465/7867/24
2-з/465/169/24
У Х В А Л А

про повернення заяви

09.10.2024 суддя Франківського районного суду міста Львова Кушнір Б.Б., вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 , поданої в її інтересах представником -адвокатом Руснаковою Т.А., про забезпечення позову по цивільній справі № 465/7867/24 за заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в:

Представник позивачки ОСОБА_1 , адвокат Руснакова Т.А., звернулася до суду з позовною заявою про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Разом з позовом, представник позивача подав до суду заяву про забезпечення позову у даній справі, згідно якої просила вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом, вчиненим 18.11.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною за № 17663 про стягнення з позивачазаборгованості в розмірі 23 289,94 грн. на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», до набрання законної сили рішенням суду по цій справі.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.10.2024, головуючим суддею у справі визначено Кушнір Б.Б.

Вивчивши матеріали заяви та додані до неї додатки, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заява про забезпечення позову повинна відповідати вимогам ст. 151 ЦПК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 151 ЦПК України, до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Однак, як вбачається з поданої заяви, що до заяви не додано документ, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Натомість, в заяві представник позивачки зазначає, що позивачка є військовослужбовцем, та у відповідності до ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від сплати судового збору.

За приписами п.12 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Згідно з ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Статтею 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Таким чином, для звільнення від сплати судового збору на підставі п.12 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» особа повинна мати статус військовослужбовця, а спір у справі повинен бути пов`язаний із проходженням нею військової служби, тобто професійною діяльністю особи, пов`язаною із обороною України.

З матеріалів справи вбачається, що предмет спору у цій справі не пов`язаний із проходженням ОСОБА_1 військової служби чи виконанням військового обов`язку, оскільки відповідно до позовних вимог між сторонами по справі виник спір щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Таким чином, ОСОБА_1 не звільнена від сплати судового збору на підставі п.12 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», при зверненні із заявою про забезпечення позову доказів сплати судового збору до матеріалів справи не долучила.

Відповідно до вимог ч.10 ст.153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Оскільки вказана заява не відповідає вимогам ст.151 ЦПК України, то її необхідно повернути представнику позивача для виконання вимог, передбаченихст.151 ЦПК України, які пред`являються до заяв про забезпечення позову.

Позивачка та її представник не позбавлені можливості, усунувши вказані недоліки заяви про забезпечення позову, повторно звернутися до суду.

Керуючись ст. ст. 2, 3, 10, 13, 152-153, 247, 353-355 ЦПК України -

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 , поданої в її інтересах представником - адвокатом Руснаковою Т.А., про забезпечення позову, поданою одночасно з цивільним позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, повернути заявнику.

Копію ухвали про повернення заяви невідкладно надіслати особі, яка її подала, разом із поданою заявою.

Повернення заяви не позбавляє права повторного звернення до суду заявою в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Суддя Кушнір Б.Б.