КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2024 року місто Київ

справа № 757/2502/19-ц

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Левенця Б.Б., Ратнікової В.М.

за участю секретаря судового засідання - Балкової А.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою стягувача Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 17 квітня 2024 року, постановлену під головуванням судді Бусик О.Л., у справі за скаргою Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Журида Сергія Миколайовича та зобов'язання вчитини дії, заінтересована особа: боржник ОСОБА_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

У березні 2024 року стягувач АТ «Страхова компанія «ІНГО» звернувся до Печерського районного суду міста Києва зі скаргою у порядку ст.447 ЦПК України, в якій просив:

визнати дії приватного виконавця виконавчого округу містаКиєва Журида С.М. незаконними;

зобов'язати приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Журида С.М. повернути АТ «Страхова компанія «ІНГО» невикористані кошти авансового внеску в сумі 2101 грн.

В обгрунтування вимог посилався на те, що на виконання рішення Печерського районного суду міста Києва, було видано виконавчий лист №757/2502/19-ц від 12 вересня 2019 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПрАТ«Акціонерна страхова компанія «IHГО Україна» суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 15025,30 грн. та судового збору в розмірі 1921,00 грн.

Вказував, що даний виконавчий документ було пред'явлено на примусове виконання до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Журида С.М. та сплачено авансовий внесок в сумі 2101 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №19682 від 04 грудня 2020 року.

Зазначав, що 17 березня 2021 року приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Журида С.М. повернув даний виконавчий документ стягувачу відповідно до п.1 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», що підтверджується постановою про повернення виконавчого документу стягувачу та відміткою приватного виконавця на звороті виконавчого листа.

Посилався на те, що оскільки виконавчий лист №757/2502/19-ц по виконавчому провадженню №63994968 приватний виконавець повернув стягувачу, то невикористані кошти авансового внеску теж повертаються стягувачу. Однак приватний виконавець кошти авансового внеску не повернув.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 17 квітня 2024 рокускаргу АТ «Страхова компанія «ІНГО» на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Журида С.М. та зобов'язання вчинити дії у справі №757/2502/19-ц залишенобез задоволення.

Скаргу АТ «Страхова компанія «ІНГО» в частині вимог щодо зобов'язання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Журида С.М. повернути грошові кошти залишено без розгляду.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, стягувач АТ «Страхова компанія «ІНГО» подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову, якою скаргу задовольнити.

На обґрунтування вимог посилався на те, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що ні в описовій, ні в прохальній частині скарги AT «Страхова компанія «ІНГО» не зазначало, що сплачений авансовий внесок на рахунок приватного виконавця, є зайво стягнутими коштамияк це зазначив суд.

Вказував, що суд першої інстанції не дослідив в чому саме полягало оскарження бездіяльності приватного виконавця та не встановив, чи було порушено приватним виконавцем вимоги ч.3 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», не надав жодних висновків з цього приводу.

Зазначав, що суд першої інстанції неправомірно змінюючи призначення платежу, а саме: з кошти авансового внеску на зайво стягнуті кошти, посилається на інший порядок оскарження, а саме ст.1212 ЦК України, яка передбачає повернення майна з незаконного володіння.

Вважає, що суд першої інстанції порушив ч.3 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».

Відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, в тому числі на електронну пошту та через Електронний суд. Від AT «Страхова компанія «ІНГО» надійшла заява про розгляд справи у відсутність його представника.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні питання щодо прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, визначеним законом.

Колегія суддів вважає за можливе розглядати справу у відсутність осіб, які не з`явилися у судове засідання на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України.

Відповідно до ч.ч.4, 5 ст.268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв'язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Кондикційні зобов'язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 ЦК України.

Такий правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі №922/3412/17.

Згідно з ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно.

Тобто зобов`язання з повернення безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов:

а) набуття або збереження майна;

б) набуття або збереження за рахунок іншої особи;

в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна.

Відсутність правової підстави - це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто вiдсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2022 року у справі №2-591/11 зазначено, що якщо ж спір підлягає вирішенню за правилами цивільного судочинства, і виконавець звернувся до суду цивільної юрисдикції (як у цій справі), то підстави для закриття провадження за п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України відсутні. Велика Палата Верховного Суду погоджується з висновками Об'єднаної палати Касаційного цивільного суду про те, що поняття «спір про право», наявність якого є підставою для залишення заяви без розгляду, а не закриття провадження у справі, передбачено в окремому провадженні. Натомість розділ VI «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)» ЦПК України не регулює дії суду у випадках, коли виконавець звертається до суду в порядку цього розділу за наявності матеріального спору, який підлягає вирішенню в порядку позовного провадження. Отже, у ЦПК України наявна прогалина, яку належить заповнити шляхом застосування за аналогією закону ч. 6 ст.294 ЦПК України, відповідно до якої якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. Тому, якщо під час розгляду подання виконавця або скарги в порядку розділу VI «Процесуальні питання, пов'язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)» ЦПК України суд дійде висновку про наявність спору про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає подання або скаргу без розгляду і роз`яснює заявнику, що він має право подати позов на загальних підставах.

Як вбачається з матеріалів справи, 12 вересня 2019 року Печерським районним судом міста Києва було видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «СК «ІНГО Україна» суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 15025,30 грн. та судового збору в сумі 1921 грн.

Відповідно до платіжної інструкції №19682 від 04 грудня 2020 року АТ «СК «ІНГО Україна» перерахував кошти в розмірі 2101 грн. на рахунок приватного виконавця міста Києва Журида С.М., призначення платежу: на виконання В/Л №757/2502/19-ц від 08 серпня 2019 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь СК Інго боргу.

17 березня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Журид С.М. була винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу у ВП №63994968.

Суд першої інстанції встановивши, що у скарзі АТ «СК «ІНГО Україна» просило зобов'язати приватного виконавця повернути невикористані кошти авансового внеску в сумі 2101 грн. дійшов вірного висновку, що у вказаній справі наявний спір про право, який має вирішуватися в позовному провадженні, а не в межах справи за заявою стягувача про неправомірність дій приватного виконавця, тобто не в порядку розділу VІІ «Судовий контроль за виконанням судових рішень» ЦПК України.

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про залишення скарги, в частині вимог щодо зобов'язання приватного виконавця повернути грошові кошти, без розгляду.

Разом з тим, апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що скарга АТ «СК «ІНГО» в частині визнання дій приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Журида С.М. незаконними має бути залишена без задоволення, оскільки скарга АТ «СК «ІНГО» у вказаній частині також підлягає залишенню без розгляду, враховуючи вищевикладене.

А відтак, ухвала Печерського районного суду міста Києва від 17 квітня 2024 року підлягає скасуванню в частині залишення скарги АТ «СК «ІНГО»на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Журида С.М. та зобов`язання вчинити дії у справі №757/2502/19-ц за позовом ПрАТ «АСК «Інго Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди без задоволення та ухвалення в цій частині нового судового рішення про залишення скарги в цій частині без розгляду.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 376, 381-383 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу стягувача Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» - задовольнити частково.

Ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 17 квітня 2024 року в частині залишення без задоволення скарги Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Журида Сергія Миколайовича та зобов`язання вчинити дії у справі №757/2502/19-ц за позовом Приватного акціонерного товариства «АСК «Інго Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди - скасувати та постановити в цій частині нову.

Скаргу Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» про визнання дій приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Журида Сергія Миколайовича незаконними - залишити без розгляду.

В іншій частині ухвалу залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий:

Судді: