1Справа № 335/9844/24 2/335/3365/2024
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про закриття провадження у справі
7 жовтня 2024 р. суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Соболєва І.П.,розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (письмовому провадженні) цивільну справу за позовом концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги,
Концерн «Міські теплові мережі» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послугу з постачання теплової енергії, що надавалася в нежитлові приміщення загальною площею 176,1 м2 за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01.02.2023 по 31.05.2023 загальним розміром 19 913,77 грн. Вказує, що відповідач як власниця приміщень, оплату за надані послуги здійснювала неналежним чином, внаслідок чого утворилась заборгованість. Просив стягнути з відповідача суму заборгованості розміром 19 913,77 грн, а також судовий збір.
Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03.09.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи у судове засідання, встановлено строки для подання заяв по суті справи.
Копію ухвали від 03.09.2024 було направлено відповідачу рекомендованими листами із повідомленнями за зареєстрованим місце проживання, а також за адресою надання послуг, однак конверти повернулися на адресу суду з відміткою пошти про не вручення (а.с. 41, 53).
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 190 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 272 цього Кодексу. Одночасно з копією ухвали про відкриття провадження у справі учасникам справи надсилається копія позовної заяви з копіями доданих до неї документів.
Згідно з положеннями ч. 5 ст. 272 ЦПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.
Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.
Верховний Суд у постанові від 11.06.2021 у справі № 2-6236/11, провадження № 61-6596ск20, сформулював висновок, за яким у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернуто поштою у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.
Оскільки копія ухвали суду про відкриття провадження у справі разом із копією позовної заяви з доданими до неї документами надсилалась відповідачу за його зареєстрованим місцем проживання, та враховуючи, що відповідач не повідомив суд про зміну адреси проживання, тому з урахуванням вищезазначених вимог процесуального закону, суд доходить висновку, що останньому було вручено копії вищевказаних документів в день проставлення відмітки пошти 17.09.2024.
За таких обставин, суд вважав за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи у судове засідання на підставі наявних у справі доказів на підставі статті 279 ЦПК України.
Дослідивши обставини справи, суд встановив, що провадження у справі слід закрити з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Відповідачу ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності належать нежитлові приміщення загальною площею 176,1 м2 за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та інших Реєстрів від 24.07.2024 № 388153518 (а.с. 1316).
Як зазначає позивач у позовній заяві, станом на 01.11.2021 типовий індивідуальний договір № 72229071 про надання послуги з постачання теплової енергії за адресою: АДРЕСА_1 , між Концерном «МТМ» та ОСОБА_1 , є укладеним.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.11.2021 у справі № 641/5523/19 (провадження № 14-178цс20) зазначено, що при вирішенні питання про те, чи можна вважати правовідносини та відповідний спір господарськими, слід керуватися ознаками, наведеними у статті 3 ГК України. Господарський спір належить до юрисдикції господарського суду, зокрема, за таких умов: участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, урегульованих ЦК України, ГК України, іншими актами господарського й цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом.
Аналогічних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 25.02.2020 у справі № 916/385/19, Верховний Суд в постанові від 12.01.2022 у справі № 335/5044/21.
Відповідно до частини 1 статті 320 ЦК України власник має право використовувати своє майно для здійснення підприємницької діяльності.
Згідно із частиною 1 статті 128 ГК України громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу.
Фізична особа здійснює своє право на підприємницьку діяльність за умови її державної реєстрації в порядку, встановленому законом (частина 2 статті 50 ЦК України).
Частиною 3 статті 128 ГК України визначено, що громадянин може здійснювати підприємницьку діяльність безпосередньо як підприємець або через приватне підприємство, що ним створюється.
Фізична особа, яка в установленому законом порядку набула статус підприємця, не втрачає свого статусу фізичної особи. Натомість згідно із частиною 8 статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» фізична особа-підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою.
З відповіді з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 03.09.2024 № 765811 випливає, що ОСОБА_2 зареєстрована як ФОП з 07.12.2012, здійснює різні види економічної діяльності, основний надання в оренду й експлуатація власного чи орендованого нерухомого майна (а.с. 2123).
Рік набуття ОСОБА_2 права власності на нежитлові приміщення збігається з роком реєстрації її як ФОП.
Таким чином, з матеріалів справи випливає, що позовні вимоги виникли з господарських відносин між Концерном «Міські теплові мережі» та ОСОБА_2 , як ФОП, що виникли на підставі договору про надання послуги з постачання теплової енергії.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці.
Отже, справа за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Таким чином, провадження у справі слід закрити, роз`яснивши, що розгляд справи має здійснюватися в порядку господарського судочинства.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.
Оскільки в даному випадку провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд вважає можливим повернути позивачеві судовий збір розміром 2 422,40 грн, сплачений згідно з платіжною інструкцією № 7736 від 02.07.2024.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 19, 187, 255, 260, 261 ЦПК України, суддя
Закрити провадження в цивільній справі за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послугу з постачання теплової енергії, що надавалася в нежитлові приміщення загальною площею 176,1 м2 за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01.02.2023 по 31.05.2023 загальним розміром 19 913,77 грн.
Роз`яснити позивачу про право на звернення з тими самими вимогами до Господарського суду Запорізької області в порядку господарського судочинства.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя І.П. Соболєва