Справа № 333/8583/24
Провадження № 2-о/333/564/24
РІШЕННЯ

Іменем України

01 жовтня 2024 року м.Запоріжжя

Комунарський районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді Варнавської Л.О.,

присяжних Вишневського С.Г.

Воробкало Л.В.

при секретарі Меркулової М.М.,

за участю прокурора ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

лікаря-психіатра ОСОБА_3

адвоката Фоменка С.І.

особи, щодо якої вирішується питання

про госпіталізацію до психіатричного

закладу у примусовому порядку ОСОБА_4

розглянувши у закритому судовому засіданні, в залі суду, у режимі відеоконференції, цивільну справу за заявою медичного директора Комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб» Запорізької обласної ради Судовської Тетяни про госпіталізацію у примусовому порядку ОСОБА_4 , -

В С Т А Н О В И В:

Медичний директор Комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб» Запорізької обласної ради Судовська Тетяна звернулась до суду із заявою про госпіталізацію у примусовому порядку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , посилаючись на те, що ОСОБА_4 , знаходиться на стаціонарному лікуванні з 29.09.2024 р. З 2005 страждає на параноїдну шизофренію, неодноразово знаходилась на стаціонарному лікуванні в психіатричному закладі. Захворюванню притаманний безперервний перебіг. Визнана інвалідом 2 групи. В клінічній картині маячні ідеї відношення, переслідування, агресивні тенденції на адресу близьких. Згідно Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26.07.2017 застосовувалась примусова госпіталізація. Остання госпіталізація з 07.04.2024 по 07.05.2024 р. з діагнозом: «Шизофренія параноїдна форма, безперервний тип перебігу, параноїдний синдром». В подальшому лікаря психіатра не відвідувала, від прийому ліків ухилялась, психічний стан суттєво погіршився протягом останнього часу: не спить, поводиться неадекватно, агресивно, викинула пакети з крупами та макаронами до вуличного туалету, ламає паркани сусідам, ображає їх, погрожує розправою матері, б`є руками та ногами. Напередодні поточної госпіталізації кинула в сусіда металеву трубу. Була затримана співробітниками поліції за викликом «хуліганство». Доставлена до приймального відділення в стані психомоторного збудження. Згоду на госпіталізацію не надала. Госпіталізована в примусовому порядку, як така, що страждає на тяжкий психічний розлад і є небезпечною для оточуючих.

У судовому засіданні представник психіатричного закладу доводи заяви підтримав з підстав, викладених в ній, просив суд задовольнити заяву.

Лікар психіатр у судовому засіданні підтвердив викладене у заяві, зазначив, що ОСОБА_4 за психічним станом потребує госпіталізації. Обстеження та лікування можливе тільки в умовах психіатричного стаціонару.

ОСОБА_4 заперечувала проти госпіталізації, не вважає себе хворою. В судовому засіданні додатково зазначила, що проживає разом з матір`ю та чоловіком на прізвище ОСОБА_5 , який є Президентом України. ОСОБА_4 пояснила, що кинула трубу та випадково попала в сусіда, який проходив повз. Хворою себе не вважає, інвалідність заперечує, проте визнає, що раніше лікувалась в психіатричній лікарні.

Адвокат Фоменко С.І., який представляв інтереси особи, щодо якої вирішується питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку ОСОБА_4 , у судовому засіданні заперечував проти заяви.

Прокурор підтримала лікарів, не заперечувала проти задоволення заяви.

Суд, заслухавши пояснення учасників, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступних висновків.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно зі ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. У своєму рішенні Європейський Суд з прав людини (справа «Анатолій Руденко проти України») від 17.04.2014 року зазначив, що особа не може вважатися «Психічно хворою» та позбавлена волі, якщо не дотримано трьох нижченаведених мінімальних умов; по-перше, об`єктивна медична експертиза повинна достовірно показати, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад має бути таким, що обумовлює примусове тримання особи у психіатричній лікарні; по-третє, необхідність продовжуваного тримання у психіатричній

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

З 2005 страждає на параноїдну шизофренію, неодноразово знаходилась на стаціонарному лікуванні в психіатричному закладі. Захворюванню притаманний безперервний перебіг. Визнана інвалідом 2 групи. Перебуває на стаціонарному лікуванні з 29.09.2024 по теперішній час.

Із рапорту поліцейського встановлено, що 28.09.2024 року під час несення служби отримали виклик про «Хуліганство» за адресою: АДРЕСА_1 . Прибувши на місце події виявлено заявника ОСОБА_6 , який пояснив, що сусідка з буд. 43-1, поводить себе агресивно. Було встановлено особу жінки ОСОБА_4 . Яка говорила нісенітниці та була агресивною. Далі до них вийшла мати жінки ОСОБА_7 , яка підтвердила що це її донька, вона має психічні розлади та перебуває на обліку в психіатричній лікарні. Було прийнято рішення викликати спец бригаду ШМД.

Згідно заяви ОСОБА_7 від 29.09.2024 року, остання просить госпіталізувати її доньку ОСОБА_4 оскільки остання не дає спати, кричить, обзиває, б`є її. Ліки не приймає. Ламає паркан у сусідів, обзиває їх на всю вулицю.

Відповідно до висновку комісії лікарів-психіатрів від 30.09.2024 р. ОСОБА_4 страждає на тяжкий психічний розлад у формі параноїдної шизофренії з безперервним типом перебігу, параноїдний синдром. За психічним станом є небезпечною для оточуючих. Госпіталізація доцільна. Обстеження та лікування можливі тільки у умовах психіатричного стаціонару.

Згідно ч. 2-4 ст. 27 Закону України «Про психіатричну допомогу» виключно компетенцією лікаря-психіатра або комісії лікарів-психіатрів є встановлення діагнозу психічного розладу, прийняття рішення про необхідність надання психіатричної допомоги в примусовому порядку або надання висновку для розгляду питання, пов`язаного з наданням психіатричної допомоги в примусовому порядку.

При наданні психіатричної допомоги лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів незалежні у своїх рішеннях і керуються лише медичними показаннями, своїми професійними знаннями, медичною етикою та законом. Лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів несуть відповідальність за прийняті ними рішення відповідно до закону.

Оскільки хворий становить небезпеку для себе та оточуючих, згоду на лікування не дав, йому рекомендовано примусову госпіталізацію згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу».

Отже, зважаючи на досліджені судом обставини справи, а саме те, що компетентною комісією лікарів-психіатрів у ОСОБА_4 виявлено ознаки тяжкого психічного розладу у формі параноїдної шизофренії з безперервним типом перебігу, параноїдний синдром, а також встановлення фактів про те, що хвора становить небезпеку для себе та оточуючих, пояснень інших учасників, суд доходить остаточного висновку, що наявні обов`язкові з огляду на ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» підстави для ухвалення рішення про надання особі психіатричної допомоги без її усвідомленої згоди, така госпіталізація є доцільною та відповідає її інтересам, тому заяву слід задовольнити.

Керуючись ст.ст.14, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст.ст.263-265, 293-294, 341-342 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву медичного директора Комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб» Запорізької обласної ради Судовської Тетяни про госпіталізацію у примусовому порядку ОСОБА_4 задовольнити.

Госпіталізувати у примусовому порядку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , до психіатричного закладу Комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб» Запорізької обласної ради, розташованої за адресою: м.Запоріжжя, вул.Оріхівське шосе, 10а.

Відповідно до ст.342 ЦПК України дане рішення є підставою для надання відповідної психіатричної допомоги у примусовому порядку. Рішення суду підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя Л.О. Варнавська

Присяжні С.Г. Вишневський

Л.В.Воробкало