Справа № 167/555/24
Номер провадження 2/167/243/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

25 вересня 2024 року м. Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Требика В.Б.,

з участю:

секретаря судових засідань Стасюк Ю.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника органу опіки та піклування Самчук Л.В. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Рожищенського районного суду Волинської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визначення місця проживання дитини,

в с т а н о в и в:

У суд звернувся ОСОБА_1 із позовом до ОСОБА_3 про визначення місця проживання дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із ним.

Позов обґрунтовується тим, що сторони з 22 грудня 2015 року перебували у шлюбі. ІНФОРМАЦІЯ_2 в них народився син ОСОБА_4 . Рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 19 лютого 2019 року шлюб розірвано. З березня 2022 року відповідач проживає у Чехії. Син ОСОБА_5 проживає з позивачем у м. Рожищі, навчається в Рожищенському ліцеї № 4, займається футболом у Рожищенській юнацькій спортивній школі. Вихованням дитини позивач займається самостійно і має змогу робити це в подальшому. Крім того, позивач сплачує у користь відповідача аліменти на сина ОСОБА_5 .

Ухвалою суду від 11 червня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.

Згідно з ухвалою суду від 26 серпня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позов. З його пояснень слідує, що після розлучення сторони спільно займалися вихованням сина ОСОБА_5 , однак у березні 2022 року ОСОБА_3 разом з малолітнім ОСОБА_4 виїхали за кордон у зв`язку з введення на території України воєнного стану. Відповідач залишила проживати сина ОСОБА_5 у матері позивача в Австрії, а сама поїхала в Чехію, де проживає на даний час. Влітку 2022 року мати позивача привезла йому малолітнього ОСОБА_5 , оскільки син з вересня мав іти у перший клас. З того часу, син ОСОБА_5 проживає з ОСОБА_1

у буд. АДРЕСА_1 , де для нього створено належні умови для проживання та розвитку. Позивач самостійно займається утриманням дитини, мати участі в цьому не приймає. ОСОБА_1 офіційно не працевлаштований, натомість займається продажем автомобілів і отримує дохід приблизно 40000 грн. на місяць. Відповідач періодично повідомляє позивачу, що забере дитину з собою у Чехію, а тому, через побоювання, що в майбутньому вона може реалізувати цей задум, ОСОБА_1 заявлено позов про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_4 разом із ним. Зазначає, що перешкод у спілкуванні сина з матір`ю не чинив. Більше того, він надав відповідачу дозвіл на виїзд дитини за кордон і вона їздила з малолітнім ОСОБА_5 за межі території України на відпочинок, після чого привезла його назад у м. Рожище.

Представник органу опіки та піклування Самчук Л.В. зазначила, що на комісії у справах дітей ОСОБА_3 повідомляла про намір забрати дитину в Чехію, однак реальних дій для цього не вчиняла, у службу в справах дітей з будь-яких питань не зверталася. Син ОСОБА_5 проживає з батьком у м. Рожищі, забезпечений усім необхідним. При розмові з малолітнім ОСОБА_4 він зазначав, що йому подобається жити з батьком, однак сумує за мамою і хоче проживати з обома батьками. Виконавчим комітетом Рожищенської міської ради 20 вересня 2024 року прийнято рішення про затвердження висновку про доцільність визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_4 з батьком ОСОБА_1 .

Відповідач ОСОБА_3 неодноразово викликалася для розгляду справи, однак в судові засідання не з`являлася, причин неявки не повідомляла, відзиву на позов не подала (згідно з розпискою копію ухвали про відкриття провадження у справі від 11 червня

2024 року, повістку про виклик до суду, а також копію позовної заяви з доданими копіями документів ОСОБА_3 отримала особисто 7 серпня 2024 року). Судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач проти такого вирішення справи не заперечує.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника органу опіки та піклування, дослідивши та оцінивши письмові докази, які наявні в матеріалах справи, дійшов таких висновків.

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 судом встановлено, що батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , записані сторони.

Копією рішення Рожищенського районного суду Волинської області від

19 лютого 2019 року (справа № 167/38/19) підтверджено, що шлюб між ОСОБА_1 і ОСОБА_3 розірвано та стягнуто з ОСОБА_1 у користь ОСОБА_3 аліменти на сина ОСОБА_4 в твердій грошовій сумі в розмірі 1626 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10 січня

2019 року і до досягнення дитиною повноліття з врахуванням індексації стягуваних сум.

Згідно з копією характеристики, виданої Рожищенським ліцеєм № 4 від 10 травня 2024 року, малолітній ОСОБА_4 навчається в 2 класі цього закладу, зарекомендував себе як дисциплінований учень, має навчальні здібності на достатньому рівні, до виконання громадських доручень ставиться сумлінно. Батько постійно підтримує зв`язок з ліцеєм та класним керівником.

Відповідно до характеристики, виданої КЗ «Рожищенська ДЮСШ», малолітній ОСОБА_4 з 1 вересня 2022 року займається на відділенні футболу, приймає активну участь у змаганнях школи та футзальній лізі Волині, де отримав відзнаку найкращого гравця команди. Батько ОСОБА_1 цікавиться успіхами дитини, підтримує зв`язок з тренером та приймає активну участь у вихованні сина.

Витягом з реєстру територіальної громади від 27 червня 2023 року

№ 2023/004776602 стверджено, що зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 значиться в буд. АДРЕСА_1 .

За змістом довідок КП «Рожищенська багатопрофільна лікарня» від 1 травня

2024 року ОСОБА_1 по наявній базі даних у наркологічному та психіатричному кабінетах поліклініки не значиться.

У копії характеристики, виданої Рожищенською міською радою від 30 квітня 2024 року № 749/02-17/2-24, значиться про те, що ОСОБА_1 не працевлаштований, проживає у м. Рожищі, зауважень чи скарг на його поведінку до міської ради не надходило.

Згідно з довідкою Рожищенського відділу ДВС у Луцькому районі Волинської області від 24 квітня 2024 року № 20029/22.17-24 станом на 24 квітня 2024 року відсутня заборгованість ОСОБА_1 по сплаті у користь ОСОБА_3 аліментів на сина ОСОБА_4 .

Позивач ОСОБА_1 є військовозобов`язаним, що підтверджується копією тимчасового посвідчення від 14 квітня 2021 року № 185.

Висновком виконавчого комітету Рожищенської міської ради Луцького району Волинської області, затвердженим рішенням від 20 вересня 2024 року № 9/8, визнано доцільним визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_4 разом із батьком ОСОБА_1 у буд. АДРЕСА_1 .

Згідно з частинами 2, 8, 9 ст. 7 Сімейного кодексу України (далі - СК) сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Положеннями частин 1, 4, 6 ст. 29 Цивільного кодексу України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

Нормою ч. 1 ст. 141 СК передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Приписами ч. 1 ст. 160 СК визначено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

За правилом ч. 1 ст. 161 СК якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі

«М. С. проти України» суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.

Під час розгляду справи судом встановлено, що між сторонами фактично відсутній спір щодо визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_4 , вони узгодили його місце проживання і син ОСОБА_5 проживає з батьком ОСОБА_1 протягом більше двох років у м. Рожищі. Тобто, такі відносини відповідають приписам, передбаченим у ст. 160 СК. На користь такого висновку додатково свідчить й та обставина, що відповідач ОСОБА_3 , отримавши копію позовної заяви, в судові засідання не з`являлася, будь-яких заперечень з приводу визначення місця проживання сина ОСОБА_4 з позивачем до суду не подала. Самі по собі посилання

ОСОБА_1 на висловлювання відповідача про бажання щоб син проживав разом з нею та побоювання, що вона змінить його постійне місце проживання та забере дитину в іншу країну, без вчинення будь-яких активних дій з боку ОСОБА_3 , не свідчать про наявність між сторонами спору. Більше того, виходячи із пояснень позивача, відповідач надав ОСОБА_3 дозвіл на виїзд дитини за кордон і вона разом із сином їздила на відпочинок за межі території України, після чого привезла ОСОБА_4

в м. Рожище.

Суд критично оцінює доводи позивача про те, що визначення місця проживання сина ОСОБА_5 разом із ним якнайкраще відповідатиме інтересам дитини, оскільки з пояснень представника органу опіки та піклування слідує, що малолітній ОСОБА_4 висловлює бажання проживати з обома батьками. Крім того, позивач ОСОБА_1 не довів обставин, що теперішні умови життя відповідача ОСОБА_3 є непридатним чи явно неблагополучним для проживання малолітнього ОСОБА_4 , і створюватимуть небезпеку для його життя та здоров`я, а також, що відповідач ОСОБА_3 неспроможна особисто піклуватися про сина. Не містять матеріали справи й доказів, які б свідчили про неможливість підтримання належного емоційного контакту між матір`ю ОСОБА_3 та сином ОСОБА_4 або шкідливість таких контактів для дитини. На переконання суду, враховуючи, що на території України запроваджено воєнний стан, позивач є військовозобов`язаним і в реаліях сучасності в нього існують об`єктивні труднощі в перетині державного кордону України, то саме можливість безперешкодної зміни місця проживання малолітнього ОСОБА_4 , в тому числі за межами території України, відповідатиме його якнайкращим інтересам.

Отже, виходячи із зазначених вище обставин справи, суд не має правових підстав для задоволення вимоги позову про визначення місця проживання дитини, а тому позов має бути відхилений.

Керуючись статтями 4, 12,13, 81, 141, 259, 265, 280-282 ЦПК, суд, -

в и р і ш и в:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визначення місця проживання дитини.

Заочне рішення може бути переглянуте Рожищенським районним судом Волинської області за письмовою заявою відповідача, поданою до Рожищенського районного суду Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду.

Позивачем заочне рішення може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Дата складення повного судового рішення: 4 жовтня 2024 року.

Позивач: ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ).

Відповідач: ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ).

Орган опіки та піклування - виконавчий комітет Рожищенської міської ради Луцького району Волинської області (місцезнаходження: Волинська область, Луцький район, м. Рожище, вул. Незалежності, 60).

Суддя: В.Б. Требик