`язку з чим позовні вимоги про позбавлення відповідачки батьківських прав підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13,18, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задоволити.

Шлюб, укладений 19 вересня 2020 року між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_1 виданий 28.11.2018 органом 2114, КПП НОМЕР_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що зареєстрована та проживає за адресою АДРЕСА_2 , паспорт № НОМЕР_3 виданий 04 листопада 2020 року органом 2114, КПП НОМЕР_4 , який зареєстровано 19 вересня 2020 року, про виконавчим комітетом Неветленфолівської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області зроблено відповідний актовий запис у книзі реєстрації шлюбів за № 10 - розірвати.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що зареєстрована та проживає за адресою АДРЕСА_2 , паспорт № НОМЕР_3 виданий 04 листопада 2020 року органом 2114, КПП НОМЕР_4 , батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

ГоловуючийТ. Ю. Левко