ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/5181/24 Провадження № 2/636/1989/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2024 року Чугуївський міський суд Харківської області в складі головуючого судді Гніздилова Ю.М., за участі секретаря судового засідання Кисловської О.О., розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну праву №636/5181/24 за позовом ОСОБА_1 , інтереси якого представляють адвокати Ломакін Едуард Володимирович та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , інтереси якої представляє адвокат Олійник Олександр Андрійович, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - ОСОБА_4 , інтереси якої представляє адвокат Харченко Костянтин Сергійович, про стягнення боргу за договором позики,

встановив:

Позивач в особі свого представника звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , в якому просить суд стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 3 046 244 (три мільйони сорок шість тисяч двісті сорок чотири) гривні 00 копійок, які були передані їй згідно Договору позики від 06 грудня 2020 року та не були повернуті нею у встановлений в цьому Договорі строк, а також стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 1 402 000 (один мільйон чотириста дві тисячі) гривень 00 копійок, які були передані їй згідно Договору позики від 01 лютого 2021 року та не були повернуті нею у встановлений в цьому Договорі строк.

В обґрунтування зазначених вимог зазначено, що 06 грудня 2020 року між ОСОБА_1 (Позикодавець) та ОСОБА_3 (Позичальник) був укладений договір позики (далі Договір №1).

Згідно п. 1 Договору №1 ПОЗИКОДАВЕЦЬ надав ПОЗИЧАЛЬНИКУ, а ПОЗИЧАЛЬНИК отримав від ПОЗИКОДАВЦЯ позику в сумі 3 150 000 (три мільйони сто п`ятдесят тисяч) гривень 00 копійок, яку ПОЗИЧАЛЬНИК зобов`язується повернути ПОЗИКОДАВЦЮ терміном до шостого грудня дві тисячі двадцять третього року, в порядку та умовах визначених даним Договором.

Згідно п. 2 Договору №1 грошові кошти надаються ПОЗИЧАЛЬНИКУ в позику для придбання у власність квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до п. 5 Договору № 1 за домовленістю Сторін даний Договір позики є безвідсотковим, нарахування процентів за даним Договором не передбачається.

Згідно п. 12 Договору № 1 на момент підписання Сторонами цього Договору грошові кошти в сумі 3 150 000 (три мільйони сто п`ятдесят тисяч) гривень 00 копійок передані ПОЗИКОДАВЦЕМ ПОЗИЧАЛЬНИКУ.

Відповідно до п. 12 Договору № 1 цей договір набуває чинності з моменту його підписання Сторонами.

Згідно з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ОСОБА_3 07.12.2020 року придбала у приватну власність квартиру загальною площею 106, 9 кв. м, житловою площею 56.8 кв.м, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , згідно договору купівлі-продажу квартири р.№819, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Смірновою Н.О. від 07.12.2020 р.

Позивач зазначає, що після укладання вказаного договору купівлі-продажу квартири ОСОБА_3 надала йому копію Витягу, як доказ належного виконання умов Договору позики від 06.12.2020 р.

Таким чином, відповідач витратив кошти, надані йому в позику для придбання у власність зазначеної вище квартири. При цьому, станом на день подання позову грошові кошти у розмірі 3 150 000 (три мільйони сто п`ятдесят тисяч) гривень 00 копійок ПОЗИЧАЛЬНИК (Відповідач по справі) ПОЗИКОДАВЦЮ (Позивачу по справі) не повернув. Термін повернення позики - до шостого грудня дві тисячі двадцять третього року, сплив.

Крім того, 01 лютого 2021 року між ОСОБА_1 (Позикодавець) та ОСОБА_3 (Позичальник) був укладений договір позики (далі Договір №2).

Згідно п. 1 Договору №2 ПОЗИКОДАВЕЦЬ надав ПОЗИЧАЛЬНИКУ, а ПОЗИЧАЛЬНИК отримав від ПОЗИКОДАВЦЯ позику в сумі 1 450 000 (один мільйони чотириста п`ятдесят тисяч) гривень 00 копійок, яку ПОЗИЧАЛЬНИК зобов`язується повернути ПОЗИКОДАВЦЮ терміном до першого лютого дві тисячі двадцять четвертого року, в порядку та умовах визначених даним Договором.

Згідно п. 2 Договору №2 грошові кошти надаються ПОЗИЧАЛЬНИКУ в позику для придбання у власність наступних об`єктів: машиномісце №5.46 за адресою: АДРЕСА_2 ; машиномісце № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно до п. 5 Договору № 2 за домовленістю Сторін даний Договір позики є безвідсотковим, нарахування процентів за даним Договором не передбачається.

Згідно п. 12 Договору № 2 на момент підписання Сторонами цього Договору грошові кошти в сумі 1 450 000 (один мільйони чотириста п`ятдесят тисяч) гривень 00 копійок передані ПОЗИКОДАВЦЕМ ПОЗИЧАЛЬНИКУ.

Відповідно до п. 12 Договору № 2 цей договір набуває чинності з моменту його підписання Сторонами.

Згідно з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, ОСОБА_3 08.02.2021 року придбала у приватну власність машиномісце № НОМЕР_2 , загальною площею 14.8 кв.м, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , згідно договору купівлі-продажу машиномісця р.№161, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Панченком О.В. від 08.02.2021 р.

Згідно з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ОСОБА_3 08.02.2021 року придбала у приватну власність машиномісце № НОМЕР_1 , загальною площею 13.8 кв.м, розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , згідно договору купівлі-продажу машиномісця р.№163, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Панченком О.В. від 08.02.2021 р.

Після укладання вказаних вище договорів купівлі-продажу машиномісць ОСОБА_3 надала ОСОБА_1 їх копію як доказ належного виконання умов Договору позики від 01.02.2021 р.

Таким чином, відповідач витратив кошти, надані йому в позику для придбання у власність зазначених вище машиномісць. При цьому, станом на день подання позову грошові кошти у розмірі 1 450 000 (один мільйони чотириста п`ятдесят тисяч) гривень 00 копійок ПОЗИЧАЛЬНИК (Відповідач по справі) ПОЗИКОДАВЦЮ (Позивачу по справі) не повернув. Термін повернення позики - до першого лютого дві тисячі двадцять четвертого року, сплив. З огляду на вказане позивач звернувся до суду з цим позовом.

Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 12 липня 2024 року відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 18 липня 2024 року заяву представника позивача - адвоката Ломакіна Едуарда Володимировича про вжиття заходів щодо забезпечення позову задоволено. Забезпечено позов ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Ломакін Е.В. до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості шляхом накладення арешту та заборони відчуження квартири загальною площею: 106.9 кв.м., житловою площею: 56.8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; накладення арешту та заборони відчуження машиномісця № НОМЕР_2 , загальною площею: 14,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ; накладення арешту та заборони відчуження машиномісця № НОМЕР_1 , загальною площею: 13,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 26 липня 2024 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_4 .

Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 26 липня 2024 року клопотання представника позивача - адвоката Куксова Віталія Вікторовича про призначення оціночно-будівельної експертизи задоволено, призначено у справі оціночно-будівельну експертизу.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, надавши заяву про розгляд справи без їх участі.

Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, надавши заяву про розгляд справи без їх участі, просили суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, у зв`язку з погашенням заборгованості за договором позики та відсутністю предмету спору.

Третя особа, яка не заявляє позовних вимог та її представник в судове засідання не з`явилися, надавши заяву про розгляд справи без їх участі, просили суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, у зв`язку з погашенням заборгованості за договором позики та відсутністю предмету спору.

Суд, розглянувши позов, повно та всебічно дослідивши надані докази встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Частиною 1 статті 526, частиною 1 статті 527 ЦК України установлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з ст. 1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Отже, за своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона - позичальник зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона - позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику.

За своєю суттю договір чи розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який підтверджує укладення договору, визначає його умови, а також засвідчує отримання позичальником від кредитора певної грошової суми або речей.

Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів - робити відповідні правові висновки. Такого правового висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 січня 2019 року у справі № 464/3790/16-ц.

Згідно з ч. 1 ст. 1047 Цивільного кодексу України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Відповідно до ч. 1, 2ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2019 року у справі № 355/385/17)

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Так, судом встановлено, що 06 грудня 2020 року між ОСОБА_1 (Позикодавець) та ОСОБА_3 (Позичальник) був укладений договір позики (далі Договір №1).

Згідно п. 1 Договору №1 ПОЗИКОДАВЕЦЬ надав ПОЗИЧАЛЬНИКУ, а ПОЗИЧАЛЬНИК отримав від ПОЗИКОДАВЦЯ позику в сумі 3 150 000 (три мільйони сто п`ятдесят тисяч) гривень 00 копійок, яку ПОЗИЧАЛЬНИК зобов`язується повернути ПОЗИКОДАВЦЮ терміном до шостого грудня дві тисячі двадцять третього року, в порядку та умовах визначених даним Договором.

Згідно п. 2 Договору №1 грошові кошти надаються ПОЗИЧАЛЬНИКУ в позику для придбання у власність квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до п. 5 Договору № 1 за домовленістю Сторін даний Договір позики є безвідсотковим, нарахування процентів за даним Договором не передбачається.

Згідно п. 12 Договору № 1 на момент підписання Сторонами цього Договору грошові кошти в сумі 3 150 000 (три мільйони сто п`ятдесят тисяч) гривень 00 копійок передані ПОЗИКОДАВЦЕМ ПОЗИЧАЛЬНИКУ.

Відповідно до п. 12 Договору № 1 цей договір набуває чинності з моменту його підписання Сторонами.

01 лютого 2021 року між ОСОБА_1 (Позикодавець) та ОСОБА_3 (Позичальник) був укладений договір позики (далі Договір №2).

Згідно п. 1 Договору №2 ПОЗИКОДАВЕЦЬ надав ПОЗИЧАЛЬНИКУ, а ПОЗИЧАЛЬНИК отримав від ПОЗИКОДАВЦЯ позику в сумі 1 450 000 (один мільйони чотириста п`ятдесят тисяч) гривень 00 копійок, яку ПОЗИЧАЛЬНИК зобов`язується повернути ПОЗИКОДАВЦЮ терміном до першого лютого дві тисячі двадцять четвертого року, в порядку та умовах визначених даним Договором.

Згідно п. 2 Договору №2 грошові кошти надаються ПОЗИЧАЛЬНИКУ в позику для придбання у власність наступних об`єктів: машиномісце №5.46 за адресою: АДРЕСА_2 ; машиномісце № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно до п. 5 Договору № 2 за домовленістю Сторін даний Договір позики є безвідсотковим, нарахування процентів за даним Договором не передбачається.

Згідно п. 12 Договору № 2 на момент підписання Сторонами цього Договору грошові кошти в сумі 1 450 000 (один мільйони чотириста п`ятдесят тисяч) гривень 00 копійок передані ПОЗИКОДАВЦЕМ ПОЗИЧАЛЬНИКУ.

Відповідно до п. 12 Договору № 2 цей договір набуває чинності з моменту його підписання Сторонами.

Суд вважає, що позивач надав достатні та належні докази для встановлення факту укладення між сторонами Договору позики від 06 грудня 2020 року та Договору позики від 01 лютого 2021 року, а також факту отримання ОСОБА_3 від ОСОБА_1 грошових коштів у загальному розмірі 4 600 000 грн. (чотири мільйони шістсот тисяч гривень). Відповідач не заперечував факт укладання вказаних договорів позики та факту отримання вказаних грошових коштів від ОСОБА_1 .

Судом також встановлено, що на виконання умов Договорів позики 07.12.2020 року ОСОБА_3 придбала у приватну власність квартиру загальною площею 106, 9 кв.м, житловою площею 56.8 кв.м, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 ; 08.02.2021 року ОСОБА_3 придбала у приватну власність машиномісце № НОМЕР_2 , загальною площею 14.8 кв.м, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 ; 08.02.2021 року ОСОБА_3 придбала у приватну власність машиномісце № НОМЕР_1 , загальною площею 13.8 кв.м, розташоване за адресою: АДРЕСА_3 .

Згідно з висновку експерта ринкова вартість об`єкта нерухомого майна квартири АДРЕСА_5 на момент укладення договору купівлі-продажу, тобто станом на 07.12.2020 р. становить 3 871 500 грн 00 коп.

На момент звернення позивачем до суду термін повернення боргу згідно умов Договорів позики сплив, ОСОБА_3 грошові кошти у загальному розмірі 4 600 000 грн. (чотири мільйони шістсот тисяч гривень) ОСОБА_1 не повернула, чим порушила умови вказаних Договорів позики. Таким чином, у позивача виникло законне право вимагати в судовому порядку у ОСОБА_3 повернення грошових коштів, які були передані їй згідно Договорів позики .

Судом також встановлено, що ОСОБА_3 подарувала квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , а також машиномісце № НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_2 та машиномісце № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_6 , гараж 5.47 своїй онучці ОСОБА_4 .

В той же час, ОСОБА_3 надала до суду заяву ОСОБА_1 , посвідчену приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області 16 вересня 2024 року, за реєстровим № 679, згідно якої ОСОБА_1 , стверджує, що отримав 16.09.2024 року від громадянки ОСОБА_3 , за згодою її чоловіка ОСОБА_5 6 200 000 грн., що згідно курсу Національного банку України, станом на 16.09.2024 року складає 150000 (сто п`ятдесят тисяч) доларів США, в рахунок повного погашення боргу, згідно умов Договорів позики від 06.12.2020 року та 01.02.2021 року, укладених між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Розрахунок здійснювався готівкою у місті Харкові Харківської області. Будь-яких матеріальних претензій, які б стосувалися розрахунків за вищевказаними договорами позики, ОСОБА_1 до ОСОБА_3 не має.

Таким чином в судовому засіданні встановлено факт погашення заборгованості за спірним договором позики.

На підставі цього, враховуючи факт погашення ОСОБА_3 заборгованості перед ОСОБА_1 , суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача, вказаної суми заборгованості є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Згідно з ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У зв`язку з повною відмовою в задоволенні позову та відповідно до ст. 141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати відшкодуванню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12 - 19, 141,158, 265 268, 354 ЦПК України, ст. ст. 207, 526, 527, 629, 638, 1046, 1047, 1049 ЦК України, суд-

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Заходи забезпечення позову, визначені ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 18 липня 2024 року скасувати.

Скасувати арешт та заборону відчуження квартири загальною площею: 106.9 кв.м., житловою площею: 56.8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Скасувати арешт та заборону відчуження машиномісця № НОМЕР_2 , загальною площею: 14,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Скасувати арешт та заборону відчуження машиномісця № НОМЕР_1 , загальною площею: 13,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.М. Гніздилов