ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 686/18049/24

Провадження № 22-ц/4820/1868/24

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Ярмолюка О.І. (суддя-доповідач), Грох Л.М., Янчук Т.О.,

секретар судового засідання Шевчук Ю.Г.,

з участю заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи держава Україна в особі Міністерства юстиції України, Вища рада правосуддя, про встановлення факту, що має юридичне значення, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 21 серпня 2024 року про відмову у відкритті провадження у справі,

встановив:

1.Описова частина

Короткий зміст вимог заяви

У червні 2024 року ОСОБА_1 у порядку окремого провадження звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересовані особи держава Україна в особі Міністерства юстиції України, Вища рада правосуддя.

ОСОБА_1 зазначив, що 21 травня 2024 року ним була подана до Хмельницького міськрайонного суду скарга на бездіяльність посадових осіб органу державної виконавчої служби по справі №686/13080/20. Відповідно до протоколу автоматичного розподілу судової справи від 22 травня 2024 року головуючою у справі визначено суддю Чевилюк З.А. Ухвалою суду від 28 травня 2024 року розгляд справи призначено на 2 липня 2024 року. Внаслідок порушення десятиденного строку розгляду скарги в судовому засіданні суддя Чевилюк З.А. вчинила терористичний акт.

За таких обставин ОСОБА_1 просив суд встановити факт вчинення терористичного акту посадовою особою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області суддею Чевилюк З.А.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 21 серпня 2024 року відмовлено у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: держава Україна в особі Міністерства юстиції України, Вища рада правосуддя, про встановлення факту вчинення терористичного акту посадовою особою Хмельницького міськрайонного суду суддею Чевилюк З.А.

Суд керувався тим, що ОСОБА_1 просить встановити факт вчинення терористичного акту суддею Чевилюк З.А. з метою подання позовної заяви про стягнення з держави моральної шкоди за допущене суддею порушення строків розгляду справи, яке заявник характеризує як терористичний акт. Із заяви ОСОБА_1 вбачається спір про право, а заявлений ним факт підлягатиме встановленню в ході розгляду справи у порядку позовного провадження як передумова задоволення позовних вимог. Таким чином, слід відмовити у відкритті провадження у справі та роз`яснити заявнику право подати позов на загальних підставах.

Короткий зміст і узагальнені доводи апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення заяви посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що місце проживання заявника зареєстроване у м. Хмельницькому, а тому за відсутності належних процесуальних документів про передачу справи на розгляд іншого суду Ярмолинецький районний суд Хмельницької області не мав законних підстав для вирішення питання про відкриття провадження у справі. Висновок суду про існування спору про право не відповідає нормам закону.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У своєму відзиві на апеляційну скаргу Вища рада правосуддя просить відмовити ОСОБА_1 у задоволенні апеляційної скарги, вказавши на законність та обґрунтованість постановленої судом ухвали.

Міністерство юстиції України не висловило свою позицію щодо апеляційної скарги.

2.Мотивувальна частина

Позиція суду апеляційної інстанції

Статтею 263 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржувана ухвала суду не відповідає.

Заслухавши учасника судового процесу та дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково.

Суд першої інстанції не застосував норми статей 5, 6, 14 Закону України від 2 червня 2016 року №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (далі Закон №1402-VIII) і неправильно витлумачив приписи статей 294, 315 ЦПК України.

У зв`язку з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права оскаржувана ухвала суду підлягає зміні.

Встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини

Заява ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, надійшла до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області через підсистему «Електронний суд» 26 червня 2024 року.

Після задоволення самовідводів суддів утворити склад суду для розгляду справи виявилося неможливим.

Виконуючий обов`язки голови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Палінчак О.М. (наказ від 30 липня 2024 року №436-в) своїм розпорядженням від 13 серпня 2024 року передав справу на розгляд найбільш територіально наближеного суду Ярмолинецького районного суду Хмельницької області.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції

Частиною першою статті 5 Закону №1402-VIII встановлено, що правосуддя в Україні здійснюється виключно судами та відповідно до визначених законом процедур судочинства.

Відповідно до статті 6 Закону №1402-VIII здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права. Втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою дискредитації суду або впливу на безсторонність суду, заклики до невиконання судових рішень забороняються і мають наслідком відповідальність, установлену законом.

За змістом статті 14 Закону №1402-VIII учасники справи, яка є предметом судового розгляду, та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Як зазначено у пункті 55 Висновку №3 (2002) Консультативної ради Європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема, питання етики, несумісної поведінки та безсторонності, судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду, у визначенні чи застосуванні закону, здійсненні оцінки свідчень повинні вирішуватися за допомогою апеляції; інші суддівські порушення, які неможливо виправити в такий спосіб (наприклад надмірне затримання вирішення справи), повинні вирішуватися щонайбільше поданням позову незадоволеної сторони проти держави.

Статтею 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного провадження; позовного провадження (загального або спрощеного); окремого провадження.

Згідно з частиною першою статті 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Як передбачено пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Із положень частини третьої статті 294 ЦПК України слідує, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

В силу частини четвертої статті 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що у порядку цивільного судочинства розглядаються справи, які виникають із цивільних правовідносин, тобто особистих немайнових і майнових відносин, заснованих на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників. Важливою ознакою цих правовідносин є відсутність між їх учасниками відносин влади та підпорядкування.

Одним із видів цивільного судочинства є окреме провадження, в якому суд при розгляді безспірних справ встановлює юридичні факти або обставини з метою захисту охоронюваних законом інтересів громадян і організацій.

У разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Отже, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний із порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Разом із тим, оскарження діянь суддів (судів) щодо розгляду та вирішення справ, а також оскарження судових рішень поза порядком, передбаченим процесуальним законом, не допускається. Суди та судді не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їхніх дій чи бездіяльності під час розгляду інших судових справ, а також про оскарження їх рішень, ухвалених за наслідками розгляду цих справ.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2019 року (справа №320/948/18) зазначила, що вчинення (невчинення) суддею (судом) процесуальних дій під час розгляду конкретної справи, а також ухвалені у ній рішення можуть бути оскаржені до суду вищої інстанції у порядку, передбаченому процесуальним законом для тієї справи, під час розгляду якої вони відповідно були вчинені (мали бути вчинені) чи ухвалені. Усі процесуальні порушення, що їх допустили суди під час розгляду та вирішення справи, можуть бути усунуті лише у межах відповідної судової справи, в якій такі порушення були допущені. Оскарження вчинення (невчинення) судом (суддею) у відповідній справі процесуальних дій і ухвалених у ній рішень не може відбуватися шляхом ініціювання нового судового процесу із встановленням за судовим рішенням юридичних фактів щодо суду (судді).

Оскільки вимоги ОСОБА_1 про встановлення факту допущення суддею Чевилюк З.А. порушення строків розгляду справи ініційовані заявником як оскарження дій судді для подальшого позову проти держави про відшкодування моральної шкоди, то такі вимоги не можуть розглядатися ні в порядку цивільного судочинства, ні за правилами будь-якого іншого судочинства.

Саме з цих підстав суд першої інстанції повинен був відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, а не через існування спору про право.

Посилання ОСОБА_1 на відсутність повноважень у Ярмолинецького районного суду Хмельницької області на вирішення питання про відкриття провадження у справі не відповідають фактичним обставинам справи та чинним нормам закону.

Відповідно до частини першої статті 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Згідно зі статтею 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, зокрема, якщо після задоволення відводів (самовідводів) чи з інших підстав неможливо утворити новий склад суду для розгляду справи (пункт 2 частини першої). Передача справи з підстави, передбаченої пунктом 2 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі розпорядження голови суду на розгляд суду, найбільш територіально наближеного до цього суду (частина четверта).

Зібрані докази вказують на те, що справа за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, передана на розгляд Ярмолинецького районного суду Хмельницької області в порядку, передбаченому процесуальним законом.

Документ, на підставі якого передано справу на розгляд іншого суду (а.с. 57), хоч і не названий розпорядженням, однак за своїм правовим змістом відповідає цьому визначенню.

3.Висновки суду апеляційної інстанції

Суд першої інстанції при вирішенні питання про відкриття провадження у справі не дотримався норм матеріального та процесуального закону, хоча зробив правильні висновки щодо вирішення цього питання.

Отже, мотивувальну частину ухвали суду слід змінити.

Керуючись статтями 374, 376, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 21 серпня 2024 року про відмову у відкритті провадження у справі змінити, виклавши її мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 2 жовтня 2024 року.

Судді: О.І. Ярмолюк

Л.М. Грох

Т.О. Янчук

Головуючий у першій інстанції Соловйов А.В.

Доповідач Ярмолюк О.І. Категорія 69