Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/6148/24
Номер провадження 4-с/711/44/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2024 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі головуючого - судді Демчика Р.В., секретаря судового засідання Бутовської Д.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Придніпровського районного суду м. Черкаси скаргу адвоката Прядки Віталія Михайловича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця та зобов`язання вчинити певні дії, стягувач АТ КБ «ПриватБанк»,-

встановив:

Адвокат Прядка В.М., діючи в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на бездіяльність державного виконавця та зобов`язання вчинити певні дії, стягувач АТ КБ «ПриватБанк».

Скаргу обґрунтовує тим, що на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 11.07.1996 року відділом по приватизації житлового фонду виконавчого Луцької міської ради народних документів згідно з розпорядженням №206-р та зареєстрованого в Волинському обласному бюро технічної інвентаризації №7907 від 15.07.1996 року громадянину ОСОБА_2 та членам його сім`ї: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності належала квартира АДРЕСА_1 .

27.07.1996 року між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , 1980 р.н., яка діє за згодою ОСОБА_5 , з однієї сторони та ОСОБА_6 , з другої сторони, укладено договір міни квартир, посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області, зареєстрований в реєстрі за №1625, відповідно до умов якого ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 передали належну їм на праві особистої власності квартиру АДРЕСА_1 в обмін на квартиру АДРЕСА_2 , а ОСОБА_6 передав ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 належну йому на праві особистої власності квартиру АДРЕСА_2 в обмін на квартиру АДРЕСА_1 .

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №372313749 від 01.04.2024 року стало відомо, що:

- 22.04.2010 15:26:38 за №9758347 реєстратором Черкаської філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України на підставі постанови Центрального відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції про арешт майна АА №770986 від 04 березня 2010 року зареєстровано арешт нерухомого майна на частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , власником якої є ОСОБА_1 (реєстраційний номер обтяження №9758347).

- 30.11.2010 15:14:10 за №10552173 реєстратором Черкаської філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України на підставі постанови Центрального відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА №967690 від 07 жовтня 2010 року зареєстровано арешт нерухомого майна на частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , власником якої є ОСОБА_1 (реєстраційний номер обтяження №10552173).

Листом №7656/26.21-43/61345 від 17.04.2024 року Другий відділ державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зазначив, що відповідно до інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна арешт накладено згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серії АА №770986 від 04.03.2010 року, тобто дана виконавча дія проводилася у відповідності до нормативних документів, що були чинними станом на 04.03.2010 року, а саме Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній від 21.04.1999, втратив чинність 02.06.2016), Інструкції з проведення виконавчих дій (в редакції чинній від 15.12.1999, втратила чинність 22.12.2015), Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби (в редакції чинній від 25.12.2008, втратив чинність 19.07.2017). Порядок накладення арешту на майно боржника в період 2010 року передбачав використання бланків суворої звітності з подальшим направленням для виконання до відповідних органів. Оскільки, відповідно до Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями строк зберігання виконавчих проваджень переданих до архіву органу державної виконавчої служби становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік, надати будь-які копії матеріалів виконавчих проваджень не можливо, так як термін виконання зазначених виконавчих проваджень закінчився. В Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відсутні скан-копії документів, на підставі яких зареєстровано обтяження. Враховуючи вищевикладене, встановити в межах якого виконавчого провадження накладено арешт на майно боржника ОСОБА_1 , що зареєстровано в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 22.04.2010 на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серії АА №770986, виданої 04.03.2010 року головним державним виконавцем Центрального відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції Душкою В.П. та надати відповідні копії неможливо.

Листом №7677/26.21-43/61350 від 17.04.2024 року Другий відділ державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зазначив, що відповідно до інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна арешт накладено згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серії АА №967690 від 07.10.2010 року, тобто дана виконавча дія проводилася у відповідності до нормативних документів, що були чинними станом на 07.10.2010 року, а саме Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній від 21.04.1999, втратив чинність 02.06.2016), Інструкції з проведення виконавчих дій (в редакції чинній від 15.12.1999, втратила чинність 22.12.2015), Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби (в редакції чинній від 25.12.2008, втратив чинність 19.07.2017). Порядок накладення арешту на майно боржника в період 2010 року передбачав використання бланків суворої звітності з подальшим направленням для виконання до відповідних органів. Оскільки, відповідно до Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями строк зберігання виконавчих проваджень переданих до архіву органу державної виконавчої служби становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік, надати будь-які копії матеріалів виконавчих проваджень не можливо, так як термін виконання зазначених виконавчих проваджень закінчився. В Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відсутні скан-копії документів, на підставі яких зареєстровано обтяження. Враховуючи вищевикладене, встановити в межах якого виконавчого провадження накладено арешт на майно боржника ОСОБА_1 , що зареєстровано в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серії АА №967690, виданої 07.10.2010 року головним державним виконавцем Центрального відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції Душкою В.П. та надати відповідні копії неможливо.

Листом №13991/26.21-43/105325 від 22.07.2024 року Другий відділ державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зазначив, що відповідно до інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна арешт накладено згідно постанов про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серії АА №770986 від 04.03.2010 року та серії АА 967690 від 07.10.2010 року, тобто дана виконавча дія проводилася у відповідності до нормативних документів, що були чинними станом на 04.03.2010 та 07.10.2010, а саме Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній від 21.04.1999, втратив чинність 02.06.2016), Інструкції з проведення виконавчих дій (в редакції чинній від 15.12.1999, втратила чинність 22.12.2015), Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби (в редакції чинній від 25.12.2008, втратив чинність 19.07.2017). Порядок накладення арешту на майно боржника в період 2010 року передбачав використання бланків суворої звітності з подальшим направленням для виконання до відповідних органів. Оскільки, відповідно до Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями строк зберігання виконавчих проваджень переданих до архіву органу державної виконавчої служби становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік, надати будь-які копії матеріалів виконавчих проваджень не можливо, так як термін виконання зазначених виконавчих проваджень закінчився. В Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відсутні скан-копії документів, на підставі яких зареєстровано обтяження. Враховуючи вищевикладене, встановити в межах яких виконавчих проваджень накладено арешт на майно боржника ОСОБА_1 , що зареєстровано в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 22.04.2010 на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серії АА №770986, виданої 04.03.2010 року головним державним виконавцем Центрального відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції Душкою В.П. та арешт, що зареєстровано в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 30.11.2010 на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серії АА №967690, виданої 07.10.2010 року головним державним виконавцем Центрального відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції Душкою В.П., неможливо. У листі №13991/26.21-43/105325 від 22 липня 2024 року Другий відділ державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) повідомив, що у посадових осіб Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відсутні правові підстави щодо припинення зазначених обтяжень.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 вересня 2022 року у справі №523/19204/19 (провадження № 61-3844св22) Верховний Суд дійшов правового висновку, що боржник, як сторона виконавчого провадження, у разі незгоди з арештом, який накладений державним або приватним виконавцем під час примусового виконання судового рішення, не може пред`являти позов про зняття арешту з майна та бути позивачем за таким позовом, оскільки має право на оскарження дій державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 02 жовтня 2019 року у справі №904/51/19 (провадження №12-122гс19) зазначала, що сторони, інші учасники та особи можуть звернутися до суду, який видав виконавчий документ, зі скаргою на рішення, дії чи бездіяльність виконавців та посадових осіб державної виконавчої служби в порядку частини першої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», якщо цей виконавчий документ виданий на виконання судового рішення, або - до адміністративного суду в порядку частини другої цієї ж статті, якщо він виданий на виконання рішення іншого органу (посадових осіб), та/або за умови перебування його у зведеному виконавчому провадженні, у якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій.

З огляду на те, що наявність арешту, зареєстрованого 22.04.2010 15:26:38 за №9758347 реєстратором Черкаської філії державного підприємства «Інформаційний центр» на підставі постанови Центрального відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції про арешт майна АА №770986 від 04.03.2010 року на частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , власником якої є ОСОБА_1 (реєстраційний номер обтяження №9758347) та наявність арешту, зареєстрованого 30.11.2010 15:14:10 за №10552173 реєстратором Черкаської філії державного підприємства «Інформаційний центр» на підставі постанови Центрального відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА №967690 від 07 жовтня 2010 року на частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , власником якої є ОСОБА_1 (реєстраційний номер обтяження №10552173) порушує права ОСОБА_1 , як власника цього майна на розпорядження даним нерухомим майном, а тому ОСОБА_1 змушена звернутися до суду з даною скаргою з метою відновлення своїх порушених прав.

На підставі наведеного просить суд визнати бездіяльність державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції,, яка полягає у незнятті арешту з нерухомого майна, а саме з 1/4 частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , власником якої є ОСОБА_1 у зв`язку із закінченням виконавчого провадження (поверненням виконавчого документу стягувачу) неправомірною.

Зобов`язати державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зняти арешт з нерухомого майна, а саме з частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , власником якої є ОСОБА_1 , накладений постановою Центрального відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції про арешт майна АА №770986 від 04 березня 2010 року, зареєстрований 22.04.2010 15:26:38 за №9758347 реєстратором Черкаської філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (реєстраційний номер обтяження №9758347).

Зобов`язати державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зняти арешт з нерухомого майна, а саме з частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , власником якої є ОСОБА_1 , накладений постановою Центрального відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА №967690 від 07 жовтня 2010 року, зареєстрований 30.11.2010 15:14:10 за №10552173 реєстратором Черкаської філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (реєстраційний номер обтяження №10552173).

Адвокат Прядка В.М., та ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилися. Представник Другого відділу Державної виконавчої служби у м.Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) в судове засідання не з`явилася, надіслала до суду клопотання, в якому справу просила розглянути на розсуд суду та без участі представника Другого відділу ДВС у м.Черкаси.

Відповідно до ч.2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 11.07.1996 року відділом по приватизації житлового фонду виконавчого комітету Луцької міської ради народних документів згідно з розпорядженням №206-р та зареєстрованого в Волинському обласному бюро технічної інвентаризації №7907 від 15.07.1996 року громадянину ОСОБА_2 та членам його сім`ї: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності належала квартира АДРЕСА_1 .

27.07.1996 року між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , 1980 р.н., яка діє за згодою ОСОБА_5 , з однієї сторони та ОСОБА_6 , з другої сторони, укладено договір міни квартир, посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області, зареєстрований в реєстрі за №1625, відповідно до умов якого ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 передали належну їм на праві особистої власності квартиру АДРЕСА_1 в обмін на квартиру АДРЕСА_2 , а ОСОБА_6 передав ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 належну йому на праві особистої власності квартиру АДРЕСА_2 в обмін на квартиру АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки Комунального підприємства «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» №26743 о від 04 листопада 2021 року право власності на квартиру АДРЕСА_2 зареєстровано у Комунальному підприємстві «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» за : ОСОБА_2 (1/4 частка); ОСОБА_3 (1/4 частка); ОСОБА_4 (1/4 частка); ОСОБА_1 (1/4 частка).

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №372313749 від 01.04.2024 року стало відомо, що:

- 22.04.2010 15:26:38 за №9758347 реєстратором Черкаської філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України на підставі постанови Центрального відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції про арешт майна АА №770986 від 04 березня 2010 року зареєстровано арешт нерухомого майна на частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , власником якої є ОСОБА_1 (реєстраційний номер обтяження №9758347).

- 30.11.2010 15:14:10 за №10552173 реєстратором Черкаської філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України на підставі постанови Центрального відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА №967690 від 07 жовтня 2010 року зареєстровано арешт нерухомого майна на частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , власником якої є ОСОБА_1 (реєстраційний номер обтяження №10552173).

Листом №7656/26.21-43/61345 від 17.04.2024 року Другий відділ державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зазначив, що відповідно до інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна арешт накладено згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серії АА №770986 від 04.03.2010 року, тобто дана виконавча дія проводилася у відповідності до нормативних документів, що були чинними станом на 04.03.2010 року, а саме Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній від 21.04.1999, втратив чинність 02.06.2016), Інструкції з проведення виконавчих дій (в редакції чинній від 15.12.1999, втратила чинність 22.12.2015), Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби (в редакції чинній від 25.12.2008, втратив чинність 19.07.2017). Порядок накладення арешту на майно боржника в період 2010 року передбачав використання бланків суворої звітності з подальшим направленням для виконання до відповідних органів. Оскільки, відповідно до Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями строк зберігання виконавчих проваджень переданих до архіву органу державної виконавчої служби становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік, надати будь-які копії матеріалів виконавчих проваджень не можливо, так як термін виконання зазначених виконавчих проваджень закінчився.

В Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відсутні скан-копії документів, на підставі яких зареєстровано обтяження. Враховуючи вищевикладене, встановити в межах якого виконавчого провадження накладено арешт на майно боржника ОСОБА_1 , що зареєстровано в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 22.04.2010 на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серії АА №770986, виданої 04.03.2010 року головним державним виконавцем Центрального відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції Душкою В.П. та надати відповідні копії неможливо.

Листом №7677/26.21-43/61350 від 17.04.2024 року Другий відділ державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зазначив, що відповідно до інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна арешт накладено згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серії АА №967690 від 07.10.2010 року, тобто дана виконавча дія проводилася у відповідності до нормативних документів, що були чинними станом на 07.10.2010 року, а саме Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній від 21.04.1999, втратив чинність 02.06.2016), Інструкції з проведення виконавчих дій (в редакції чинній від 15.12.1999, втратила чинність 22.12.2015), Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби (в редакції чинній від 25.12.2008, втратив чинність 19.07.2017). Порядок накладення арешту на майно боржника в період 2010 року передбачав використання бланків суворої звітності з подальшим направленням для виконання до відповідних органів. Оскільки, відповідно до Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями строк зберігання виконавчих проваджень переданих до архіву органу державної виконавчої служби становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік, надати будь-які копії матеріалів виконавчих проваджень не можливо, так як термін виконання зазначених виконавчих проваджень закінчився.

В Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відсутні скан-копії документів, на підставі яких зареєстровано обтяження. Враховуючи вищевикладене, встановити в межах якого виконавчого провадження накладено арешт на майно боржника ОСОБА_1 , що зареєстровано в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серії АА №967690, виданої 07.10.2010 року головним державним виконавцем Центрального відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції Душкою В.П. та надати відповідні копії неможливо.

29.04.2024 року адвокатом Прядкою В.М., в інтересах ОСОБА_1 , до Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) направлено заяву про зняття арешту з нерухомого майна з проханням зняти арешт на нерухоме майно, а саме на частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , власником якої є ОСОБА_1 .

Листом №13991/26.21-43/105325 від 22.07.2024 року Другий відділ державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зазначив, що відповідно до інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна арешт накладено згідно постанов про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серії АА №770986 від 04.03.2010 року та серії АА 967690 від 07.10.2010 року, тобто дана виконавча дія проводилася у відповідності до нормативних документів, що були чинними станом на 04.03.2010 та 07.10.2010, а саме Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній від 21.04.1999, втратив чинність 02.06.2016), Інструкції з проведення виконавчих дій (в редакції чинній від 15.12.1999, втратила чинність 22.12.2015), Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби (в редакції чинній від 25.12.2008, втратив чинність 19.07.2017). Порядок накладення арешту на майно боржника в період 2010 року передбачав використання бланків суворої звітності з подальшим направленням для виконання до відповідних органів. Оскільки, відповідно до Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями строк зберігання виконавчих проваджень переданих до архіву органу державної виконавчої служби становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік, надати будь-які копії матеріалів виконавчих проваджень не можливо, так як термін виконання зазначених виконавчих проваджень закінчився. В Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відсутні скан-копії документів, на підставі яких зареєстровано обтяження.

Враховуючи вищевикладене, встановити в межах яких виконавчих проваджень накладено арешт на майно боржника ОСОБА_1 , що зареєстровано в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 22.04.2010 на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серії АА №770986, виданої 04.03.2010 року головним державним виконавцем Центрального відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції Душкою В.П. та арешт, що зареєстровано в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 30.11.2010 на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серії АА №967690, виданої 07.10.2010 року головним державним виконавцем Центрального відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції Душкою В.П., неможливо.

Відповідно у посадових осіб Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відсутні правові підстави щодо припинення зазначених обтяжень.

Згідно із положеннями статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частини першої статті 56 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Схожі за змістом положенням містились у статті 25 цього ж Закону у редакції, чинній на час накладення арешту на майно боржника.

Відповідно до положень частини четвертої статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" (у редакції, чинній на момент звернення заявника до суду із цією скаргою) підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону.

Застосування державними виконавцями наданого їм широкого кола повноважень та законодавчо визначених механізмів, спрямованих на виконання судових рішень, входить до їх обов`язків, визначених статтею 18 Закону України "Про виконавче провадження", щодо вжиття передбачених цим Законом заходів для неупередженого, ефективного, своєчасного і повного вчинення виконавчих дій.

Аналіз норм Закону України "Про виконавче провадження" щодо підстав накладення арешту на майно боржника та зняття такого арешту дає підстави дійти висновку, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який виконавець має право застосувати для забезпечення реального виконання виконавчого документа, що відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" підлягає примусовому виконанню.

Водночас у разі повного виконання виконавчого документа та сплати витрат, пов`язаних з його примусовим виконанням, підстави для збереження чинності арешту майна боржника відсутні.

Факт завершення виконавчих проваджень підтверджується листами державних виконавців Другого відділу ДВС у м. Черкаси ЦМУЮ (м. Київ).

Застосування арешту майна боржника як обмежувальний захід не повинен призводити до порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), що свідчить про необхідність його застосування виключно у випадках та за наявності підстав, визначених законом.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року N 475/97 "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини 1950 року та основоположних свобод. Першого протоколу та протоколів N 2, 4. 7. та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, що означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, на власний розсуд вчинити щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за свою волею, незалежно від волі. інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно зі ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не згадати закону.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно із ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкоди у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Указані норми визначають непорушність права власності (в тому числі приватної) та неможливість позбавлення чи обмеження особи у здійсненні нею права власності.

Зазначені приписи покладають на державу позитивні зобов`язання забезпечити непорушність права приватної власності та контроль за виключними випадками позбавлення особи права власності не тільки на законодавчому рівні, а й під час здійснення суб`єктами суспільних відносин правореалізаційної та правозастосовчої діяльності. Обмеження позитивних зобов`язань держави лише законодавчим врегулюванням відносин власності без належного контролю за їх здійсненням здатне унеможливити реалізацію власниками належних їм прав, що буде суперечити нормам Конституції України та Конвенції.

Відповідно до статні 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо визнано, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого за цим Кодексом, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 74 Закону № 1404-VIII рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги (ст. 452 ЦПК України).

У рішенні ЄСПЛ у справі «Uzan та інші проти Турції» (скарги № 19620/05, 41487/05, 17613/08 и 19316/08) від 05.03.2019 року, Європейський Суд встановив, що заявники скаржилися на тривале застосування тимчасових заходів щодо їхнього майна та відмову органів влади скасувати ці заходи протягом кількох років, навіть з урахуванням того, що заявників не було визнано винними у кримінальному провадженні або відповідачами у цивільному провадженні. Європейський Суд прийшов до висновку, що влада не змогла встановити «справедливий баланс» між захистом суспільних інтересів та вимог захисту прав заявників на повагу їх власності. Таким чином, мало місце порушення статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на мирне володіння майном).

У рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Вендітеллі проти Італії» суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань.

Також, Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Тобто, наявність арешту на майно за відсутності правових підстав для цього порушує право власності скаржника, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном та власний розсуд.

Арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який застосовується для забезпечення реального виконання рішення, що підлягає примусовому виконанню. Наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 07 липня 2021 року у справі № 2-356/12 (провадження № 61-5972св19), від 03 листопада 2021 року у справі № 161/14034/20 (провадження № 61-1980св21), від 22 грудня 2021 року у справі № 645/6694/15 (провадження № 61-18160св19).

За таких обставин суд приходить до висновку про зняття арешту з нерухомого майна, а саме з частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , власником якої є ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 ), накладений постановою Центрального відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції про арешт майна АА №770986 від 04 березня 2010 року, зареєстрований 22.04.2010 15:26:38 за №9758347 реєстратором Черкаської філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (реєстраційний номер обтяження №9758347) та накладений постановою Центрального відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА №967690 від 07 жовтня 2010 року, зареєстрований 30.11.2010 15:14:10 за №10552173 реєстратором Черкаської філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (реєстраційний номер обтяження №10552173).

Щодо вимоги про визнання бездіяльності державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції,, яка полягає у не знятті арешту з нерухомого майна, а саме з 1/4 частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , власником якої є ОСОБА_1 , у зв`язку із закінченням виконавчого провадження неправомірною, то вказана вимога не підлягає до задоволення, оскільки згідно листа Другого ВДВС, у органу виконавчої служби відсутні правові підстави для самостійного скасування арешту майна.

Керуючись Конституцією України, Протоколом №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Законом України «Про виконавче провадження», статтями 247, 258-260, 447-453 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Скаргу задовольнити частково.

Зняти арешт з нерухомого майна, а саме з частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , власником якої є ОСОБА_1 ), накладений постановою Центрального відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції про арешт майна АА №770986 від 04 березня 2010 року, зареєстрований 22.04.2010 15:26:38 за №9758347 реєстратором Черкаської філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (реєстраційний номер обтяження №9758347) та накладений постановою Центрального відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА №967690 від 07 жовтня 2010 року, зареєстрований 30.11.2010 15:14:10 за №10552173 реєстратором Черкаської філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (реєстраційний номер обтяження №10552173).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий: Р. В. Демчик