ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2024 року

м. Київ

справа № 606/453/21

провадження № 61-14730св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В.,

суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М., Сакари Н. Ю.,

Шиповича В. В. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - заступник керівника Теребовлянської місцевої прокуратури Тернопільської області в інтересах держави в особі: Теребовлянської міської ради, Управління молоді, спорту та іміджевих проектів Тернопільської обласної державної адміністрації,

відповідачі: колективний міжгосподарський дитячий оздоровчий заклад «Промінь», обласне об`єднання міжгосподарських здравниць «Тернопільсільгоспздравниця», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу першого заступника керівника Тернопільської обласної прокуратури на рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області, у складі судді Марціцкої І. Б., від 19 травня 2023 року та постанову Тернопільського апеляційного суду, у складі колегії суддів: Хома М. В., Костів О. З.,

Храпак Н. М., від 07 вересня 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

1. У березні 2021 року заступник керівник Теребовлянської місцевої прокуратури Тернопільської області О. Волошин в інтересах держави в особі: Теребовлянської міської ради, Управління молоді, спорту та іміджевих проектів Тернопільської обласної державної адміністрації звернувся до суду з позовом до колективного міжгосподарського дитячого оздоровчого закладу «Промінь» (далі - ДОЗ «Промінь»), обласного об`єднання міжгосподарських здравниць «Тернопільсільгоспздравниця» (далі - ООМЗ «Тернопільсільгоспздравниця»), ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання права комунальної власності та скасування записів про реєстрацію.

2. Позовна заява мотивована тим, що прокурором виявлено факт неправомірного привласнення майна дитячого оздоровчого закладу. Так, відповідно до установчих документів ДОЗ «Промінь» (в редакції від 26 грудня 1997 року) його засновниками були сільськогосподарські підприємства, конкретний перелік яких не наведено. Оскільки встановити засновників дитячої оздоровниці неможливо, то прокурор вважав її безхазяйним майном, яка підлягає передачі у комунальну власність Теребовлянської об`єднаної територіальної громади Тернопільського району. Проте, до установчих документів ДОЗ «Промінь» незаконно внесені зміни щодо учасників, а статутний капітал розділено між керівником закладу ОСОБА_1 (55%), головним бухгалтером ОСОБА_2 (35%) та ООМЗ «Тернопільсільгоспздравниця» (10%) і вказані особи заперечують право власності територіальної громади на майно дитячого закладу.

3. Фактично ОСОБА_1 як керівник дитячого оздоровчого закладу та ООМЗ «Тернопільсільгоспздравниця» безпідставно прийняв рішення про передачу собі контрольної частки у майні дитячої оздоровниці, порушивши майнові права справжніх власників закладу. Прокурор вважав неправомірною проведену державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи, оскільки державному реєстратору не було надано оригінал рішення про вихід юридичних осіб (сільськогосподарських підприємств) зі складу засновників оздоровчого закладу.

4. Посилаючись на викладене, прокурор просив суд:

- визнати право комунальної власності Теребовлянської міської ради на ДОЗ «Промінь»;

- скасувати записи про реєстраційні дії у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо власника ДОЗ «Промінь», а саме: запису № 2000922 від 18 червня 2013 року про внесення змін до установчих документів, записів

№ 3000922, № 4000922 від 02 вересня 2015 року, 5000922 від 03 вересня 2015 року про внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах.

Інформація про рух справи в судах

5. Ухвалою Теребовлянського районного суду Тернопільської області

від 11 травня 2022 року провадження у справі закрито в зв`язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

6. Постановою Тернопільського апеляційного суду від 30 червня

2022 року, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 27 жовтня 2022 року, ухвалу Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 11 травня 2022 року скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

7. Верховний Суд, погодившись з висновками апеляційного суду, вказав, що спір у цій справі підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, оскільки, зокрема: предметом позову є не створення, діяльність, управління чи припинення юридичної особи, а визнання за територіальною громадою права власності на КМ ДОЗ «Промінь» як на безхазяйну річ; прокурор не оспорює права відповідачів на участь в діяльності чи управлінні КМ ДОЗ «Промінь», а також не порушує питання щодо перерозподілу їх часток у статутному капіталі оздоровчого закладу, проте заперечує можливість перебування вказаного закладу як юридичної особи в приватній, а не комунальній власності; прокурор не оспорює реєстраційні дії щодо створення чи припинення юридичної особи, а також у межах цього спору не оскаржує протоколи загальних зборів щодо розподілу часток відповідачів у статутному капіталі юридичної особи.

Короткий зміст оскаржуваних судових рішень

8. Рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області

від 19 травня 2023 року, залишеним без змін постановою Тернопільського апеляційного суду від 07 вересня 2023 року, у задоволенні позову прокурора відмовлено.

9. Відмовляючи у позові суди вказали, що ДОЗ «Промінь» відповідно до правовстановлюючих документів має статутний фонд, частки якого розподілені між його учасниками, які мають відповідні корпоративні права, що виключає доводи прокурора про «безхазяйність» юридичної особи.

10. Оскільки рішення загальних зборів учасників ДОЗ «Промінь»

від 05 червня 2013 року № 2 та рішення загальних зборів ООМЗ «Тернопільсільгоспздравниця» від 05 червня 2013 року (протокол № 22), якими затверджено склад засновників оздоровчого закладу та розмір їх часток, не оскаржувались, їх не визнано незаконними, тому відсутні підстави для скасування записів про здійсненні на підставі цих рішень реєстраційних дій у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. При цьому прокурором не надано доказів, які б підтверджували наявність майнових прав Теребовлянської міської ради у ДОЗ «Промінь».

11. Апеляційний суд, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, додатково вказав, що юридична особа - ДОЗ «Промінь» є учасником цивільних відносин, нарівні із фізичними особами, державою Україна, територіальними громадами та іншими суб`єктами, тобто є суб`єктом, а не об`єктом цивільних прав. Якщо Теребовлянська міська рада вважає себе власником майна, яке було безхазяйним та мало бути передане у комунальну власність і яким незаконно, на думку прокурора, заволоділи інші особи, у такому разі належним способом захисту є пред`явлення віндикаційного позову.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

12. У касаційній скарзі перший заступник керівника Тернопільської обласної прокуратури О. Божко просить скасувати оскаржені судові рішення,ухваливши нове судове рішення про задоволення позову.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

13. 13 жовтня 2023 року перший заступник керівника Тернопільської обласної прокуратури О. Божко подав касаційну скаргу на рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 19 травня

2023 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 07 вересня 2023 року у справі № 606/453/21.

14. Ухвалою Верховного Суду від 29 листопада 2023 року відкрито касаційне провадження, витребувано із суду першої інстанції матеріали справи, які у грудні 2023 року надійшли до Верховного Суду.

15. Ухвалою Верховного Суду від 06 вересня 2024 року справу призначено до розгляду у складі колегії із п`яти суддів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

16. Підставою касаційного оскарження судових рішень прокурор зазначає відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України).

17. Крім того, вказує на порушення судами норм процесуального права та наявність передбачених пунктом 1 частини третьої статті 411 ЦПК України підстав для скасування оскаржуваних судових рішень (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

18. Вважає, що оскільки членами-засновниками ДОЗ «Промінь» є сільськогосподарські підприємства, конкретного переліку яких не вдалось з`ясувати, тому за аналогією закону належним способом захисту порушених прав Теребовлянської міської ради є визнання права на ДОЗ «Промінь». При цьому, обґрунтовуючи правильність обраного ним способу захисту порушеного права, звертає увагу на висновки судів у господарських справах № 921/343/14-г/4, № 921/15/20.

19. Зауважує, що лише власник може звернутись з позовом до незаконного володільця про витребування майна, тоді як у цьому випадку реальний власник ДОЗ «Промінь» не встановлений, юридична особа має ознаки безхазяйного майна (майнових прав).

20. Стверджує, що метою представницької діяльності прокурора є передача ДОЗ «Промінь» територіальній громаді та забезпечення ефективного управління ним, збереження профілю його діяльності.

21. Вважає, що відповідачі неправомірно набули прав на частки у

ДОЗ «Промінь» та не є добросовісними набувачами. Судами безпідставно не було встановлено протиправності реорганізації ДОЗ «Промінь», за наслідком якої відповідачі незаконно набули прав на частки.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

22. У грудні 2023 року представник ДОЗ «Промінь», ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 - адвокат Александров В. В. подав до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, в якій, посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржених судових рішень, просить касаційну скаргу залишити без задоволення.

23. Вказує, що юридична особа є суб`єктом цивільних прав, а не їх об`єктом, та не може бути безхазяйною. Наголошує, що безхазяйними могли б вважатися лише корпоративні права на частку в статутному капіталі. Зауважує, що відповідачі правомірно набули корпоративних прав у ДОЗ «Промінь» як шляхом збільшення майна ДОЗ «Промінь», так і шляхом набуття їх за набувальною давністю, оскільки добросовісно володіли ДОЗ «Промінь» та управляли ним з 1993 року по 1998 рік, як власники. Зазначає, що приписи статті 392 ЦК України не є правовою підставою для набуття права власності, вказана норма лише є правовою підставою для підтвердження набутого права власності, тоді як ДОК «Промінь» ніколи не належав Теребовлянській міській раді. Посилання на справи № 921/343/14-г/4 та № 921/15/20 є помилковим, оскільки у зазначених справах та у розглядуваній справі різні фактичні обставини. Вважає, що ініціювати спір відносно прав на юридичну особу можуть лише сільськогосподарські підприємства, які, за твердженням прокурора, незаконно виключені із учасників юридичної особи. Стверджує, що форма власності дитячих закладів оздоровлення не впливає на здійснення органами влади контролю за виконанням державних програм у сфері надання таких послуг та їх якості.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

24. Розпорядженням голови Тернопільської районної державної адміністрації від 26 грудня 1997 року № 565 перереєстровано статут міжгосподарського дитячого оздоровчого закладу «Промінь» у новій редакції, затверджений зборами членів ДОЗ «Промінь» (протокол № 16 від 21 квітня 1996 року).

25. 29 грудня 1997 року Теребовлянською районною адміністрацією видано свідоцтво про державну реєстрацію (перереєстрацію) суб`єкта підприємницької діяльності - юридичної особи ДОЗ «Промінь».

26. ДОЗ «Промінь» здійснює свою господарську діяльність з часу створення й дотепер.

27. Відповідно до пунктів 1.1, 1.3 статуту ДОЗ «Промінь», зареєстрованого 26 грудня 1997 року, ДОЗ «Промінь» створений сільськогосподарськими підприємствами шляхом добровільного об`єднання членами-засновниками частки своїх фінансових і матеріальних ресурсів для організації оздоровлення та відпочинку дітей працівників АПК та дітей інших категорій населення. Членами-засновниками оздоровчого закладу є сільськогосподарські підприємства, які затвердили статут.

28. Відомості про те, які саме сільськогосподарські підприємства затвердили статут ДОЗ «Промінь», відсутні.

29. Протокол № 16 від 21 квітня 1996 року зборів членів ДОЗ «Промінь», а також статут та документи щодо створення і діяльності на зберігання в Державний архів Тернопільської області не надходили, що підтверджено листом Державного архіву Тернопільської області від 23 лютого 2021 року

№ 83/04-11.

30. Зі змісту листа архівного відділу Теребовлянської районної державної адміністрації від 19 лютого 2021 року № 03-08/88 вбачається, що статут

ДОЗ «Промінь» та інші засновницькі документи (рішення засновників, рішення зборів членів закладу, список засновників та учасників) цього закладу на зберігання до архівного відділу райдержадміністрації не надходили.

31. Згідно з пунктами 1, 9.1, 9.2 статуту ДОЗ «Промінь», управління ДОЗ «Промінь» здійснюють його органи, а саме: збори членів ДОЗ «Промінь»; директор ДОЗ «Промінь». Збори членів ДОЗ «Промінь» делегують свої повноваження по управлінню ДОЗ «Промінь» Раді ООМЗ «Тернопільсільгоспздравниця». Повноваження делегуються на невизначений строк в повному об`ємі, крім повноважень, визначених підпункту «и», «і», «ї», «й» пункту 9.4 статуту (прийняття рішення про припинення діяльності ДОЗ «Промінь», встановлення розміру, форми і порядку внесення членами додаткових вкладів, ліквідація або реорганізація ДОЗ «Промінь», виключення члена з ДОЗ «Промінь»).

32. Згідно із пунктом 1.2 статуту ООМЗ «Тернопільсільгоспздравниця» в редакції від 28 липня 2009 року до складу вказаного об`єднання разом із іншими юридичними особами входить і ДОЗ «Промінь».

33. 05 червня 2013 року відбулись загальні збори ООМЗ «Тернопільсільгоспздравниця» (протокол № 22), які вирішили змінити склад засновників ДОЗ «Промінь», визначити розмір їх часток у статутному капіталі, затвердити статут у новій редакції та здійснити відповідні реєстраційні зміни юридичної особи.

34. Відповідно до пунктів 2, 3 рішення загальних зборів ООМЗ «Тернопільсільгоспздравниця» від 05 червня 2013 року затверджено склад засновників ДОЗ «Промінь», зокрема, затверджено засновниками оздоровчого закладу: ООМЗ «Тернопільсільгоспздравниця», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , та розмір часток у статутному капіталі ДОЗ «Промінь» таким чином: ООМЗ «Тернопільсільгоспздравниця» - 10% частки у статутному капіталі, ОСОБА_1 - 55% частки та ОСОБА_2 - 35% частки.

35. 18 червня 2013 року державним реєстратором Теребовлянської районної державної адміністрації здійснено державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи (оздоровчого закладу «Промінь») за № 2000922, які стосуються зміни відомостей про органи управління юридичної особи, зміни органу управління, зміни розміру статутного (складеного) капіталу (пайового фонду) юридичної особи, зміни складу засновників (учасників), зміни статутного капіталу.

36. 02 вересня 2015 року за № 3000922, 4000922, та 03 вересня 2015 року за 5000922 здійснено державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу - ДОЗ «Промінь».

37. Відповідно до відповіді Фонду Державного майна України від 13 січня 2021 року, державна частка в майні ДОЗ «Промінь» відсутня.

Мотиви, з яких виходив Верховний Суд, та застосовані норми права

38. Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

39. Згідно із частинами першою-другою статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

40. Відповідно до частин першої-другої, п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

41. Згідно з частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

42. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 463/5896/14-ц зазначено, що кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (статті 15, 16 ЦК України). Цивільне право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним.

43. У розглядуваній справі прокурор звернувся до суду з позовом про визнання права власності Теребовлянської міської ради на ДОЗ «Промінь» та скасування записів про реєстраційні дії у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо власників ДОЗ «Промінь», посилаючись на те, що за відповідачами було неправомірно зареєстровано право власності на частки у ДОЗ «Промінь», юридична особа якої є фактично безхазяйним майном та підлягає передачі у комунальну власність міської ради.

44. За змістом статті 335 ЦК України безхазяйною є річ, яка не має власника або власник якої невідомий. Безхазяйні нерухомі речі беруться на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, за заявою органу місцевого самоврядування, на території якого вони розміщені. Про взяття безхазяйної нерухомої речі на облік робиться оголошення у друкованих медіа. Після спливу одного року з дня взяття на облік безхазяйної нерухомої речі вона за заявою органу, уповноваженого управляти майном відповідної територіальної громади, може бути передана за рішенням суду у комунальну власність. Безхазяйні рухомі речі можуть набуватися у власність за набувальною давністю, крім випадків, встановлених статтями 336, 338, 341 і 343 цього Кодексу.

45. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша статті 321 ЦК України).

46. Згідно зі статтею 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

47. Річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки (стаття 179 ЦК України).

48. Відповідно до статті 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Рухомими речами є речі, які можна вільно переміщувати у просторі.

49. Статтею 190 ЦК України визначено, що майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами.

50. Відповідно до частини другої статті 961 ЦК України корпоративні права набуваються особою з моменту набуття права власності на частку (акцію, пай або інший об`єкт цивільних прав, що засвідчує участь особи в юридичній особі) у статутному капіталі юридичної особи.

51. Верховний Суд у постанові від 24 липня 2024 року у справі

№ 910/14243/22 вказав, що відповідно до національного законодавства України корпоративні права є самостійним об`єктом цивільних прав, охоплюються наведеним у статті 190 ЦК поняттям майна, визначеним індивідуальними ознаками, які можуть бути об`єктом права власності.

52. Відповідно до статті 318 ЦК України суб`єктами права власності є Український народ та інші учасники цивільних відносин, визначені статтею 2 цього Кодексу. Усі суб`єкти права власності є рівними перед законом.

53. Згідно з статтею 2 ЦК України учасниками цивільних відносин є фізичні особи та юридичні особи (далі - особи). Учасниками цивільних відносин є: держава Україна, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб`єкти публічного права.

54. Суди попередніх інстанцій, встановивши, що ДОЗ «Промінь» є юридичною особою, має статутний фонд, частки якого розділені між конкретними учасниками, дійшли правильного висновку про відсутність правових підстав, для визнання, зокрема у порядку передбаченому

статтею 335 ЦК України, за Теребовлянською міською радою права власності на юридичну особу ДОЗ «Промінь» та скасування відповідних записів про реєстраційні дії щодо її власників.

55. Колегія суддів погоджується з такими висновками, оскільки, як правильно вказав апеляційний суд, юридична особа - ДОЗ «Промінь» є учасником цивільних відносин, тобто їх суб`єктом, а не об`єктом.

56. Водночас апеляційний суд також обґрунтовано вказав, що якщо Теребовлянська міська рада вважає себе власником майна, яке було безхазяйним та мало бути передане у комунальну власність і яким незаконно заволоділи інші особи, у такому разі належним способом захисту прав Теребовлянської міської ради є пред`явлення віндикаційного позову. У даному випадку це позов про витребування часток статутного капіталу

ДОЗ «Промінь» з чужого незаконного володіння.

57. Верховний Суд неодноразово зазначав, що відповідно до пунктів «д» та «е» пункту 3 частини п`ятої статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» особа, яка вважає себе власником частки, що незаконно вибула з її володіння, має звертатися до володільця частки (особи, вказаної як власник в ЄДР) з позовом про стягнення частки (витребування частки з чужого незаконного володіння) або позовом про визначення розміру статутного капіталу та розміру часток учасників (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 жовтня 2019 року у справі № 923/876/16, від 17 грудня 2019 року у справі № 927/97/19, від 18 березня 2020 року у справі

№ 466/6221/16-а).

58. Саме такий спосіб захисту є належним, адже судове рішення, що набрало законної сили, про задоволення однієї з вказаних вимог є підставою для внесення відповідних змін до ЄДР.

59. Прокурор, звернувшись до суду з вимогами про витребування часток статутного капіталу ДОЗ «Промінь» з чужого незаконного володіння, одночасно не позбавлений можливості доводити, що корпоративні права (частки у статутному капіталі) ДОЗ «Промінь» є безхазяйними та, відповідно, мають бути передані у комунальну власність територіальної громади, зокрема у спосіб їх витребування.

60. Колегія суддів відхиляє доводи касаційної скарги про те, що належним способом захисту порушених прав у цій справі є визнання права власності, оскільки такі доводи суперечать положенням статті 392 ЦК України.

61. У розглядуваній справі право власності на частки статутного капіталу ДОЗ «Промінь» зареєстровані за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ООМЗ«Тернопільсільгоспздравниця», що унеможливлює визнання права власності на них, без їх витребування.

62. Більш того, у цій справі вимоги заявлені не щодо визнання права власності на частки у статутному капіталі ДОЗ «Промінь», а щодо визнання права власності на юридичну особу, що є недопустимим.

63. Обрання позивачем неналежного способу захисту є самостійною та достатньою підставою для відмови у позові.

64. З урахуванням викладеного інші доводи касаційної скарги не впливають на правильність рішень судів попередніх інстанцій про відмову у позові, через обрання неналежного способу захисту прав, які прокурор вважає порушеними.

65. Відповідно до статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

66. Верховний Суд, переглянувши рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, дійшов висновку про відсутність підстав для скасування оскаржуваних судових рішень.

67. Наявність обставин, за яких відповідно до частини першої статті 411

ЦПК України судове рішення підлягає обов`язковому скасуванню, касаційним судом не встановлено.

Керуючись статтями 400, 402, 409, 410, 415, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу першого заступника керівника Тернопільської обласної прокуратури залишити без задоволення.

2. Рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області

від 19 травня 2023 року та постанову Тернопільського апеляційного суду

від 07 вересня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді: Є. В. Синельников О. В. Білоконь О. М. Осіян Н. Ю. Сакара В. В. Шипович