Справа № 202/9315/22
Провадження № 2/202/62/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2024 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Доценко С.І.,

при секретарі Тарасовій К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про вилучення предмету лізингу та стягнення заборгованості за лізинговими платежами ,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом в якому просив суд вилучити у відповідача на користь позивача транспортний засіб TOYOTA CAMRY , 2008 року випуску, номер кузова ( шасі) НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , стягнути заборгованість за лізинговими платежами в сумі 49201,53 грн. за несплачене відшкодування частини вартості предмету лізингу , за фактичний строк користування, 26210,08 грн заборгованість за винагородою за користування предметом лізингу , а разом 75411,61 грн

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 14.11.2018р. між сторонами укладено договір фінансового лізингу автомобіля TOYOTA CAMRY , 2008 року випуску, номер кузова ( шасі) НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , який був посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Садовніченко та зареєстрований у реєстрі за №4810, відповідно до умов якого лізингодавець на умовах фінансового лізингу передав у платне володіння та користування предмет лізингу, а саме: зазначений транспортний засіб (п.2.2. договору лізингу).

Відповідно до п. 2.3. договору лізингу строк користування лізингоодержувачем предметом лізингу становить 60 місяців (п. 14.2. договору) та складається з періодів (місяців) лізингу, зазначених у додатку 2 «Графік сплати лізингових платежів» до договору, лізингу та починається з дати підписання сторонами акту приймання-передачі предмета лізингу.

15.11.2018 сторони підписали акт приймання-передачі предмету лізингу.

Пунктами 6.2.2. та 6.2.3. договору лізингу на лізингоодержувача було покладено зобов`язання сплатити лізингодавцю платежі з відшкодування вартості предмета лізингу, відшкодування витрат лізингодавця, пов`язаних зі страхуванням предмету лізингу, а також сплатити винагороду за користування предметом лізингу відповідно до Графіку та п. 14.3. цього договору.

Згідно із п. 8.2.1 договору лізингу у разі настанні події дефолту лізингодавець надає лізингоодержувачу письмове повідомлення про настання події дефолту та повернення предмета лізингу. У повідомленні про дефолт, окрім зазначеної інформації, лізингодавець ставить вимогу про повернення заборгованості за фактичний строк користування предметом лізингу та виконання в повному обсязі усіх інших зобов`язань за цим договором.

За умовами договору лізингу , починаючи з 15.11.2018 року лізингоодержувач повинен був кожного місяця сплачувати загальний лізинговий платіж у розмірі 8410,00 грн. Прострочення платежів розпочалось з вересня 2021 . Останній лізинговий платіж був здійснений 02.02.2022 року .

07.07.2022р. у зв`язку із затримкою відповідачем лізингових платежів більше ніж на один календарний місяць, банком направлено лізингоодержувачу повідомлення про настання події дефолту.

Згідно із п. 8.2.4. договору лізингу якщо протягом 10 календарних днів з моменту отримання повідомлення про дефолт, лізингоодержувач не усунув подію дефолту, лізингоодержувач зобов`язаний негайно повернути в повному обсязі заборгованість за договором та повернути предмет лізингу, а лізингодавець має право згідно зі ст. 651 ЦК України здійснити одностороннє розірвання договору з надсиланням лізингоодержуйачу відповідного повідомлення. Договір вважається розірваним у дату, зазначену в повідомленні.

10.08.2022 , оскільки лізингоодержувачем не було усунуто подію дефолту, лізингодавець направив відповідачу повідомлення про розірвання договору лізингу з 02.09.2022.

Станом на листопад 2022 предмет лізингу лізингоодержувачем не повернуто, місце знаходження транспортного засобу позивачеві не відоме, прострочений платіж не сплачений, а тому , виходячи із умов договору, положень Закону України « Про фінансовий лізінг» ( в редакція , що діяла на момент виникнення спірних правовідносин), ст.ст.387,509,530,651,ст.1212 ЦК України.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24.01.2023 року позовну заяву було прийнято до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Справа розглянута без участі сторін.

Від сторін заяви про розгляд справи за участю сторін не надходили.

Відповідач був належним чином повідомлений про судовий розгляд справи ( його представник ОСОБА_2 неодноразово подавав заяви про відкладення судового розгляду. 18.04.2023 року представник відповідача Прокопенко знайомився з матеріалами справи та особисто отримав 18.04.2023 року пакет документів з ухвалою суду, позовною заявою та доказами.

У встановлений в ухвалі суду про відкриття провадження строк відповідач / його представники не подали відзив на позовну заяву чи зустрічний позов.

Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи, що відповідач, виходячи з положень ч. 8, ч. 11 ст. 128 ЦПК України, вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, згідно зі ст. 280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у справі за принципами встановленими ст. 89 ЦПК України, встановив такі обставини справи та відповідні ним правовідносини.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Дослідивши надані суду докази, суд встановив наступні фактичні обставини.

Судом встановлено, що 14.11.2018 між сторонами укладено договір фінансового лізингу автомобілю TOYOTA CAMRY , 2008 року випуску, номер кузова ( шасі) НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , який був посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Садовніченко та зареєстрований у реєстрі за №4810, відповідно до умов якого лізингодавець на умовах фінансового лізингу передав у платне володіння та користування предмет лізингу, а саме: зазначений транспортний засіб (п.2.2. договору лізингу).

Відповідно до п. 2.3. договору лізингу строк користування лізингоодержувачем предметом лізингу становить 60 місяців (п. 14.2. договору) та складається з періодів (місяців) лізингу, зазначених у додатку 2 «Графік сплати лізингових платежів» до договору, лізингу та починається з дати підписання сторонами акту приймання-передачі предмета лізингу.

15.11.2018 сторони підписали акт приймання-передачі предмету лізингу.

Пунктами 6.2.2. та 6.2.3. договору лізингу на лізингоодержувача було покладено зобов`язання сплатити лізингодавцю платежі з відшкодування вартості предмета лізингу, відшкодування витрат лізингодавця, пов`язаних зі страхуванням предмету лізингу, а також сплатити винагороду за користування предметом лізингу відповідно до Графіку та п. 14.3. цього договору.

Відповідно до пункту 4.1 договору лізингу сплата лізингоодержувачем винагороди за користування предметом лізингу здійснюється відповідно до пункту 14.3 договору у складі лізингових платежів, при цьому відсотки розраховуються на залишок невідшкодованої частини вартості предмета лізингу, виходячи з 360 днів у році.

Пунктом 14.3 договору лізингу встановлено, що лізингові платежі включають в себе: 1) платіж з відшкодування частини вартості предмету лізингу у розмірі згідно з Додатком 2; 2) винагороду за користування предметом лізингу в розмірі 23,9% річних від суми залишку невідшкодованої частини вартості предмета лізингу; 3) платежі з відшкодування витрат Лізингодавця, пов`язаних зі страхуванням предмету лізингу за цим договором згідно з Додатком 2.

За умовами договору лізингу , починаючи з 15.11.2018 року лізингоодержувач повинен був кожного місяця сплачувати загальний лізинговий платіж у розмірі 8410,00 грн.

Сплату лізингових платежів лізингоодержувач здійснює на транзитний рахунок № 8309 (пункт 14.5 договору лізингу).

Відповідно до наданих виписок до рахунку та розрахунку заборгованості

Останній лізинговий платіж був здійснений 02.02.2022 року .

Згідно із п. 8.2.4. договору лізингу якщо протягом 10 календарних днів з моменту отримання повідомлення про дефолт, лізингоодержувач не усунув подію дефолту, лізингоодержувач зобов`язаний негайно повернути в повному обсязі заборгованість за договором та повернути предмет лізингу, а лізингодавець має право згідно зі ст. 651 ЦК України здійснити одностороннє розірвання договору з надсиланням лізингоодержувачу відповідного повідомлення. Договір вважається розірваним у дату, зазначену в повідомленні.

07.07.2022р. у зв`язку із затримкою відповідачем лізингових платежів більше ніж на один календарний місяць, банком направлено лізингоодержувачу повідомлення про настання події дефолту, рекомендованим листом, який повернувся із відміткою за закінченням терміну зберігання.

Відповідно до повідомлення про розірвання договору фінансового лізингу від 02.08.2022 року договір лізингу вважається розірваним з 02.09.2022 року.

Згідно з пунктом 8.2.1 договору лізингу у разі настанні події дефолту лізингодавець надає лізингоодержувачу письмове повідомлення про настання події дефолту та повернення предмета лізингу. У повідомленні про дефолт, окрім зазначеної інформації, лізингодавець ставить вимогу про повернення заборгованості за фактичний строк користування предметом лізингу та виконання в повному обсязі усіх інших зобов`язань за цим договором.

Відповідно до пункту 13.8 договору лізингу будь-яке повідомлення повинно бути адресовано одержувачу на його адресу, що вказана нижче, або за іншою адресою, який може час від часу повідомляти в письмовій формі одержувачем відправнику як адреса одержувача.

Для доказу вручення повідомлення або документа буде достатнім довести, що доставка була здійснена особисто або що конверт, що містить повідомлення або документ, мав вірно вказану адресу і був відправлений.

Таким чином, позивач належним чином повідомив відповідача про дефолт та про розірвання договору лізингу.

За змістом пункту 2.4 договору лізингу предмет лізингу є власністю лізингодавця протягом усього строку дії договору лізингу. В разі переходу права власності на предмет лізингу від лізингодавця до лізингоодержувача згідно з умовами цього договору, предмет лізингу по закінченню строку лізингу лізингоодержувачем лізингодавцю не повертається.

Умови переходу права власності на предмет лізингу від лізингодавця до лізингоодержувача визначені у пункті 11.2 договору лізингу, відповідно до якого сторони дійшли до згоди про те, що на протязі 10 робочих днів з дня закінчення строку лізингу передбаченого договором, при обов`язкових умовах сплати лізингоодержувачем в повному обсязі заборгованості, сплати можливих штрафних санкцій та відшкодування витрат, збитків Лізингодавцю, та при обов`язковій відсутності відмови лізингодавця від договору лізингу (розірвання договору) відповідно до умов договору та чинного законодавства, лізингодавець зобов`язаний підписати акт звірки взаєморозрахунків та переходу права власності. Право власності на предмет лізингу переходить від лізингодавця до лізингоодержувача в момент підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печаткою Лізингодавця акту звірки взаєморозрахунків та переходу права власності.

Станом на 31.10. 2022 предмет лізингу лізингоодержувачем не повернуто, місце знаходження транспортного засобу позивачеві не відоме, прострочений платіж не сплачений.

У відповідності до підпункту «а» пункту 8.1 договору лізингу для цілей цього договору подією дефолту є, зокрема, затримання сплати лізингоодержувачем лізингових платежів або інших платежів частково або в повному обсязі щонайменше на один календарний місяць.

17 квітня 2020 року у зв`язку із затримкою відповідачем лізингових платежів більше ніж на один календарний місяць, банком направлено лізингоодержувачу повідомлення про настання події дефолту, що підтверджено повідомлення про настання події дефолту, списком згрупованих відправлень від 14 квітня 2020 року, описом вкладення до цінного листа, фіскальним чеком (а.с.24-26).

Згідно з пунктом 8.2.4 договору лізингу якщо протягом 10 календарних днів з моменту отримання повідомлення про дефолт, лізингоодержувач не усунув подію дефолту, лізингоодержувач зобов`язаний негайно повернути в повному обсязі заборгованість за договором та повернути предмет лізингу, а лізингодавець має право згідно зі статтею 651 ЦК України здійснити одностороннє розірвання договору з надсиланням лізингоодержувачу відповідного повідомлення. Договір вважається розірваним у дату, зазначену в повідомленні.

23 вересня 2020 року оскільки лізингоодержувачем не було усунуто подію дефолту, лізингодавець направив відповідачу повідомлення про розірвання договору лізингу з 29 вересня 2020 року, що підтверджується копіями повідомлення про розірвання договору, списком згрупованих відправлень, описом вкладення до цінного листа, фіскальним чеком (а.с. 27-28).

Як вказує позивач, станом на березень 2023 року предмет лізингу лізингоодержувачем не повернуто, місцезнаходження транспортного засобу Банку не відоме.

На підставі досліджених доказів суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають, зокрема, з договору.

Частиною першою статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відносини, що виникають із договору фінансового лізингу, регулюються положеннями ЦК України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про фінансовий лізинг».

Відповідно до статті 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Особливості окремих видів і форм лізингу встановлюються законом.

Аналогічне визначення договору лізингу містилося і у статті 1 Закону України «Про фінансовий лізинг» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

За договором лізингу майновий інтерес лізингодавця полягає у розміщенні та майбутньому поверненні з прибутком грошових коштів, а майновий інтерес лізингоодержувача в можливості користуватися та придбати предмет лізингу у власність.

Виходячи з аналізу норм чинного законодавства договір фінансового лізингу за своєю правовою природою є змішаним і містить елементи договорів оренди (найму) та купівлі-продажу.

У пункті 3 частини першої статті 10 Закону України «Про фінансовий лізинг» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що лізингодавець має право відмовитися від договору лізингу у випадках, передбачених договором лізингу або законом.

Відповідно до частини першої статті 611 ЦК України наслідками односторонньої відмови від двостороннього правочину є припинення зобов`язання.

У відповідності до підпункту «а» пункту 8.1 договору лізингу для цілей цього договору подією дефолту є, зокрема, затримання сплати лізингоодержувачем лізингових платежів або інших платежів частково або в повному обсязі щонайменше на один календарний місяць.

Згідно наданого позивачем до позовної заяви розрахунку заборгованості за договором фінансового лізингу від 14.11.2018 станом на 31.10.2022відповідач має заборгованість за користування предметом лізингу в загальному розмірі 75411,61 грн (а.с.36-37).

Підпунктом 8.2.2 пункт 8.2 укладеного між сторонами договору фінансового лізингу передбачено, що у разі настання події дефолту лізингоодержувач зобов`язаний усунути подію дефолту негайно або незалежно від наявності повідомлення про дефолт від лізингодавця негайно доставити предмет лізингу за адресою, визначеною лізингодавцем у повідомленні про настання події дефолту, після звернення лізингоодержувача та повернути предмет лізингу лізингодавцю за актом приймання-передачі, який підписується сторонами.

Згідно з підпунктом 8.2.3 пункту 8.2 договору лізингу, якщо предмет лізингу не було доставлено лізингодавцю в порядку, визначеному статтею 8 пункту 8.2.2. цього договору, лізингодавець самостійно здійснює доставку предмета лізингу за адресою, визначеною лізингодавцем. Витрати пов`язані із доставкою предмета лізингу покладаються на лізингодавця. Лізингоодержувач зобов`язаний з`явитись до лізингодавця для підписання акту приймання-передачі та сплати заборгованості за цим договором.

Відповідно до пункту 8.2.4 договору лізингу, якщо протягом 10 календарних днів з моменту отримання повідомлення про дефолт, лізингоодержувач не усунув подію дефолту, лізингоодержувач зобов`язаний негайно повернути в повному обсязі заборгованість за договором та повернути предмет лізингу.

Підпунктом 6.3.3 пункту 6.3 договору лізингу передбачено право лізингодавця вимагати повернення предмету лізингу у разі невиконання чи прострочення виконання грошових зобов`язань лізингоодержувачем за договором.

Отже, договором чітко передбачений порядок дій лізингодавця у разі настання події дефолту та не усунення його лізингоодержувачем.

Відповідно до статей 10, 11 Закону України «Про фінансовий лізинг» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) лізингоодержувач зобов`язаний був повернути предмет лізингу лізингоодержувачу у разі припинення зобов`язання.

Відповідно до статті 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

У статті 391 ЦК України зазначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Таким чином, суд встановив , що відповідач належним чином не виконував взяті на себе зобов`язання за договором фінансового лізингу, зокрема щодо повної та своєчасної оплати вартості майнових прав на автомобіль, що стало підставою для розірвання договору лізингу.

АТ КБ «ПриватБанк», є власником спірного автомобіля, а відповідач, на вимогу власника не сплатив заборгованість та не повернув предмет лізингу, а продовжує користуватись ним без достатніх правових підстав.

Таким чином право позивача підлягає поновленню шляхом вилучення у відповідача та повернення АТ КБ «ПриватБанк» предмету лізингу.

Також з відповідача на користь позивача підлягає стягненню : 49201,53 грн. несплачене відшкодування частини вартості предмету лізингу,за фактичний строк користування, 26210,08 грн.- заборгованість за винагородою за користування предметом лізингу, а всього 75411,61 гривень ( в межах заявлених вимог ) .

Тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.ф

Судові витрати по справі складають 7281.17 грн., сплачені позивачем при зверненні з позовом, які відповідно вимог ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76-81, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про вилучення предмету лізингу та стягнення заборгованості за лізинговими платежами задовольнити.

Вилучити у ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_3 ) та повернути Акціонерному товариству комерційний банк «ПриватБанк» ( 01001 м.Київ , вул. Грушевського ,буд.1Д ) предмет лізингу автомобіль марки TOYOTA CAMRY , 2008 року випуску, номер кузова ( шасі) НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 .

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» ( 01001 м.Київ , вул. Грушевського ,буд.1Д ) заборгованість за договором фінансового лізингу № ZPJ0F!00000331 від 14.11.2018 що станом на 31.10.2022 року становить : 49201,53 грн. несплачене відшкодування частини вартості предмету лізингу,за фактичний строк користування, 26210,08 грн.- заборгованість за винагородою за користування предметом лізингу , а всього 75411,61 гривень ( сімдесят п`ять тисяч чотириста одинадцять грн , 61 коп.)

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» ( 01001 м.Київ , вул. Грушевського ,буд.1Д ) судові витрати, що складаються із судового збору в розмірі 7281.17 грн (сім тисяч двісті вісімдесят одну грн, 17 коп.)

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду безпосередньо або через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська (до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи) протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

За правилами частини четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 07 жовтня 2024 року.

Суддя С. І. Доценко