Справа №487/6258/24 2-з/760/315/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2024 року м. Київ

Суддя Солом`янського районного суду міста Києва Верещінська І.В., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: Інгульський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління юстиції м. Одеси, Військова частина НОМЕР_1 про визнання шлюбу недійсним,

В С Т А Н О В И В:

30 вересня 2024 року представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до суду через систему «Електронний суд» із заявою про забезпечення позову, в якій просить суд:

Заборонити начальнику ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ) та командиру військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) вчиняти дії, спрямовані на підготовку документів для нарахування та виплати відповідачу ОСОБА_3 грошового забезпечення безвісно зниклого військовослужбовця ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до п. 4, 7 Постанови КМ України «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх», до моменту винесення судового рішення у справі та набрання ним законної сили.

Заяву про забезпечення позову заявник обґрунтовує тим, що в обґрунтування позову позивач зазначала, що є матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 було призвано на військову службу до лав ЗСУ за призовом під час мобілізації та він був направлений для несення військової служби до військової частини НОМЕР_1 . 04.05.2024 року на острові Козулиський Херсонської області під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони України, відсічі і стримуванні збройної агресії рф на території Херсонської області син позивача зник безвісти, про що її було повідомлено сповіщенням 1/6697 від 09.07.2024.

Позивач як мати та член сім`ї зниклого безвісти військовослужбовця має право на отримання виплат грошової допомоги, але має право на цю виплату тільки у разі відсутності у сина дружини.

Разом з цим, в останню свою відпустку з військової частини, перед зникненням безвісті 15.02.2024 року син уклав шлюб з відповідачкою. Даний шлюб було зареєстровано Інгульськім відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління юстиції м. Одеса 15.02.2024, актовий запис 48.

Зазначає, що незважаючи на те, що у неї з сином були добрі та близькі взаємовідносини, син ані їй, ані близьким родичам не повідомляв про те, що зустрічається з дівчиною, що має намір створити сім`ю, не знайомив з нареченою до шлюбу та зовсім не розповідав про неї. Реєстрація шлюбу відбулася без звичайних урочистостей, святкування у родинному колі тощо, і як стало відомо відповідач після реєстрації шлюбу не змінювала паспорт та не присвоювала собі прізвище " ОСОБА_1 ".

Перебуваючи у відпустці син здебільшого гостював у батьків, проте міг зустрітися з друзями де вони спільно відпочивали та розпивали спиртні напої і одна з таких зустрічей закінчилась реєстрацією шлюбу з відповідачкою. Слід зауважити, що подружжя разом не проживали ні до шлюбу ні після, спільне господарство не вели, син взагалі не висловлював думки щодо одруження, останнє можуть підтвердити свідки - військовослужбовці з якими ОСОБА_4 проходив разом військову службу. Після зникнення сина, відповідачка не зверталась до їх родини, щоб розділити горе від зникнення сина та докладала зусиль для спільних пошуків зниклого безвісти ОСОБА_4 .

Також, позивачу стало відомо, що в період нетривалих «шлюбних» відносин між ОСОБА_4 та відповідачкою, син з невідомих позивачу причин разом зі відповідачкою звертався до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Дубрової Т.І., відтак у позивача є підстави вважати, що при реєстрації шлюбу відповідач мала корисливі цілі.

Позивач вважає, що всі наведені обставини у своїй сукупності свідчать про те, що шлюб, зареєстрований 15.02.2024 між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 був укладений фіктивно, без будь-якого наміру в подружжя створити сім`ю, що є підставою для визнання його недійсним.

Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва Верещінська І.В., відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: Інгульський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління юстиції м. Одеси, Військова частина НОМЕР_1 про визнання шлюбу недійсним.

Позивач зверталась до військової частини НОМЕР_1 із заявою про нарахування та виплату їй грошового забезпечення безвісно зниклого сина ОСОБА_4 , однак листом т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 від 09.09.2024 у задоволенні її заяви відмовлено з посиланням на інформацію про наявність у безвісно зниклого ОСОБА_4 дружини, яка відповідно до п. 7 Постанови «Про затвердження порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців» має першочергове право на виплати.

21.09.2024 позивач через свого представника звернулась до ІНФОРМАЦІЯ_5 та до військової частини НОМЕР_1 із заявою про невідкладне вжиття заходів щодо тимчасового припинення нарахування та виплати належного грошового забезпечення зниклого безвісти ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , до постановлення рішення у справі (справа №487/6258/24, провадження №2/760/9956/24).

24.09.2024 представником позивача отримано відповідь від ІНФОРМАЦІЯ_5 , в якій зазначено, що районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки збирають та направляють до військових частин документи для виплати грошового забезпечення членам родин зниклих безвісті військовослужбовців відповідно до Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2016 року № 884. Виплату грошового забезпечення членам родин здійснюють військові частини.

ІНФОРМАЦІЯ_4 на думку позивача, не має правових підстав вживати заходів щодо припинення виплати грошового забезпечення дружині зниклого безвісті військовослужбовця молодшого лейтенанта ОСОБА_4 .

Ідентичну заяву було направлено представником позивача і на адресу військової частини НОМЕР_1 , але станом на теперішній час відповіді не отримано.

За правилами ч. 1 ст. 153 ЦПК України, суд проводить розгляд заяви про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із розглядом справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, суд вважає, що така заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається у письмовій формі, підписується заявником і повинна містити предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Нормою ч. 3 ст. 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами, тобто повинні бути безпосередньо пов`язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Відповідно до ч. 10 ст. 150 ЦПК України, не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: Інгульський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління юстиції м. Одеси, Військова частина НОМЕР_1 про визнання шлюбу недійсним.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605 цс16 від 25.05.2016 року, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Разом з тим, суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Заявлені в заяві про забезпечення позову вимоги про заборону начальнику ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ) та командиру військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) вчиняти дії, спрямовані на підготовку документів для нарахування та виплати відповідачу ОСОБА_3 грошового забезпечення безвісно зниклого військовослужбовця ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 виходять поза межі майбутніх позовних вимог про визнання шлюбу недійсним, які, по суті, є позовними вимогами немайнового характеру.

Відповідно до п. 7 Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 р. № 884, виплата грошового забезпечення здійснюється таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (інвалідів з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей.

В разі задоволення у майбутньому позовних вимог ОСОБА_1 про визнання шлюбу недійсним, остання, не позбавлена буде права звернутися із заявою про отримання грошового забезпечення в порядку встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 р. № 884.

Спір з приводу виплати коштів за умови прийняття відповідного рішення про виплату командиром військової частини є на переконання суду окремим спором, який не пов`язаний із спором щодо визнання шлюбу недійсним, не вжиття вказаного в заяві засобу, який просить застосувати позивач до начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 та командира військової частини НОМЕР_1 не може ніяким чином істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду по справі за її позовом про визнання шлюбу недійсним.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

Жодних обґрунтованих причин, у зв`язку з якими необхідно забезпечувати позов та будь-яких належних доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, заявником не надається.

Здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника, суд дійшов висновку, що подана заява про забезпечення позову, не містить обґрунтованих мотивів та посилань на докази, на підставі яких суд міг би дійти висновку щодо доцільності та необхідності термінового забезпечення позову саме у вибраний заявником спосіб.

Згідно ч. 6 ст. 153 ЦПК України, про забезпечення позову або про відмову в забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Враховуючи викладене, суд приходить висновку, що у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: Інгульський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління юстиції м. Одеси, Військова частина НОМЕР_1 про визнання шлюбу недійсним слід відмовити.

Керуючись п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 р. № 884, ст. ст. 14, 82, 149, 150, 151, 153, 247 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: Інгульський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління юстиції м. Одеси, Військова частина НОМЕР_1 про визнання шлюбу недійсним - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя І.В. Верещінська