Справа № 204/9603/24
Провадження № 2-к/204/1/24 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2024 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі головуючого судді Самсонової В.В., розглянувши клопотання ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню,-

В С Т А Н О В И В:

02 жовтня 2024 року до суду надійшло клопотання ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню.

02 жовтня 2024 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи, головуючим суддею визначено суддю Самсонову В.В.

03 жовтня 2024 року клопотання передано мені, судді Самсоновій В.В. для розгляду.

Відповідно до частини першої статті 462 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Згідно з частиною першою статті 471 ЦПК України рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, визнається в Україні, якщо його визнання передбачено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Частиною другою статті 11 Закону України «Про міжнародне приватне право» визначено, що якщо застосування права іноземної держави залежить від взаємності, вважається, що вона існує, оскільки не доведено інше.

Отже, принцип взаємності означає, що рішення суду певної держави повинно визнаватись та виконуватись в Україні, якщо тільки немає доказів того, що рішення українських судів не визнаються і не можуть бути виконані на території такої держави.

Оскільки між Україною та Державою Ізраїль не укладено договору про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах, то рішення суду Держави Ізраїль визнається в Україні за принципом взаємності і відсутність двостороннього договору не може бути підставою для невизнання рішення. Тому для даних правовідносин слід застосовувати принцип взаємності для визнання рішення суду.

У статті 472 ЦПК України зазначено, що клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, подається заінтересованою особою до суду в порядку, встановленому статтями 464-466 цього Кодексу для подання клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, з урахуванням особливостей, визначених цією главою. До клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, додаються такі документи: 1) засвідчена в установленому порядку копія рішення іноземного суду, про визнання якого порушується клопотання; 2) офіційний документ про те, що рішення іноземного суду набрало законної сили, якщо це не зазначено в самому рішенні; 3) засвідчений відповідно до законодавства переклад перелічених документів українською мовою або мовою, передбаченою міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

У порушення пункту 2 частини другої статті 472 ЦПК України заявником не додано до клопотання офіційного документа про те, що рішення іноземного суду набрало законної сили.

У засвідченій в установленому порядку копії рішення Суду у сімейних справах міста Хайфа (Держава Ізраїль) від 01 лютого 2024 року відсутні відомості про набрання вказаним рішенням законної сили.

Відповідно до частини четвертої статті 466 ЦПК України суд, встановивши, що клопотання і документи, що додаються до нього, не оформлено відповідно до вимог, передбачених цією главою, або до клопотання не додано всі перелічені документи, або клопотання подане особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, залишає його без розгляду та повертає клопотання разом з документами, що додані до нього, особі, яка його подала.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 258-261, 466, 472 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотанням ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню - залишити без розгляду та повернути заявнику з доданими до клопотання документами.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею в порядку ч. 2 ст. 261 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя В.В. Самсонова