У Х В А Л А

Іменем України

03 жовтня 2024 року Деснянський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді Зотько Т.А.

за участю секретаря судового засідання Нагорної М.В.,

позивачки ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглядаючи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулась до Деснянського районного суду м. Києва з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 27.08.2024 було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в судовому засіданні.

Представник відповідача подала суду заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження та клопотання про надання подружжю строку для примирення.

Позивачка позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти надання строку на примирення та розгляд справи в порядку загального позовного провадження заперечувала та зазначила, що рішення про розірвання шлюбу є виваженим та остаточним.

Представник відповідача категорично заперечувала проти розірвання шлюбу та висловила прохання надати подружжю строк на примирення, посилаючись на той факт, що сторони мають двох неповнолітніх дітей, а тому відповідач наразі виїхав до країни проживання дружини з дітьми та намагається довести намір зберегти шлюб.

Згідно з вимогами ч.ч.2-5 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує:

1) ціну позову;

2) значення справи для сторін;

3) обраний позивачем спосіб захисту;

4) категорію та складність справи;

5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо;

6) кількість сторін та інших учасників справи;

7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес;

8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

В порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах:

1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя;

2) щодо спадкування;

3) щодо приватизації державного житлового фонду;

4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу;

5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Суд відмовляє у розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження або постановляє ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, якщо після прийняття судом до розгляду заяви позивача належним чином подано зустрічний позов або позов третьої особи із самостійними вимогами, або за первинним позовом відбулося збільшення розміру позовних вимог або зміна предмета позову, і відповідна справа не може бути розглянута за правилами спрощеного позовного провадження.

Вислухавши клопотання представника відповідача, заперечення позивачки, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для переходу до розгляду даної справи судом за правилами загального позовного провадження, а відтак клопотання представника відповідача не підлягає задоволенню.

Згідно вимог ст.111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Як роз`яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року за №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає за доцільне, з метою збереження сім`ї, надати подружжю строк для примирення.

Суд виходить з того, що сторони перебувають у шлюбі з 2004 року, мають двох спільних неповнолітніх дітей, а тому суд, надає подружжю строк для примирення - три місяці.

Суд приходить до висновку, що надання подружжю строку для примирення не суперечить моральним засадам суспільства.

Керуючись ст.251 ч.1 п.4, ст.ст.258-259 ЦПК України, ст.111 Сімейного Кодексу України, суд

У Х В АЛ И В:

Клопотання представника відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження - залишити без задоволення.

Надати подружжю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 строк для примирення протягом трьох місяців.

Провадження у справі зупинити до 04 січня 2025 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються в апеляційну скаргу на рішення суду.

Повний текст ухвали виготовлено 08.10.2024.

Суддя: