АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2024 року

м. Чернівці

справа №727/2801/24

провадження №22-ц/822/452/24

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Половінкіної Н.Ю.

суддів Лисака І.Н., Одинака О.О.

учасники справи:

заявник ОСОБА_1

заінтересована особа ОСОБА_2

апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м.Чернівці від 21 березня 2024 року, головуючий у першій інстанції Терещенко О.Є.

ВСТАНОВИВ

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 у березні 2024 року звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Зазначав, що 31 жовтня 2022 року ІНФОРМАЦІЯ_1 йому було надано відстрочку від призову на військову служби по мобілізації згідно абзацу 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у зв`язку з наявністю дружини з числі осіб з інвалідністю П групи терміном до 15 жовтня 2023 року, про що у військовому квитку проставлено відповідну відмітку.

Проте наведена норма Закону була доповнена додатковою умовою відсутністю у вказаних осіб з інвалідністю інших працездатних осіб, зобов`язаних відповідно до закону їх утримувати.

Вказував, що встановлення факту необхідне для продовження терміну дії відстрочки від призову на військову службу по мобілізації відповідно до положень абзацу 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Просив встановити юридичний факт що у дружини ОСОБА_2 , яка є особою з інвалідністю П групи, відсутні інші працездатні особи, зобов`язані відповідно до закону її утримувати.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 21 березня 2024 року заяву ОСОБА_1 повернуто заявнику.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить ухвалу Шевченківського районного суду м.Чернівці від 21 березня 2024 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Зазначає, що суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність права ОСОБА_1 на звернення з заявою про встановлення факту відсутності у дружини з інвалідністю інших працездатних осіб, зобов`язаних відповідно до закону її утримувати, на порушення норм процесуального права.

Встановлення цього факту має для ОСОБА_1 юридичне значення, необхідне для продовження терміну дії відстрочки від призову на військову службу по мобілізації відповідно до положень абзацу 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Дружина ОСОБА_2 зазначена в поданій заяві як заінтересована особа.

Позбавлений можливості підтвердити відсутність у дружини інших працездатних осіб, зобов`язаних відповідно до закону її утримувати, оскільки чинним законодавством не передбачено виду та форми документу, який засвідчує відсутність у непрацездатної особи інших працездатних осіб, зобов`язаних відповідно до закону її утримувати.

Судом першої інстанції фактично позбавлено в доступі до правосуддя та можливості встановити в судовому порядку факт, який має юридичне значення.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 не надходило.

Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Повертаючи заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, суд першої інстанції керувався положеннями пункту 1 частини 4 статті 185 ЦПК України та дійшов висновку, що вимога стосується обсягу прав іншої особи ОСОБА_2 , може бути заявлена або останньою, або уповноваженою особою.

На обгрунтування таких висновків суд першої інстанції зазначив, що ОСОБА_1 документів на підтвердження його повноважень на звернення від імені дружини ОСОБА_2 до заяви не надано.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення наведеним нормам не відповідає.

Фактичні обставини, встановлені судом першої та апеляційної інстанції

Встановлено, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Бориславського міського управління юстиції 04 листопада 2004 року актовим записом №177 відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Бориславського міського управління юстиції 22 вересня 2006 року.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 згідно із свідоцтвом про народження НОМЕР_2 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Бориславського міського управління юстиції 04 листопада 2004 року.

На підставі пенсійного посвідчення № НОМЕР_3 , виданого Пенсійним фондом України 16 листопада 2022 року, ОСОБА_2 є інвалідом 2 група інвалідності загальне захворювання.

За довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ №575898 ОСОБА_4 встановлено третю групу інвалідності з дитинства безтерміново.

Згідно із витягом про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №598894, виданої адміністратором ДНАП Чернівецької міської ради 22 лютого 2024 року, у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 .

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України і статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» закріплено, що на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 185 ЦПК України суддя повертає позовну заяву якщо заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особо, посадове становище якої не вказано.

Реалізуючи передбачене статтею 55 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 5 частини другої вказаної норми передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Перелік фактів, що встановлюються судом при розгляді справи визначено частиною першою статті 315 ЦПК України, який не є вичерпним.

Так, згідно з частиною другою наведеної статті ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Таким чином, юридичні факти можуть бути встановленні лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

У заяві про встановлення такого юридичного факту обов`язково має бути зазначено з якою метою заявник має бажання встановити такий факт (пункт 1 частини першої статті 318 ЦПК України).

При вирішенні питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність. Оскільки чинним законодавством передбачено позасудове встановлення певних фактів, що мають юридичне значення, то суддя, приймаючи заяву, повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу.

ОСОБА_1 просив встановити факт, що у дружини ОСОБА_2 , яка є особою з інвалідністю П групи, відсутні інші працездатні особи, зобов`язані відповідно до закону її утримувати.

Повертаючит заяву ОСОБА_1 , суд першої інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_1 не уповноважений на звернення до суду з такою заявою, оскільки встановлення такого факту стосується обсягу прав іншої особи ОСОБА_2 , може бути заявлена або останньою, або уповноваженою особою.

Однак, зі змісту заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається, що ОСОБА_1 подано заяву у своїх інтересах.

ОСОБА_1 , зазначено, що встановлення факту має для нього юридичне значення та необхідне для того, щоб відповідно до положень абзацу 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» продовжити термін дії відстрочки від призову на військову службу по мобілізації.

Ураховуючи наведене суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що заява про встановлення факту, що у ОСОБА_2 , яка є особою з інвалідністю П групи, відсутні інші працездатні особи, зобов`язані відповідно до закону її утримувати, може бути подана тільки ОСОБА_2 , у ОСОБА_1 відсутні повноваження на звернення до суду з такою заявою.

За таких обставин суд першої інстанції повернув заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення на порушення норм процесуального права.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до п.4 ч. ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Тому ухвала Шевченківського районного суду м.Чернівці від 21 березня 2024 року підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись п.6 ч.1 ст.374, п.4 ч.1ст.379 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м.Чернівці від 21 березня 2024 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення 14 травня 2024 року.

Головуючий Н. Ю. Половінкіна

Судді: І. Н. Лисак

О. О. Одинак