"02" жовтня 2024 р. Справа № 363/4178/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2024 року Вишгородський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Лукач О.П.,

за участю секретаря Мітясова Д.О.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Вишгороді у порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання матері,

ВСТАНОВИВ:

01.10.2021 ОСОБА_2 звернулася до Вишгородського районного суду Київської області із вказаною позовною заявою, у якій просила стягнути з її сина ОСОБА_1 аліменти на утримання матері у твердій грошовій сумі у розмірі 4000,00 грн та зобов`язати його брати участь у додаткових витратах на утримання позивача.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 03.11.2021 позовну заяву ОСОБА_2 прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, розгляд якої призначено у порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників провадження у судове засідання на 10:00 13.12.2021.

09.12.2021 відповідачем подано клопотання про відкладення розгляду справи, зазначивши про неможливість з`явитися до суду його представника, який перебуває у відпустці.

У судове засідання, призначене на 13.12.2021 сторони, будучи належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи до суду не з`явилися, при цьому враховуючи клопотання відповідача, розгляд справи було відкладено на 12:00 03.02.2022 про що повідомлено сторін.

Судове засідання, призначене на 03.02.2022 не відбулося, у зв`язку із відсутністю головуючого судді через тимчасову непрацездатність (лікарняний). Наступну дату судового засідання визначено 16.03.2022 о 10:20, про що повідомлено сторін.

Судове засідання, призначене на 16.03.2022 не відбулося у зв`язку із введенням 24.02.2022 в Україні воєнного стану згідно Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку із проведенням бойових дій на території Вишгородського району Київської області та з урахуванням Наказу Голови Вишгородського районного суду Київської області ОСОБА_3 № 5а від 02.03.2022 «Про визначення особливостей роботи Вишгородського районного суду Київської області в умовах воєнного часу».

Враховуючи наказ виконуючого обов`язки Голови суду від 04.04.2022 № 8-а «Про скасування наказу №5а від 02.03.2022 «Про визначення особливостей роботи Вишгородського районного суду Київської області в умовах воєнного часу», наступну дату судового засідання у справі визначено 16.06.2022 о 16:00, про що повідомлено сторін судовими повістками засобами поштового зв`язку та смс-повідомленнями, які їм було доставлено.

У призначене судове засідання, з`явився представник позивача адвокат Росинець О.В.

Відповідач до суду не з`явився, проте через канцелярію суду представником відповідача адвокатом Заріцьким С.М. подано клопотання про зупинення провадження у справі у зв`язку з призначенням відповідача ОСОБА_1 до складу Збройних Сил України.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 16.06.2022 зупинено провадження у справі до припинення перебування відповідача у складі Збройних Сил України та зобов`язано відповідача та/або його представника повідомити суд про припинення його перебування у складі Збройних Сил України.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 04.07.2024 поновлено провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання матері. Продовжено судовий розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників провадження у судове засідання на 05.09.2024 о 14:00. Копію вказаної ухвали суду надіслано сторонам у справі, а також їх повідомлено про день, час та місце розгляду справи судовими повістками, надісланих на номера мобільних телефонів, зазначених у позовній заяві, які їм доставлено 05.07.2024.

Як убачається із рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, надісланого позивачу у справі ОСОБА_2 , вона особисто 19.08.2024 отримала копію ухвали про поновлення провадження у справі.

У судове засідання, призначене на 05.09.2024, з`явився відповідач. Позивач, будучи належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи до суду не з`явилася.

У зв`язку із неявкою позивача, розгляд справи було відкладено на 02.10.2024 о 16:00 про що повідомлено сторін, а позивачу надіслано судову повістку засобами поштового зв`язку та смс-повідомлення.

У судове засідання, призначене на 02.10.2024, з`явився відповідач. Позивач, будучи належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, отримавши 05.09.2024 смс-повідомлення щодо документу «Судова повістка-повідомлення про судове засідання у справі» на 02.102.2024 на 16:00, до суду не з`явилися, причини поважності неявки до суду не повідомила. Крім цього, як убачається із роздруківки щодо відстеження поштового відправлення, а саме судової повітки, надісланої засобами поштового зв`язку на адресу позивача, її не було вручено з причин «невдала спроба вручення».

Вирішуючи питання про можливість розгляду справи у відсутності позивача, яка належним чином повідомлена про судовий розгляд справи, за відсутності клопотань про відкладення розгляду справи з поважних причин або заяви про можливість розгляду справи у її відсутності, враховуючи думку відповідача, положення статей 233, 257 ЦПК України, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву без розгляду, з таких підстав.

Відповідно до статті 3 ЦК України принципи справедливості, добросовісності та розумності є однією із фундаментальних засад цивільного права, спрямованою, у тому числі, на утвердження у правовій системі України принципу верховенства права. При цьому добросовісність означає прагнення особи сумлінно використовувати цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків, що зокрема підтверджується змістом частини третьої статті 509 цього Кодексу. Отже, законодавець, навівши у тексті Цивільного кодексу України зазначений принцип, установив у такий спосіб певну межу поведінки учасників цивільних правовідносин, тому кожен із них зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам та інтересам інших осіб. Цей принцип не є суто формальним, оскільки його недотримання призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту (Постанова Верховного Суду від 10.09.2018 у справі №920/739/17).

На осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти та реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами (Постанова Верховного Суду від 18.10.2021 у справі № 299/3611/19 (провадження № 61-9218св21).

Так, згідно частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Частиною четвертою статті 44 ЦПК України передбачено, що суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Згідно із частиною п`ятою статті 223 та пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами на власний розсуд, несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням процесуальних дій.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Суд при цьому враховує, що Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. Водночас, Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Враховуючи те, що позивач, будучи належним чином повідомлена про розгляд справи, у судові засідання, призначені на 05.09.2024 та 02.10.2024, не з`являлася, розглядом справи не цікавилася, із заявами про можливість розгляду справи без її участі та/або відкладення судових засідань з поважних причин, до суду не зверталася, а також зважаючи на тривале перебування справи у провадженні суду, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви ОСОБА_2 без розгляду, відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України.

Керуючись частиною п`ятою статті 223, пунктом 3 частинами першою, другою статті 257 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання матері залишити без розгляду.

Роз`яснити, що особа, заява якої залишена без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.П. Лукач