Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/2595/24
Провадження № 2-о/376/290/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" вересня 2024 р. Сквирський районний суд Київської області

у складі: головуючого судді Коваленка О.М.,

за участі секретаря Щур Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сквира цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Сквирський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ),про встановлення факту батьківства,

встановив:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту батьківства.

Заява обґрунтована тим, що у2008 році, коли заявниці було 19 років і вона була студенткою II курсу, в місті Умань вона познайомилась із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і в них почалися відносини, які тривали близько пів року, в результаті яких заявниця завагітніла, про що останньому було відомо, але він почав зловживати алкогольними напоями, проявляти агресію та фізичне насильство по відношенню до заявниці, тому вона не була згодна реєструвати шлюб.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народився син, ОСОБА_3 , про що 03 лютого 2009 року Виконкомом Рудянської сільської ради Сквирського району Київської області було зроблено відповідний актовий запис №6 та видано Свідоцтво про народження Серія НОМЕР_1 .

Коли заявниця пішла оформлювати Свідоцтво про народження сина, вона повідомила про це батька дитини, адже була необхідна його присутність в органі ДРАЦС для внесення його даних в запис про батька. Але він у той день перебував у стані алкогольного сп`яніння, через що відомості про нього були внесені на підставі ст.135 Сімейного кодексу України. При цьому дитина зареєстрована за по-батькові ОСОБА_11 - « ОСОБА_4 », а ім`я та по-батькові батька зазначено " ОСОБА_5 ", тобто ОСОБА_1 14 років тому назад вказала дійсні дані біологічного батька свого сина.

Участі в житті свого сина ОСОБА_2 не брав, інколи писав позивачці повідомлення, питав про стан її справ і їхнього сина.

З початком повномасштабного вторгнення рф на територію України такі дзвінки і повідомлення стали більш частішими. Вступивши до лав Збройних Сил України, ОСОБА_2 ініціював питання стягнення з нього аліментів, адже став отримувати стабільний офіційний дохід.

Саме тому 11.10.2022 ОСОБА_6 звернулася до Уманського районного суду Черкаської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів. Дізнавшись про це, він власноруч написав 2 заяви, в яких підтвердив, що є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Крім того, він надіслав скрін-шот свого єДокументу із застосунку Дія, адже його паспорт було знищено під час виконання бойового завдання.

Подати спільну заяву до органу ДРАЦС про визнання батьківства заявниця та ОСОБА_2 не встигли, адже він постійно перебував в зоні проведення бойових дій, а заявниця разом із сином евакуйовані до Республіки Польща на час російсько-української війни.

09.11.2022 у справі №705/4098/22 судом видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на підставі якого було відкрито виконавче провадження та здійснювалось щомісячне стягнення аліментів на користь заявниці.

19.01.2024 від державного виконавця, який стягує з ОСОБА_2 аліменти, стало відомо, що він зник безвісті 26.12.2023 під час виконання бойового завдання.

За інформацією, наданою заявниці військовою частиною, у дитини ОСОБА_2 у зв`язку з його зникнення виникло право на отримання його грошового забезпечення, що передбачено Порядком виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, затвердженим Постановою КМУ від 30 листопада 2016 р. №884. Але для цього необхідно надати Свідоцтво про народження дитини, в якому батьком буде зазначено ОСОБА_2 .

Встановлення факту батьківства має для заявника юридичне значення, оскільки надає право на оформлення неповнолітній дитині соціальних виплат.

З урахуванням викладеного заявниця просить суд:

-Встановити факт батьківства ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України, щодо дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця с. Владиславка Сквирського району Київської області.

-Записати батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України.

-Змінити прізвище дитини з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 » та змінити по батькові дитини з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_4 ».

-Зобов`язати Сквирський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) внести відповідні зміни в актовий запис про народження №6, складений 03.02.2009 виконкомом Рудянської сільської ради Сквирського району Київської області та видати нове Свідоцтво про народження з урахуванням цих змін, анулювавши раніше видане свідоцтво.

Заявниця ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася надала до суду заяву, у якій просить провести судове засідання без її участі, заяву підтримує в повному обсязі.

Заінтересована особа - представник Сквирського відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належно.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви, зважаючи на таке.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що виконкомом Рудянської сільської ради Сквирського району Київської області Україна було зроблено відповідний актовий запис №6 від 03.02.2009 та видано свідоцтво про народження НОМЕР_1 (а.с. 11).

Згідно з відомостями, які містяться у Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України № 3 від 11.08.2016, відомості про батька записані за вказівкою матері відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, а саме: ОСОБА_9 (а.с. 12-13).

ОСОБА_1 звернулася до Уманського районного суду Черкаської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів та 09.11.2022 видано Судовий наказ у справі №705/4098/22 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.15), на підставі якого було відкрито виконавче провадження та здійснювалося щомісячне стягнення аліментів на користь заявниці, що підтверджується копією постанови про відкриття виконавчого провадження ВП НОМЕР_3 від 23.01.2023 (а.с.16-17).

ОСОБА_2 власноруч написав заяву, в яких підтвердив, що є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією такої заяви від 19.10.2022 (а.с. 14)

Крім того, він надіслав скрін-шот свого єДокументу із застосунку Дія, адже його паспорт було знищено під час виконання бойового завдання (а.с. 9-10).

Подати спільну заяву до органу ДРАЦС про визнання батьківства заявниця та ОСОБА_2 не встигли, оскільки він постійно перебував в зоні проведення бойових дій, а заявниця разом із сином евакуйовані до Республіки Польща на час російсько-української війни.

Згідно повідомлення про зниклого безвісті від 30.12.2023 № 4/1301, виданого начальником ІНФОРМАЦІЯ_6 полковником ОСОБА_10 вбачається, що старший стрілець 3 механізованого віділення 1 механізовано взводу 2 механізованої роти 1 механізованого батальону військової частини НОМЕР_2 старший солдат ОСОБА_2 , 1988 року народження, у бою за нашу Батьківщину, зник безвісті 26 грудня 2023 року, під час виконання бойового завдання, у районі н.п. Синьківка Купянського району Харківської області (а.с.18).

У дитини ОСОБА_2 у зв`язку з його зникненням виникло право на отримання його грошового забезпечення, що передбачено Порядком виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, затвердженим Постановою КМУ від 30 листопада 2016 року №884.

Для оформлення грошового забезпечення необхідно надати свідоцтво про народження дитини, в якому батьком буде зазначено саме ОСОБА_2 , тому заявник звернулася з даною заявою до суду.

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 5 Сімейного кодексу України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Зокрема, держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини (частини друга і третя статті 5 СК України). При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

Визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою, врегульовано статтею 125 СК України.

Згідно ч. 2 ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.

Відповідно до статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 130 Сімейного кодексу України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу (зокрема, матір`ю дитини).

Статтею 135 СК України передбачено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Отже, передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства є запис про батька дитини за вказівкою матері, батьківство якого встановлюється.

Закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від певної особи.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду від 21 лютого 2020 року у справі № 643/9245/18 зроблено висновок, що доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання особою свого батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Припинення цих відносин до народження дитини може бути підставою для відмови в позові лише у випадках, коли це сталося до її зачаття. Під спільним утриманням дитини слід розуміти як перебування її на повному утриманні матері й особи, яку остання вважає батьком дитини, так і, як правило, систематичне надання цією особою допомоги в утриманні дитини незалежно від розміру допомоги.

Такі правові висновки викладені також у постановах Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 543/738/16-ц, від 29 серпня 2018 року у справі № 641/9147/15-ц, від 21 листопада 2018 року у справі № 225/6301/15-ц.

У п. 15 Постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказав, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини. В третьому абзаці п.13постанови Пленуму зазначено, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Таким чином, суд, з`ясувавши всі обставини справи, вважає встановленими в судовому засіданні наявність підстав, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, а тому заявлені вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

За положеннями ст.134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Статтею 134 СК України передбачено, що на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Згідно п.2.16.4 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 року № 96/5 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за № 55/18793 на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

Відповідно до пункту 1.7 Правил зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису цивільного стану.

У даному випадку зобов`язання щодо внесення змін до актових записів про народження покладається на Сквирський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Отже, підставою для внесення змін до актових записів цивільного стану є відповідне рішення суду, в якому зазначено, які саме зміни необхідно внести до того чи іншого актового запису цивільного стану.

На підставі викладеного та керуючись ст. 125, 128, 130, 134 СК України, Постановою Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», ст. 12, 13, 81, 223, 247, 258-259, 263-265, 268, 293, 315, 316, 319, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Сквирський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про встановлення факту батьківства - задовольнити.

Установити факт батьківства ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України, щодо дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця с. Владиславка Сквирського району Київської області.

Записати батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України.

Змінити прізвище дитини з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 » та змінити по батькові дитини з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_4 ».

Зобов`язати Сквирський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) внести відповідні зміни в актовий запис про народження №6, складений 03.02.2009 виконкомом Рудянської сільської ради Сквирського району Київської області та видати нове Свідоцтво про народження з урахуванням цих змін, анулювавши раніше видане свідоцтво.

З текстом рішення можливо ознайомитися за адресою: court.gov.ua

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення справи) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя О.М. Коваленко