головуючий у суді І інстанції Підпалий В.В.
УХВАЛА

4 жовтня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді Писаної Т.О.,

суддів Приходька К.П., Журби С.О.

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Печерського районного суду міста Києва від 4 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення заборгованості по заробітній платі, грошової компенсації за невикористану щорічну відпустку та середнього заробітку за час затримки,

ВСТАНОВИВ:

рішенням Печерського районного суду міста Києвавід 4 лютого 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення заборгованості по заробітній платі, грошової компенсації за невикористану щорічну відпустку та середнього заробітку за час затримки, - задоволено.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 заборгованість грошової компенсації за невикористану відпустку у розмірі 14 099,13 грн, та середній заробіток за час затримки розрахунку у розмірі 98 038,24 грн.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» судовий збір у розмірі 1762,00 грн на користь держави.

Не погоджуючись із указаним рішенням представник Акціонерного товариства «Українська залізниця» - Чаруковський Роман Володимирович 5 серпня 2024 звернувся до суду із апеляційною скаргою.

5 серпня 2024 року апеляційна скарга зареєстрована в Київському апеляційному суді.

6 серпня 2024 року справу витребувано з суду першої інстанції.

2 жовтня 2024 року справа надійшла до Київського апеляційного суду на запит.

Апелянтом заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке обґрунтоване тим, що 30 липня 2024 року на адресу відповідача надійшло рішення Печерського районного суду міста Києвавід 4 лютого 2020 року. Отримання рішення підтверджується вхідним реєстраційним номером на першій сторінці рішення. Станом на 30 липня 2024 року повний текст рішення не оприлюднено в ЄДРСР. Таким чином, вважає, що через неправомірну бездіяльність Печерського районного суду міста Києва та невиконання судом його процесуальних обов`язків, рішення суду від 4 лютого 2020 року було доведено до відома відповідача лише 30 липня 2024 року, а з урахуванням того, що рішення також не оприлюднено в ЄДРСР, відповідач ні фізично ні юридично не мав можливості дізнатися про існування такого рішення.

Більш того, відповідач був обізнаний про існування справи і періодично перевіряв інформацію щодо розгляду справи в ЄДРСР та на офіційному сайті судової влади. Також відповідач 23 січня 2024 року через Електронний суд направив до суду першої інстанції запит щодо розгляду справи та отримання процесуальних документів по справі. Відповідь на зазначений запит не отримана до теперішнього часу. Враховуючи викладене просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення, як пропущений з поважних причин.

Згідно з вимогами статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення, а на ухвалу суду - протягом 15 днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду на ухвалу протягом п`ятнадцяти днів.

Відповідно до ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Частиною другою статті 358 ЦПК України передбачено, що незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Як убачається з матеріалів справи, відповідач був повідомлений про розгляд справи, призначений на 4 лютого 2020 року, подавав до суду першої інстанції відзив на позовну заяву, а також надав докази на виконання ухвали суду.

Отже, представником Акціонерного товариства «Українська залізниця»обґрунтовано та документально підтверджено наявність обставин непереборної сили, які перешкоджали своєчасному зверненню з апеляційною скаргою на рішення від 4 лютого 2020 року, про наявність якого Акціонерне товариство «Українська залізниця»дізналось лише 30 липня 2024 року.

У своїх рішеннях Європейський суд неодноразово наголошував, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі "Станков проти Болгарії" від 12 липня 2007 року).

Із матеріалів цієї справи встановлено, що відповідач добросовісно користувався належним йому процесуальним правом та цікавився провадженням у справі, однак з незалежних від нього причин, не зміг отримати інформацію щодо стану розгляду справи та наявності самого рішення.

Рішення Печерського районного суду міста Києва було ухвалено 4 лютого 2020 року. Дату складання повного тексту оскаржуваного рішення не вказано.

Оскаржуване рішення було оприлюднено в ЄДРСР 29 липня 2024 року, зареєстровано 30 липня 2024 року та забезпечено надання загального доступу 30 липня 2024 року.

Відповідно до відомостей наданих апелянтом він отримав оскаржуване рішення 30 липня 2024 року.

З апеляційною скаргою апелянт звернувся 5 серпня 2024 року тобто в межах тридцятиденного строку з дня отримання повного тексту оскаржуваного рішення.

Вказані апелянтом обставини матеріалами справи не спростовуються.

Об`єднана Палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 10 листопада 2020 року у справі № 761/2479/14-ц (провадження № 61-7658св20) визнала за необхідне відійти від висновку, викладеного у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 серпня 2018 року у справі № 369/8537/15-ц (провадження № 61-25773св18) та від 31 жовтня 2018 року у справі № 635/8219/15-ц (провадження № 61-35336св18), згідно з якими процесуальний строк, зазначений у частині другій статті 358 ЦПК України при відсутності винятків, може бути поновлений і що процедура апеляційного оскарження визначається на момент ухвалення судових рішень, а не на момент подачі апеляційної скарги.

Судом також враховано висновок Верховного Суду від 18 листопада 2020 року у справі №493/1858/16-ц (провадження № 61-11368св20), відповідно до якого суд касаційної інстанції враховуючи імперативний характер положень частини другої статті 358 ЦПК України та те, що річний строк, визначений вказаною процесуальною нормою, є присічним і поновленню не підлягає, зазначив, що суд позбавлений у цьому випадку можливості оцінювати поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Враховано судом також висновок Верховного Суду від 10 листопада 2020 року у справі № 761/2479/14-ц (провадження № 61-7658св20), яким зазначено, що положення частини другої статті 358 ЦПК України дають право суду на поновлення строку на апеляційне оскарження, але не вказують про обов`язок вчинення таких дій.

З урахуванням наведеного судом встановлено обставини, а саме наявність передбачених п. 2 ч. 2 ст. 358 ЦПК України винятків, які дають підстави для відкриття апеляційного провадження без обов`язку вчинення дій щодо поновлення строку на апеляційне провадження.

Апеляційна скарга відповідає вимогам щодо форми та змісту, встановлених ст. 356 ЦПК України, подана особою, яка має право на апеляційне оскарження.

Перешкод для відкриття апеляційного провадження апеляційним судом не встановлено.

Згідно з ст. 360 ЦПК України, учасники справи мають право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого судом апеляційної інстанції в ухвалі про відкриття апеляційного провадження. Відзив на апеляційну скаргу має містити: найменування суду апеляційної інстанції; ім`я (найменування), поштову адресу особи, яка подає відзив на апеляційну скаргу, а також номер засобу зв`язку, адресу електронної пошти, за наявності; обґрунтування заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги; у разі необхідності - клопотання особи, яка подає відзив на апеляційну скаргу; перелік матеріалів, що додаються.

Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

До відзиву додаються докази надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Керуючись ст.ст.127, 354, 356, 359, 360 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Печерського районного суду міста Києвавід 4 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення заборгованості по заробітній платі, грошової компенсації за невикористану щорічну відпустку та середнього заробітку за час затримки.

Копії ухвали про відкриття провадження, апеляційної скарги та додані до неї матеріали надіслати учасникам справи.

Відзив на апеляційну скаргу у письмовій формі, з урахуванням вимог статті 360 ЦПК України, учасники справи мають право подати до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали про відкриття апеляційного провадження. До відзиву додаються докази надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Т.О. Писана

Судді К.П. Приходько

С.О. Журба