КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Справа № 520/6983/17
Провадження № 6/947/299/24
УХВАЛА

02.10.2024 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Калініченко Л.В.

за участю секретаря Матвієвої А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі заяву ОСОБА_1 , подану через представника ОСОБА_2 , за участі заінтересованих осіб: ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «КОНСАЛТ СОЛЮШЕНС», Київського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання виконавчого листа №520/6983/17, виданого 16.01.2023 року Київським районним судом міста Одеси таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

22.04.2024 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла заява ОСОБА_1 , подану через представника ОСОБА_2 , за участі заінтересованих осіб: ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «КОНСАЛТ СОЛЮШЕНС», Київського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання виконавчого листа №520/6983/17, виданого 16.01.2023 року Київським районним судом міста Одеси таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування заяви, ОСОБА_1 , як боржник, стверджує про те, що у приватного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Сокол Ю.С. наявне виконавче провадження №7041221 з примусового виконання виконавчого листа №520/6983/17, виданого 16.01.2023 року Київським районним судом міста Одеси про вселення ОСОБА_4 до квартири АДРЕСА_1 , боржником за яким є ОСОБА_1 , а стягувачем ОСОБА_4 . Заявник вказує, що вказаний виконавчий лист виданий на виконання рішення Київського районного суду міста Одеси від 21.10.2020 року по цивільній справі №520/6983/17, яким зокрема в порядку розподіл спільного сумісного майна ОСОБА_1 та ОСОБА_4 визнано за кожним з них право власності по частці квартири АДРЕСА_1 , а також вселена ОСОБА_4 до даної квартири, як співвласник.

Однак, як вказує ОСОБА_1 27.03.2023 року на торгівельному майданчику ДП «Сетам» були проведені електронні торги з продажу належної ОСОБА_4 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 , в рамках проведення виконавчих дій в межах виконавчого провадження №64619509 з примусового виконання виконавчого листа №509/5450/13-ц, виданого Овідіопольським районним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_5 на користь ПАТ «№КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором. Приймаючи нереалізоване майно на електроних торгах, ТОВ «Консалт Солюшенс» було отримано 13.04.2023 року свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів, якщо прилюдні торги не відбулись, на підставі чого за ТОВ «Консалт Солюшенс» було зареєстровано право власності на частки квартири АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_6 . За наслідком чого, як вказує ОСОБА_1 , починаючи з 27.03.2023 року ОСОБА_3 втратила право власності на належну їй частку квартири АДРЕСА_1 , а її власниками є в рівних частках кожний по він ОСОБА_1 та ТОВ «Консалт Солюшенс».

На підставі викладеного, оскільки ОСОБА_3 була вселена до квартири АДРЕСА_1 , як її співвласник, однак згодом втратила відповідне право власності в даному майні, ОСОБА_1 вважає, що в нього припиняється обов`язок з вселення ОСОБА_3 до даної квартири на підставі виконавчого листа №520/6983/17, виданого 16.01.2023 року Київським районним судом міста Одеси про вселення останньої, а відповідний виконавчий лист підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

Вказані обставини зумовили звернення заявника до суду з даною заявою.

У відповідності до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду, справу за вказаною заявою розподілено судді Калінченко Л.В.

Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 23.04.2024 року вказану заяву прийнято та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні з повідомленням сторін по справі. Одночасно до розгляду заяви зупинено виконання за виконавчим листом №520/6983/17, виданим 16.01.2023 року Київським районним судом міста Одеси про вселення ОСОБА_4 до квартири АДРЕСА_1 , який перебуває на примусовому виконанні в Київському відділі державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в рамках виконавчого провадження ВП №71041221.

До судового засідання призначеного на 02.10.2024 року з`явились:

- представник ОСОБА_1 , який заяву підтримав та просив суд задовольнити;

- представник ТОВ «КОНСАЛТ СОЛЮШЕНС», який не заперечував проти задоволення даної заяви.

Інші учасники по справі до судового засідання не з`явились, будучи належним чином сповіщеними про дату, час і місце його проведення.

Представник Київського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) під час розгляду заяви надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

ОСОБА_3 про причини неявки суд не повідомила.

У відповідності до положень ч.3 ст. 432 ЦПК України, якою регламентовано розгляд зокрема заяви про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання.

Підстав для відкладення судового засідання у відповідності до статті 223 ЦПК України, судом не встановлені.

Враховуючи викладене, встановлені процесуальним законодавством стислі строки для розгляду відповідного виду заяви з процесуального питання, пов`язаного з виконанням судового рішення у цивільній справі, судом було ухвалено здійснити розгляд справи в судовому засіданні 02.10.2024 року за наявною явкою сторін по справі.

Дослідивши, вивчивши та проаналізувавши усі надані до суду докази та матеріали цивільної справи №947/6983/17, суд вважає заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає задоволенню підлягаючою задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що в провадженні Київського районного суду міста Одеси на розгляді перебувала цивільна справа №520/6983/17 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_7 , про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ спільного майна подружжя, усунення перешкод у користуванні власністю, вселення, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа на стороні позивача ОСОБА_7 , про стягнення грошових коштів, за наслідком розгляду якої 21.10.2020 року судом ухвалено рішення, яким позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_7 , про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ спільного майна подружжя, усунення перешкод у користуванні власністю, вселення, задоволено задовольнити.

Визнано спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_1 нерухоме майно квартиру АДРЕСА_2 .

Здійснено розподіл спільного сумісного майна подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , наступним чином:

- Визнано за ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на частку квартири АДРЕСА_2 .

- Визнано за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , право власності на частку квартири АДРЕСА_2 .

Встановлено порядок користування квартирою АДРЕСА_2 , між співвласниками ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , наступним чином:

- Виділено ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , в користування: житлову кімнату «3», площею 17,4 кв.м., житлова кімната «4», площею 9,9 кв.м., балкон площею 0,8 кв.м., разом загальною площею 28,1 кв.м., житловою площею 27,3 кв.м.

- Виділено ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , в користування житлову кімнату «7», площею 11,9 кв.м., житлову кімнату «8», площею 11,9 кв.м., лоджію, площею 2,9 кв.м., разом загальною площею 26,7 кв.м., житловою площею 23,8 кв.м.

Інші приміщення місця загального користування: 1- коридор, площею 12,3 кв.м.; 2- кухня, площею 9,6 кв.м.; 5- ванна, площею 2,7 кв.м.; 6- туалет, площею 1,3 кв.м.; 9- вбудована шафа, площею 0,6 кв.м., залишені в спільному користуванні ОСОБА_4 та ОСОБА_1 .

Вселено ОСОБА_4 , до квартири АДРЕСА_2 .

Дане рішення суду залишено без змін постановою Одеського апеляційного суду від 05.10.2021 року, які залишені без змін постановою Верховного Суду від 25.11.2022 року.

Отже, рішення Київського районного суду міста Одеси від 21.10.2020 року по цивільній справі №520/6983/17 набрало законної сили 25.11.2022 року.

За наслідком чого 16.01.2023 року Київським районним судом міста Одеси було видано ОСОБА_4 як стягувачеві виконавчий лист №520/6983/17 про її вселення до квартири АДРЕСА_2 , боржником за яким є ОСОБА_1 .

Даний виконавчий лист перебуває на примусовому виконанні в Київській державній виконавчій службі у місті Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса).

Також судом встановлено, що згідно з вказаним рішенням Київського районного суду міста Одеси від 21.10.2020 року по цивільній справі №520/6983/17 набрало законної сили 25.11.2022 року, ОСОБА_4 , була вселена до квартири АДРЕСА_2 , за наслідком того, що ОСОБА_4 є співвласником даної квартири з часткою , а відтак має право на її користування.

Поряд з цим, з поданих ОСОБА_1 доказів, судом встановлено, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шипкова Є.О. перебувало виконавче провадження №64619509 з примусового виконання виконавчого листа №509/5450/13-ц, виданого 16 липня 2020 року Овідіопольським районним судом Одеської області про стягнення солідарно з ОСОБА_5 , ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "Надра" заборгованості за договором "Автопакет" № ОД17/08/2007/840-К/69 від 16 серпня 2007 року в розмірі 41 580,30 доларів США, що еквівалентно 332 228,48 гривень, яка складається в цілому з: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 22170,97 доларів США, що еквівалентно 101758,80 гривень, пені за прострочення сплати кредитом у розмірі 4278,34 доларів США, що еквівалентно 34196,77 гривень, штрафу в сумі 2400,00 доларів США, що еквівалентно 19171,20 гривень. Правонаступником ПАТ КБ "Надра" є ТОВ «Консалт Солюшенс».

Приватним виконавцем на виконання вимог заяви стягувача про відкриття виконавчого провадження, з метою реального виконання вимог виконавчого документу, винесено постанову про арешт майна боржника № 64619509 від 23 лютого 2021 року, відповідно до якої накладено арешт на все майно боржника ОСОБА_6 в межах суми звернення стягнення.

В грудні 2021 року до Овідіопольського районного суду Одеської області звернувся приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Шипков Є.О. з поданням про вирішення питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_5 , право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 10 січня 2022 року по справі №509/5450/13-ц, подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шипкова Єгора Олексійовича про вирішення питання про звернення стягнення на майно, що не зареєстровано за боржником в установленому законом порядку, задоволено.

Звернуто стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_4 , право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, а саме 1/2 частини квартири загальною площею: 81,3 кв.м, житловою площею: 51,1 кв.м за адресою: АДРЕСА_3 , при примусовому виконанні виконавчого листа № 509/5450/13-ц, виданого 16 липня 2020 року Овідіопольським районним судом міста Одеси, про: стягнути солідарно з ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 ), та ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_2 ), на користь ПАТ КБ «Надра» () заборгованість за договором «Автопакет» № ОД17/08/2007/840-К/69 від 16 серпня 2007 року в розмірі 41 580,30 доларів США, що еквівалентно 332 228,48 гривень, яка складається в цілому з: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 22170,97 доларів США, що еквівалентно 101758,80 гривень, пені за прострочення сплати кредитом у розмірі 4278,34 доларів США, що еквівалентно 34196,77 гривень, штрафу в сумі 2400,00 доларів США, що еквівалентно 19171,20 гривень.

Судом в рамках перевірки наданих до суду доказів, встановлено наявність оприлюднення в Єдиному державному реєстрі судових рішень тексту наданої копії ухвали Овідіопольського районного суду Одеської області від 10 січня 2022 року по справі №509/5450/13-ц , а також встановлено, що остання залишена без змін постановою Одеського апеляційного суду від 29.02.2024 року.

27.03.2023 року на торгівельному майданчику ДП «Сетам» проводились електронні торги з продажу належної ОСОБА_4 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується протоколом №585035 з проведення електронного аукціону (торгів), які не відбулись.

13.04.2023 року за ТОВ «Консалт Солюшенс» зареєстровано право власності на 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_4 , на підставі свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціон) не відбулись, виданого 13.04.2023 року за №1083, приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чапським А.Е. Дані обставини підтверджуються інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за №374643496 від 17.04.2024 року.

Отже, на підставі викладеного судом встановлено, що починаючи з 13.04.2023 року ОСОБА_4 втратила право власності на належну їй 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 .

Поряд з цим, як вбачається з наявних доказів, виконавчий лист №520/6983/17, виданий 16.01.2023 року Київським районним судом міста Одеси про вселення ОСОБА_4 до квартири АДРЕСА_2 , боржником за яким є ОСОБА_1 , який в свою чергу видано правильно, на підставі рішення суду яке набрало законної сили, є не виконаним та перебуває на примусовому виконанні в Київській державній виконавчій службі у місті Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса), а відтак породжує у боржника ОСОБА_1 вчинення дій з вселення ОСОБА_4 до квартири АДРЕСА_1 , як співвласника, яким остання починаючи з 13.04.2023 року перестала бути.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що відповідно до положень статті 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

При цьому метою визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню є унеможливлення подальшого проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом та закінчення виконавчого провадження (пункт 5 частини першої статті 39 Закону України "Про виконавче провадження").

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

До матеріально-правових підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна віднести ті обставини, що свідчать про припинення обов`язку боржника з передбачених законом підстав.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); якщо виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Вказане узгоджується із висновком Верховного Суду у постанові від 09 вересня 2021 року у справі №824/67/20.

У постанові Верховного Суду від 19 січня 2023 року у справі № 824/2/22 зазначено, що законодавець не дав чіткого визначення "інших причин" для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у частині другій статті 432 ЦПК України. При цьому словосполучення "або з інших причин" не стосується припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню, а є іншими причинами, наприклад: в апеляційному чи касаційному порядку скасовано або змінено рішення суду, або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами, а виконавчий лист ще не виконаний.

Загальні підстави припинення цивільно-правових зобов`язань містяться у главі 50 розділу І книги п`ятої ЦК України.

Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Отже, перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом статті 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права.

У зазначеній категорії справ саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення.

Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, або наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа.

Подібні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 24 червня 2020 року у справі N 520/1466/14-ц (провадження N 61-43447св18), від 09 вересня 2021 року у справі N 824/67/20 (провадження N 61-10482ав21), від 09 червня 2022 року у справі N 2-118/2001 (провадження N 61-1762ав22), 19 січня 2023 року у справі N 824/2/22 (провадження N 61-9190ав22).

Приймаючи вищевикладене, суд доходить до висновку про відсутність процесуально-правових підстав для визнання виконавчого документа - виконавчого листа №520/6983/17, виданого 16.01.2023 року Київським районним судом міста Одеси про вселення ОСОБА_4 до квартири АДРЕСА_2 , боржником за яким є ОСОБА_1 , таким, що не підлягає виконанню, поряд з цим вважає наявними матеріально-правові підстави, перелік яких не є вичерпним.

Як вбачається з матеріалів справи, обов`язок ОСОБА_1 за вказаним виконавчим листом виник на підставі наявності права у ОСОБА_4 на вселення до квартири АДРЕСА_2 , як у співвласника даної квартири з часткою .

Поряд з цим, починаючи з 13.04.2023 року ОСОБА_4 втратила право власності на належну їй 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 , яке перейшло до ТОВ «КОНСАЛТ СОЛЮШЕНС».

Таким чином, станом на час звернення ОСОБА_1 до суду із даною заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, існують матеріально-правові підстави для визнання виконавчого документа - виконавчого листа №520/6983/17, виданого 16.01.2023 року Київським районним судом міста Одеси про вселення ОСОБА_4 до квартири АДРЕСА_2 , боржником за яким є ОСОБА_1 , таким, що не підлягає виконанню, які підтверджені доказами, які свідчать про те, що право власності у ОСОБА_4 на частку спірної квартири, припинилось.

Постановляючи ухвалу суду за наслідком розгляду даної заяви, судом враховується, що Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Серявін та інші проти України» №4909/04 § 58 ЄСПЛ від 10.02.2010 року вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції (995_004) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). (Справа «Серявін та інші проти України» № 4909/04 § 58 ЄСПЛ від 10.02.2010 року).

За наслідком викладеного, суд вважає, що заява - ОСОБА_1 є обґрунтованою, підлягає задоволенню, а виконавчий лист №520/6983/17, виданий 16.01.2023 року Київським районним судом міста Одеси стягувачу ОСОБА_4 , відносно боржника ОСОБА_1 , про вселення ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , до квартири АДРЕСА_2 , підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись ст. 432, 352-354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , подану через представника ОСОБА_2 , за участі заінтересованих осіб: ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «КОНСАЛТ СОЛЮШЕНС», Київського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання виконавчого листа №520/6983/17, виданого 16.01.2023 року Київським районним судом міста Одеси таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати виконавчий лист №520/6983/17, виданий 16.01.2023 року Київським районним судом міста Одеси стягувачу ОСОБА_4 , відносно боржника ОСОБА_1 , про вселення ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , до квартири АДРЕСА_2 таким, що не підлягає виконанню.

Копію ухвали для відома невідкладно надіслати сторонам по справі.

Ухвала набирає чинності в момент її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Повний текст ухвали суду складено 03.10.2024 року.

Головуючий Л. В. Калініченко