ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 22-ц/819/381/24
Єдиний унікальний номер справи: 650/4024/24
Постанова

Іменем України

09 жовтня 2024 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів з розгляду цивільних справ:

головуючого: Радченка С.В.,

суддів: Склярської І.В., Орловської Н.В.,

секретар: Вєрємєєнко В.О.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Ювченка Андрія Васильовича, який представляє інтереси відповідачки ОСОБА_2 на ухвалу Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 05 вересня 2024 року, постановлену під головуванням судді Хомик І.І., за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог і ухвали суду першої інстанції

17.08.2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, обґрунтовуючи її тим, що влітку 2021 під час спільного проживання з ОСОБА_3 він замовив з аукціону автомобіль БМВ 535X1, VIN-код: НОМЕР_1 , який був поставлений в Україну у листопаді 2021 року та був поставлений на облік у ТСЦ на ім`я ОСОБА_4 . У травні 2022 року відповідачка в односторонньому порядку розірвала відносини з ним, однак автомобіль не повернула, а пізніше, у серпні 2024 року він виявив оголошення про продаж вказаного автомобіля. У зв`язку з зазначеними обставинами ОСОБА_1 має намір звернутися до суду із позовом про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання за ним права власності на автомобіля БМВ 535X1 в порядку поділу майна. З метою збереження спірного майна звертається до суду з заявою про накладення арешту на автомобіль з метою перешкоджання його відчуженню.

Ухвалою Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 05 вересня 2024 року заяву задоволено. Накладено арешт на автомобіль БМВ 535X1, 2012 року випуску, державний номер: НОМЕР_2 , білого кольору, VIN-код: НОМЕР_1 до розгляду справи у суді і набрання кінцевим рішенням законної сили.

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив із того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі подання позовної заяви та подальшого задоволення позову повністю або частково.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Не погоджуючись з ухвалою суду, адвокат Ювченко А.В., який представляє інтереси відповідачки ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неповне дослідження обставин справи, просить ухвалу скасувати і постановити у справі нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні заяви. В обґрунтування доводів апеляційної скарги, зокрема, посилається на те, що заявником ОСОБА_1 були порушені вимоги ч. 4 ст. 152 ЦПК України щодо обов`язку пред`явити позов протягом 10 днів з моменту внесення заяви про забезпечення позову, оскільки станом на день розгляду справи в суді першої інстанції відповідний позов до суду подано не було. Також судом першої інстанції не вирішено питання про застосування зустрічного забезпечення, про що клопотав представник відповідачки. Крім того суд вирішив питання щодо прав іншої особи, яка не заявлена учасником справи та на момент розгляду справи в суді першої інстанції була власником автомобіля.

Доводи осіб, які подали відзив (заперечення) на апеляційну скаргу

Письмових відзивів на апеляційну скаргу від інших учасників справи не надходило.

Позиція апеляційного суду

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону ухвала суду першої інстанції не відповідає.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.ч.1, 2ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до частини третьої статті 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними з заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

При цьому забезпечення позову не повинно порушувати принципи змагальності і процесуального рівноправ`я сторін.

Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.

Вживаючи заходи забезпечення позову до подання позовної заяви та накладаючи на арешт на спірний автомобіль, суд першої інстанції виходив із того, що між сторонами виник спір і невжиття вказаних заходів забезпечення позову у разі його задоволення може істотно ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Разом з цим, як вбачається з матеріалів справи, автомобіль, на який просить накласти арешт заявник, не належить ОСОБА_2 , а належить іншій особі. З наведеного вище слідує, що на момент вирішення заяви про забезпечення позову місцевим судом, вирішувались права та охоронювані законом інтересів особи, яка не є учасником даного судового процесу, що є недопустимим.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до ч. 4 ст. 152 ЦПК України, у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову. Наслідком невиконання зазначеної норми закону, є скасування заходів забезпечення позову (п.1 ч.13 ст.158 ЦПК). Як встановлено судом апеляційної інстанції, на час розгляду питання про забезпечення позову судом першої інстанції та і на час розгляду апеляційної скарги позовну заяву ОСОБА_1 , у забезпечення якої була подана дана заява, до суду першої інстанції не подано, тому апеляційний суд не має правових підстав для залишення заходів забезпечення позову в силі.

Виходячи з викладеного, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про необхідність задоволення заяви про забезпечення позову, що відповідно до п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України, є підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні заяви.

Керуючись ст.ст.374,376, 381-384 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Ювченка Андрія Васильовича, який представляє інтереси відповідачки ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 05 вересня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 09 жовтня 2024 року.

Головуючий С.В. Радченко

Судді: І.В. Склярська

Н.В. Орловська