ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2024 року

м. Київ

справа № 757/39584/18-ц

провадження № 61-4347 св 24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач),

суддів: Гулейкова І. Ю., Гулька Б. І., Коломієць Г. В., Лідовця Р. А.,

учасники справи:

позивач - компанія Інтерконтінентал Грейт Брендс ЛЛС (Intercontinental Great Brands LLC),

відповідачі: державна організація «Український Національний офіс інтелектуальної власності та інновацій», ОСОБА_1 , приватне підприємство «Білоцерківська агропромислова група»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу приватного підприємства «Білоцерківська агропромислова група» на рішення Печерського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2022 року у складі судді Батрин О. В. та постанову Київського апеляційного суду від 05 лютого 2024 року

у складі колегії суддів: Лапчевської О. Ф., Березовенко Р. В., Мостової Г. І.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2018 року компанія Інтерконтінентал Грейт Брендс ЛЛС (Intercontinental Great Brands LLC) (далі - компанія) звернулася до суду з позовом до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, ОСОБА_1 , приватного підприємства «Білоцерківська агропромислова група» (далі- ПП «БІАГР»), в якому просила суд:

- визнати недійсним повністю свідоцтво України на знак для товарів і послуг

за свідоцтвом України № НОМЕР_2 від 11 вересня 2017 року щодо всіх товарів

29 класу Міжнародної класифікації товарів і послуг (далі - МКТП);

- зобов`язати Міністерство економічного розвитку і торгівлі України внести зміни до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг стосовно визнання недійсним вищевказаного свідоцтва України на знак для товарів і послуг та здійснити публікацію про це в офіційному бюлетені «Промислова власність»;

- заборонити ОСОБА_1 використовувати позначення «ІНФОРМАЦІЯ_1»,

яке є схожим настільки, що його можна сплутати зі знаками для товарів і послуг

за свідоцтвом України № НОМЕР_1 від 27 липня 2015 року, шляхом нанесення

на упаковку, в якій мітиться товар, зберігання товару із зазначеними позначеннями з метою пропонування для продажу, пропонування товару

для продажу, продаж, експорт (ввезення);

- заборонити ПП «БІАГР» використовувати позначення «ІНФОРМАЦІЯ_1»,

яке є схожим настільки, що його можна сплутати зі знаками для товарів і послуг

за свідоцтвом України № НОМЕР_1 від 27 липня 2015 року, шляхом нанесення

на упаковку, в якій мітиться товар, зберігання товару із зазначеними позначеннями з метою пропонування для продажу, пропонування товару

для продажу, продаж, експорт (ввезення).

- зобов`язати ПП «БІАГР» усунути з товару сир вершковий «ІНФОРМАЦІЯ_1» та його упаковки знак для товарів і послуг за свідоцтвом України № НОМЕР_2 від 11 вересня 2017 року, який є схожим настільки, що його можна сплутати зі знаками

за свідоцтвом України № НОМЕР_3 від 25 березня 2010 року та свідоцтвом України

№ НОМЕР_1 від 27 липня 2015 року;

- заборонити ПП «БІАГР» використовувати будь-які знаки чи позначення,

що є схожими настільки, що їх можна сплутати зі знаками для товарів та послуг

за свідоцтвом України № НОМЕР_3 від 25 березня 2010 року та свідоцтвом України

№ НОМЕР_1 від 27 липня 2015 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що компанія є власником прав

на знак для товарів та послуг за свідоцтвом України № НОМЕР_3 від 25 березня

2010 року щодо позначення «ІНФОРМАЦІЯ_1» та знак для товарів і послуг

за свідоцтвом України № НОМЕР_1 від 27 липня 2015 року щодо позначення «ІНФОРМАЦІЯ_1» стосовно товарів 29 та 30 класів МКТП. Словесний

та зображувальний знак «ІНФОРМАЦІЯ_1» є відомим у всьому світі та в Україні стосовно виробництва вершкових сирів. В Україні сир «ІНФОРМАЦІЯ_1» продається принаймні з 2009 року.

Державна служба інтелектуальної власності України (правонаступник Міністерство економічного розвитку і торгівлі України) зареєструвала знак для товарів і послуг за свідоцтвом України № НОМЕР_2 від 11 вересня 2017 року щодо позначення «ІНФОРМАЦІЯ_2» для товарів

29 класу МКТП (кисломолочні сири; сири) на ім`я ОСОБА_1 . Останній, у свою чергу, є засновником ПП «БІАГР», яке виробляє та продає вершковий сир,

що маркує знаком для товарів та послуг за свідоцтвом № НОМЕР_2 від 11 вересня 2017 року.

Вищевказаний знак для товарів і послуг за свідоцтвом України № НОМЕР_2

від 11 вересня 2017 року не відповідає умовам надання правової охорони, передбачених частинами другою та третьою статті 6 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», оскільки є схожим до ступеню змішування

із належними компанії знаками для товарів і послуг за свідоцтвом України

№ НОМЕР_3 від 25 березня 2010 року щодо позначення «ІНФОРМАЦІЯ_1»

та за свідоцтвом України № НОМЕР_1 від 27 липня 2015 року щодо позначення «ІНФОРМАЦІЯ_1», тобто може ввести в оману щодо особи, яка виробляє товар.

Указане підтверджується висновком експерта за результатами проведення експертизи об`єктів інтелектуальної власності від 22 червня 2018 року № 1206, підготовленим судовим експертом Петренком С. А. за заявою компанії (далі - висновок експертизи об`єктів інтелектуальної власності від 22 червня 2018 року

№ 1206).

З урахуванням наведеного, компанія просила суд позов задовольнити.

Короткий зміст судових рішень суду першої інстанції

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 24 грудня 2018 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 06 березня 2019 року

відмовлено у задоволенні клопотання ПП «БІАГР» про залишення позову

без розгляду.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 14 листопада 2019 року,

яка залишена без змін Постановою Київського апеляційного суду від 22 січня

2020 року, задоволено клопотання компанії та ПП «БІАГР» про призначення судової експертизи об`єктів інтелектуальної власності. Призначено у справі судову експертизу об`єктів інтелектуальної власності, проведення якої доручено Науково-дослідному центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності Міністерства юстиції України. Визначено строк проведення експертизи, на час проведення експертизи провадження у справі зупинено.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2020 року поновлено провадження у справі.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 23 квітня 2021 року задоволено заяву компанії про заміну відповідача - Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, на правонаступника. Замінено відповідача -Міністерство економічного розвитку і торгівлі України, на його правонаступника -державне підприємство «Український інститут інтелектуальної власності» (далі - ДП «УІІВ»), правонаступником якого є державна організація «Український Національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» (далі - УКРНОІВІ).

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 23 квітня 2021 року направлено матеріали справи до Науково-дослідного центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності Міністерства юстиції України для усунення недоліків висновку експертів за результатами комісійної судової експертизи у сфері інтелектуальної власності від 30 вересня 2020 року № 077/20 (далі - висновок комісійної судової експертизи у сфері інтелектуальної власності від 30 вересня 2020 року № 077/20).

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 22 лютого 2022 року поставлено експертам Науково-дослідного центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності Міністерства юстиції України запитання по проведеній судовій комісійній експертизі у сфері інтелектуальної власності. Визначено строк виконання ухвали.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2022 року позов компанії задоволено.

Визнано недійсним повністю свідоцтво України на знак для товарів і послуг

за свідоцтвом України № НОМЕР_2 від 11 вересня 2017 року щодо всіх товарів

29 класу МКТП.

Зобов`язано ДП «УІІВ» внести зміни до Державного реєстру свідоцтв України

на знаки для товарів і послуг стосовно визнання недійсним повністю вказаного свідоцтва України на знак для товарів і послуг та здійснити публікацію про це

в офіційному бюлетені «Промислова власність».

Заборонено ОСОБА_1 використовувати позначення «ІНФОРМАЦІЯ_1»,

яке є схожими настільки, що його можна сплутати зі знаками для товарів та послуг за свідоцтвом України № НОМЕР_3 від 25 березня 2010 року та свідоцтвом України

№ НОМЕР_1 від 27 липня 2015 року, шляхом нанесення на упаковку, в якій міститься товар, зберігання товару із зазначеними позначеннями з метою пропонування

для продажу, пропонування товару для продажу, продаж, експорт (вивезення).

Заборонено ПП «БІАГР» використовувати позначення «ІНФОРМАЦІЯ_1»,

яке є схожими настільки, що його можна сплутати зі знаками за свідоцтвом України № НОМЕР_3 від 25 березня 2010 року та свідоцтвом України № НОМЕР_1

від 27 липня 2015 року, шляхом нанесення на упаковку, в якій міститься товар, зберігання товару із зазначеними позначенням з метою пропонування

для продажу, пропонування товару для продажу, продаж, експорт (вивезення).

Зобов`язано ПП «БІАГР» усунути з товару сир вершковий «ІНФОРМАЦІЯ_1» та його упаковки знак для товарів і послуг за свідоцтвом України № НОМЕР_2 від 11 вересня 2017 року, який є схожими настільки, що його можна сплутати зі знаками

за свідоцтвом України № НОМЕР_3 від 25 березня 2010 року та свідоцтвом України

№ НОМЕР_1 від 27 липня 2015 року.

Заборонено ПП «БІАГР» використовувати у своїй діяльності будь-які знаки

чи позначення, що є схожими настільки, що їх можна сплутати зі знаками

для товарів та послуг за свідоцтвом України № НОМЕР_3 від 25 березня 2010 року

та свідоцтвом України № НОМЕР_1 від 27 липня 2015 року.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ПП «БІАГР» на користь компанії по 5 286,00 грн судового збору.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що свідоцтво України на знак для товарів і послуг за свідоцтвом України № НОМЕР_2 від 11 вересня 2017 року щодо всіх товарів 29 класу МКТП слід визнати недійним, так як реєстрація спірного знака для товарів і послуг порушує права компанії. Вказаний знак для товарів

і послуг є схожим до відповідних знаків за іншими свідоцтвами, власником яких

є компанія, настільки, що їх можна сплутати, він може ввести в оману щодо особи позивача.

Районним судом ураховано висновок комісійної судової експертизи у сфері інтелектуальної власності від 30 вересня 2020 року № 077/20, письмові відповіді експертів на постановлені судом запитання щодо вказаного висновку, яким надано оцінку у сукупності з іншими доказами у справі (стаття 89 ЦПК України).

Суд першої інстанції відхилив письмову рецензію на вказаний експертний висновок, надану ПП «БІАГР», оскільки її підготовлено особою, про яку відсутні відомості у Державному реєстрі атестованих судових експертів і суду не надано доказів про те, що особа, яка склала рецензію, є співробітником науково-дослідної установи судових експертиз Міністерства юстиції України. При цьому рецензія на висновок експерта не є засобом доказування та не замінює сам висновок експертизи.

Крім того, судом відхилено посилання ПП «БІАГР» на висновок експертного дослідження у сфері інтелектуальної власності від 16 квітня 2018 року № 1620, підготовлений експертом Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса за заявою ПП «БІАГР» (далі - висновок експертного дослідження у сфері інтелектуальної власності від 16 квітня

2018 року № 1620), оскільки він не відповідає відповідним законодавчим вимогам та не надає необхідної інформації для визначення відповідності знаку

за свідоцтвом України № НОМЕР_2 умовам надання правової охорони.

Районний суд відхилив посилання на те, що ПП «БІАГР» у зв`язку з переходом

на торгівельну марку «ІНФОРМАЦІЯ_3» з серпня 2022 рок уже використовує для маркування своєї продукції торгівельну марку «ІНФОРМАЦІЯ_2», оскільки суду не надано відповідних доказів

її невикористання та використання іншої торгівельної марки.

Суд першої інстанції застосував відповідні норми ЦК України, Закону України

«Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», а також підзаконних нормативно-правових актів.

Розподіл судових витрат здійснено на підставі статті 141 ЦПК України.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Київського апеляційного суду від 05 лютого 2024 року апеляційну скаргу ПП «БІАГР» залишено без задоволення.

Рішення Печерського районного суду м. Києва 27 жовтня 2022 року залишено

без змін.

Суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції по суті вирішення спору, так як реєстрація знака для товарів і послуг за свідоцтвом України № НОМЕР_2 від 11 вересня 2017 року порушує права компанії. Суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив як основну позовну вимогу компанії (визнання недійним свідоцтва), так і похідні (зобов`язання вчинити певні дії).

Знак для товарів у послуг за свідоцтвом України № НОМЕР_2 є схожим зі знаком

за свідоцтвами, які належать компанії, він може ввести в оману щодо особи компанії, як і словесне позначення «ІНФОРМАЦІЯ_1», розміщене на упаковці товару.

Вказане підтверджується наявними у справі доказами, у тому числі висновком комісійної судової експертизи у сфері інтелектуальної власності від 30 вересня 2020 року № 077/20. Цей висновок є належним та допустимим доказом у справі, відповідачі його не спростували у визначений процесуальним законом спосіб.

При цьому судові експерти допитувалися в судовому засідання як в суді першої інстанції, так і в суді апеляційної інстанції, сторони у справі мали можливість поставити їм відповідні запитання та отримати на них відповіді.

Судом надано оцінку знакам за відповідними свідоцтвами, зроблено

їх порівняльний аналіз із урахуванням усіх елементів, звукової, графічної

та смислової схожості.

Апеляційним судом застосовано ті самі норми матеріального права, що й судом першої інстанції, у тому числі положення Правил складання, подання та розгляду заявки на видачу свідоцтва України на знак для товарів і послуг, які затверджені наказом Держпатенту України від 28 липня 1995 року № 116 (далі - Правила).

Короткий зміст вимог касаційної скарги та її надходження до Верховного Суду

У березні 2024 року ПП «БІАГР» вперше звернулася до Верховного Суду

з касаційною скаргою на рішення Печерського районного суду м. Києва

від 27 жовтня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 05 лютого 2024 року.

Ухвалою Верховного Суду від 19 березня 2024 року касаційну скаргу повернуто заявникові з підстав, визначених пунктом 1 частини четвертої статті 393

ЦПК України (провадження № 61-3179ск24).

У березні 2024 року ПП «БІАГР» повторно звернулося до Верховного Суду

із касаційною скаргою на рішення Печерського районного суду м. Києва

від 27 жовтня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 05 лютого 2024 року, в якій просить вказані судові рішення скасувати, справу направити

на новий розгляд до суду першої інстанції.

Підставами касаційного оскарження судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме: застосування судами норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду; судами належним чином не досліджено зібрані

у справі докази, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; суди встановили обставини,

що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів (пункти 1,

4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Ухвалою Верховного Суду від 17 квітня 2024 року відкрито касаційне провадження

у вказаній справі, після усунення недоліків касаційної скарги, вказаних в ухвалі Верховного Суду від 02 квітня 2024 року. Витребувано із районного суду вищевказану цивільну справу. Надіслано іншим учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснено право подати відзив

на касаційну скаргу, надано строк для його подання.

У квітні 2024 року справа надійшла до Верховного Суду.

Інші відповідачі судові рішення судів попередніх інстанцій у касаційному порядку не оскаржили.

Ухвалою Верховного Суду від 10 травня 2024 року відзив УКРНОІВІ на касаційну скаргу компанії повернуто заявникові без розгляду.

Ухвалою Верховного Суду від 17 травня 2024 року відзив ОСОБА_1 , який

за змістом є касаційною скаргою, залишено без руху. Надано ОСОБА_1 строк для усунення недоліків відзиву, попереджено про наслідки не виконання ухвали.

Ухвалою Верховного Суду від 22 травня 2024 року клопотання УКРНОІВІ

про поновлення строку на подачу відзиву задоволено частково, відповідний

строк продовжено.

Ухвалою Верховного Суду від 01 липня 2024 року відзив ОСОБА_1 повернуто заявникові без розгляду.

Ухвалою Верховного Суду від 09 вересня 2024 року справу призначено до судового розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга ПП «БІАГР» мотивована тим, що суди зробили помилкові висновки по суті вирішення спору, не встановили всі обставини справи, невірно застосували норми матеріального права, порушили норми процесуального права

й не врахували відповідну судову практику Верховного Суду.

Вважає, що суди помилково задовольнили похідні позовні вимоги компанії, зокрема про заборону відповідачів використовувати позначення «ІНФОРМАЦІЯ_1»,

а також інші знаки та позначення, що є схожими зі знаками для товарів і послуг

за свідоцтвами, власником яких є компанія. Такі вимоги спрямовані

на задоволення вимог у майбутньому, їх задоволення не сприяє захисту порушених прав компанії. Судові рішення у цій частині не мотивовані належним чином.

Позивач не довів, що ОСОБА_1 буде використовувати в майбутньому позначення, які будуть порушувати права компанії як власника знаків

за свідоцтвами № НОМЕР_3 від 25 березня 2010 року та № НОМЕР_1 від 27 липня

2015 року. При цьому ПП «БІАГР» повідомило суд про припинення використання знаку за свідоцтвом № НОМЕР_2 від 11 вересня 2017 року.

При встановленні схожості словесних позначень (знаків) враховується звукова, графічна та смислова схожість. Наявні у матеріалах справи докази, зокрема експертні висновки, вказують на те, що графічний елемент позначень різний. Судами не надано оцінку домінуючому елементу кожного позначення. Аналіз зображувальних елементів знака за свідоцтвом № НОМЕР_2 судовими експертами взагалі не проводився. Слово «ІНФОРМАЦІЯ_1» не є предметом самостійної правової охорони.

Судами не враховано зауваження ПП «БІАГР» щодо повноти та обґрунтованості врахованого судами експертного висновку, помилково відхилено рецензію

на цей експертний висновок (висновок комісійної судової експертизи у сфері інтелектуальної власності від 30 вересня 2020 року № 077/20). Судом безпідставно повернуто клопотання ПП «БІАГР» про призначення повторної експертизи.

При цьому судом безпідставно не враховано експертний висновок

за результатами дослідження в сфері інтелектуальної власності від 16 квітня

2018 року № 1620.

Доводи осіб, які подали відзиви на касаційну скаргу та відповіді на відзиви

У травні 2024 року УКРНОІВІ подало до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, який за своїм змістом є касаційною скаргою, а тому він залишається

без розгляду та не розглядається.

Крім того, у травні 2024 року до Верховного Суду надійшов відзив на касаційну скаргу від компанії, в якому вказується на необґрунтованість касаційної скарги. Просить залишити оскаржувані судові рішення без змін.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Компанія Інтерконтінентал Грейт Брендс ЛЛС (Intercontinental Great Brands LLC)

є власником прав на знак для товарів та послуг за свідоцтвом України № НОМЕР_3 від 25 березня 2010 року щодо позначення «ІНФОРМАЦІЯ_1» та на знак для товарів

і послуг за свідоцтвом України № НОМЕР_1 від 27 лютого 2015 року щодо позначення «ІНФОРМАЦІЯ_1» стосовно товарів 29 та 30 класів МКТП (а. с. 39, 40, т. 1).

Компанія вважала, що знак для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_2» за свідоцтвом України № НОМЕР_2

від 11 вересня 2017 року на ім`я ОСОБА_1 (а. с. 41, т. 1), станом на дату подання заявки, був таким, що міг ввести в оману щодо особи, яка виробляє товар, а також є схожим настільки, що його можна сплутати зі знаком «ІНФОРМАЦІЯ_1», який використовуває компанія за вищевказаними свідоцтвами № НОМЕР_3

та № НОМЕР_1 .

ПП «БІАГР», засновником якого є ОСОБА_1 , виробляє та продає вершковий сир, який маркується знаком для товарів та послуг за свідоцтвом № НОМЕР_2

від 11 вересня 2017 року.

Відповідно до висновку експертизи об`єктів інтелектуальної власності

від 22 червня 2018 року № 1206, наданого компанією, знак для товарів і послуг

за свідоцтвом України № НОМЕР_2 від 11 вересня 2017 року є схожим настільки,

що його можна сплутати із знаком для товарів і послуг за свідоцтвами України

№ НОМЕР_3 від 25 березня 2010 року та № НОМЕР_1 від 27 липня 2015 року. Словесне позначення «ІНФОРМАЦІЯ_1» розміщене на упаковці сиру вершкового «ІНФОРМАЦІЯ_1», виробництва ПП «БІАГР», є схожим настільки, що його можна сплутати із знаком для товарів і послуг за свідоцтвом України № НОМЕР_3 від 25 березня 2010 року

та № НОМЕР_1 від 27 липня 2015 року. Знак для товарів і послуг за свідоцтвом України № НОМЕР_2 від 11 вересня 2017 року є таким, що може ввести в оману щодо особи виробника товарів 29 класу МКТП (а. с. 113-148, т. 1).

ПП «БІАГР» надано суду висновок експертного дослідження у сфері інтелектуальної власності від 16 квітня 2018 року № 1620 (а. с. 219-239, т. 1), підготовлений за заявою ПП «БІАГР», відповідно до якого: слово «ФИЛАДЕЛЬФИЯ»/«ІНФОРМАЦІЯ_1», що входить до позначень відповідно

до зареєстрованих свідоцтв, а саме: свідоцтво України № 7095 від 30 вересня

1996 року на позначення «ФИЛАДЕЛЬФИЯ БРЕНД», що зареєстроване для класу

29 МКТП; свідоцтво України № НОМЕР_3 від 25 березня 2010 року на позначення «ІНФОРМАЦІЯ_1», що зареєстроване для класу 29 МКТП; свідоцтво України № 7938 від 25 квітня 1997 року на позначення «ІНФОРМАЦІЯ_1 BRAND», що зареєстроване для класу 29 МКТП; свідоцтво України № НОМЕР_4 від 15 березня 2002 року

на позначення, що зареєстроване для класу 29 МКТП; свідоцтво України № НОМЕР_1 від 27 липня 2015 року на позначення, що зареєстроване для класів 29, 30 МКТП,

є описовим елементом. Слово «ІНФОРМАЦІЯ_1» є описовим елементом в класі 29 МКТП, а саме щодо такого товару як сир. Позначення за свідоцтвом на знак

для товарів і послуг № НОМЕР_2 від 11 вересня 2017 року не є таким, що породжує

у свідомості споживача асоціації із зареєстрованими знаками для товарів і послуг Mondelez, що визначені в тексті листа Бейкер і Макензі - Сі-Ай-Ес, Лімітед, пов`язані з певною якістю, географічним походженням товарів або послуг

чи з певним виробником, які насправді не відповідають дійсності.

У суді першої інстанції компанія та ПП «БІАГР» заявили окремі клопотання

про призначення у справі судової експертизи об`єктів інтелектуальної власності

(а. с. 45-47, 48-53, т. 3).

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 14 листопада 2019 року

(а. с. 113, т. 3) задоволено клопотання компанії та ПП «БІАГР» про призначення судової експертизи об`єктів інтелектуальної власності. Призначено у справі судову експертизу об`єктів інтелектуальної власності, проведення якої доручено Науково-дослідному центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності Міністерства юстиції України. Експертів попереджено про кримінальну відповідальність (статті 384, 385 КК України). На вирішення судової експертизи поставлено питання:

- чи є знак для товарів та послуг за свідоцтвом України № НОМЕР_2 , власником якого є ПП «БІАГР», схожим із знаком за свідоцтвом України № НОМЕР_3 та знаком за свідоцтвом України № НОМЕР_1 , власником яких є компанія, настільки,

що їх можна сплутати?

- чи є знак для товарів і послуг за свідоцтвом України № НОМЕР_2 таким, що може ввести в оману щодо особи позивача (компанії) ?

- чи є словесне позначення «ІНФОРМАЦІЯ_1», розміщене на упаковці сиру вершкового «ІНФОРМАЦІЯ_1», виробництва ПП «БІАГР», тотожним або схожим настільки, що його можна сплутати зі знаком для товарів і послуг за свідоцтвом України № НОМЕР_3 та за свідоцтвом України № НОМЕР_1 ?

- чи є знак для товарів та послуг за свідоцтвом України № НОМЕР_2 таким, що може ввести в оману щодо особи виробника товарів 29 класу МКТП, для яких свідоцтво зареєстровано ?

- чи є слово «ІНФОРМАЦІЯ_1» в класі 29 МКТП, а саме щодо таких товарів: «молоко та молочні продукти, включаючи сир, олії та жири» описовим елементом ?

- чи є слово «ІНФОРМАЦІЯ_1» в класі 29 МКТП, а саме щодо таких товарів: «молоко та молочні продукти, включаючи сир, олії та жири» загальновживаним,

як позначення товарів і послуг певного виду ?

У жовтні 2020 року до суду надійшов висновок комісійної судової експертизи

у сфері інтелектуальної власності від 30 вересня 2020 року № 077/20

(а. с. 71-102, т. 4), відповідно до якого:

1. Знак для товарів та послуг за свідоцтвом України № НОМЕР_2 , власником якого

є ПП «БІАГР», є схожим із знаком за свідоцтвом України № НОМЕР_3 та знаком

за свідоцтвом України № НОМЕР_1 , власником яких є компанія, настільки,

що їх можна сплутати.

2. Знак для товарів та послуг за свідоцтвом України № НОМЕР_2 є таким, що може ввести в оману щодо особи позивача - компанії Інтерконтінентал Грейт Брендс JIJIC (Intercontinental Great Brands LLC).

3. Словесне позначення «ІНФОРМАЦІЯ_1», розміщене на упаковці сиру вершкового «ІНФОРМАЦІЯ_1», виробництва ПП «БІАГР», є схожим із знаком за свідоцтвом України № НОМЕР_3 та знаком за свідоцтвом України № НОМЕР_1 , власником яких є компанія, настільки, що їх можна сплутати.

4. Словесне позначення «ІНФОРМАЦІЯ_1», розміщене на упаковці сиру вершкового «ІНФОРМАЦІЯ_1», виробництва ПП «БІАГР» є таким, що може ввести в оману щодо особи позивача - компанії Інтерконтінентал Грей г Брендс JIJIC (Intercontinental Great Brands LLC).

5. Слово «ІНФОРМАЦІЯ_1» у класі 29 МКТП, а саме щодо таких товарів: «молоко

та молочні продукти, включаючи сир, олії та жири», не є описовим елементом.

6. Слово «ІНФОРМАЦІЯ_1» у класі 29 МКТГЮ, а саме щодо таких товарів: «молоко

та молочні продукти, включаючи сир, олії та жири», не є загальновживаним,

як позначення товарів і послуг певного виду.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 23 квітня 2021 року

(а. с. 195, т. 4) за клопотанням компанії (а. с. 145-147, т. 4) направлено матеріали цивільної справи № 757/39584/18-ц до Науково-дослідного центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності Міністерства юстиції України

для усунення недоліків висновку судової комісійної судової експертизи у сфері інтелектуальної власності від 30 вересня 2020 року № 077/20, а саме для підпису одним із експертів.

У червні 2021 року ПП «БІАГР» подало рецензію на вищевказаний висновок судової комісійної судової експертизи у сфері інтелектуальної власності від 30 вересня 2020 року № 077/20, складену 24 травня 2021 року судовим експертом вищого кваліфікаційного класу, патентним повіреним України (реєстр № 419) Прохоровим-Лукіним Г. В. (а. с. 205-231, т. 4).

За результатами цього рецензування експертом було встановлено, що експертиза, за результатами якої складно висновок експертів від 30 вересня 2020 року

№ 077/20, проведена неповно та необ`єктивно, з використанням науково необґрунтованих та методично сумнівних положень, що є наслідком порушення принципів законності об`єктивності та повноти дослідження, визначених статтею 3 Закону України «Про судову експертизу», з порушенням частини третьої статті 72 ЦК України щодо обов`язку експерта провести повне дослідження і дати обґрунтований та об`єктивний письмовий висновок на задані йому питання,

а також частини першої статті 102 ЦПК України щодо детального опису проведених експертом досліджень, зроблених у результаті цих висновків та обґрунтованості відповідей на поставлені питання. Цей висновок викликає сумніви у його правильності та не відповідає встановленим вимогам до такого джерела доказів, як висновок судової експертизи.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 01 грудня

2021 року задоволено клопотання ПП «БІАГР» про виклик судових експертів ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 для їх допиту у судовому засіданні (а. с. 18-19, т. 5).

У судовому засіданні експертами ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було надано пояснення, відповідно до яких експерти вважають наданий висновок обґрунтованим із підстав, зазначених в описовій та мотивувальній частині експертизи.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 22 лютого 2022 року

(а. с. 70-73, т. 5) частково задоволено клопотання ПП «БІАГР» та поставлено експертам Науково-дослідного центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності Міністерства юстиції України ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 відповідні запитання по проведеній судовій комісійній експертизі у сфері інтелектуальної власності (висновок від 30 вересня 2020 року № 077/20). Експертів попереджено про кримінальну відповідальність (статті 384,

385 КК України).

У квітні 2022 року від Науково-дослідного центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності Міністерства юстиції України надійшов лист

із відповідями на вищевказані запитання (а. с. 77-91, т. 5), які за своїм змістом відповідають висновку, складеному експертами при проведенні комісійної судової експертизи у сфері інтелектуальної власності.

УКРНОІВІ та ПП «БІАГР» заявили в суді апеляційної інстанції клопотання

про поставлення запитань експертам (а. с. 10-16, 22-26, т. 6).

Судовий експерт ОСОБА_3 надав до суду апеляційної інстанції відповіді

по проведеній судовій комісійній експертизі у сфері інтелектуальної власності (висновок від 30 вересня 2020 року № 077/20) (а. с. 37-50, т. 6).

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій

статті 389 ЦПК України.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті,

є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Касаційна скарга ПП «БІАГР» задоволенню не підлягає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до вимог статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним

і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права

із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржувані судові рішення відповідають.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних

або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні

та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася

до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі, яка переглядається, Верховним Судом, компанія звернулася до суду

з позовом до відповідачів про визнання недійсними свідоцтва України

на знак для товарів та послуг і зобов`язання вчинити дії.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду

за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

До об`єктів права інтелектуальної власності, зокрема, належать торговельні марки (знаки для товарів і послуг) (стаття 420 ЦК України).

Торговельною маркою може бути будь-яке позначення або будь-яка комбінація позначень, які придатні для вирізнення товарів (послуг), що виробляються (надаються) однією особою, від товарів (послуг), що виробляються (надаються) іншими особами. Такими позначеннями можуть бути, зокрема, слова, літери, цифри, зображувальні елементи, комбінації кольорів (стаття 492 ЦК України).

Тобто, торговельна марка - це будь-яке позначення або їх комбінація, які придатні для вирізнення товарів (і/або послуг), що виробляються (надаються) однією особою, від товарів (і/або послуг), що виробляються (надаються) іншими особами. В основу поняття торговельної марки закладено декілька основних характеристик: по-перше, торговельна марка розуміється як позначення, тобто певний символ. Причому цими позначеннями можуть бути зокрема, слова, власні імена, літери, цифри, зображувальні елементи, комбінації кольорів; по-друге, торговельна марка є таким позначенням, яке здатне вирізнити з маси однорідних товарів (послуг) певні товари (послуги). Основною спрямованістю торговельної марки

є «індивідуалізація» товарів та послуг. В цьому проявляється її дистинктивний (розрізняльний) характер, який оцінюється стосовно тих товарів і послуг, для яких торговельна марка реєструється. Тобто, те чи інше позначення, яке здатне породжувати асоціативні образи з певним товаром або послугою.

Набуття права інтелектуальної власності на торговельну марку засвідчується свідоцтвом. Умови та порядок видачі свідоцтва встановлюються законом. Обсяг правової охорони торговельної марки визначається наведеними у свідоцтві

її зображенням та переліком товарів і послуг, якщо інше не встановлено законом (частини перша та друга статті 494 ЦК України).

Набуття права інтелектуальної власності на торговельну марку, яка має міжнародну реєстрацію або визнана в установленому законом порядку добре відомою, не вимагає засвідчення свідоцтвом (частина третя статті 494

ЦК України).

Відносини, що виникають у зв`язку з набуттям і здійсненням прав на торговельні марки в Україні, врегульовано Законом України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг».

Згідно з частиною другою статті 6 цього Закону не можуть одержати правову охорону позначення, які, зокрема, є оманливими або такими, що можуть ввести

в оману щодо товару, послуги або особи, яка виробляє товар або надає послугу.

Частиною третьою статті 6 вказаного Закону закріплено, що не можуть бути зареєстровані як знаки позначення, які є тотожними або схожими настільки,

що їх можна сплутати із, зокрема, торговельними марками, раніше зареєстрованими чи заявленими на реєстрацію в Україні на ім`я іншої особи для таких самих або споріднених з ними товарів і послуг.

Відповідно до статті 16 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів

і послуг» права, що випливають із свідоцтва, діють від дати подання заявки. Свідоцтво надає його власнику право використовувати торговельну марку та інші права, визначені цим Законом.

Згідно з частиною п`ятою вказаної норми права у редакції, чинній на момент видачі оспорюваного свідоцтва, свідоцтво надає його власнику виключне право забороняти іншим особам використовувати без його згоди, якщо інше

не передбачено цим Законом: зареєстрований знак стосовно наведених у свідоцтві товарів і послуг; зареєстрований знак стосовно товарів і послуг, споріднених

з наведеними у свідоцтві, якщо внаслідок такого використання можна ввести

в оману щодо особи, яка виробляє товари чи надає послуги; позначення, схоже

із зареєстрованим знаком, стосовно наведених у свідоцтві товарів і послуг, якщо внаслідок такого використання ці позначення і знак можна сплутати; позначення, схоже із зареєстрованим знаком, стосовно товарів і послуг, споріднених

з наведеними у свідоцтві, якщо внаслідок такого використання можна ввести

в оману щодо особи, яка виробляє товари чи надає послуги, або ці позначення

і знак можна сплутати.

Стаття 19 регламентує питання визнання свідоцтва недійсним.

Свідоцтво може бути визнано у судовому порядку недійсним повністю

або частково у разі: а) невідповідності зареєстрованого знака умовам надання правової охорони; б) наявності у свідоцтві елементів зображення знака та переліку товарів і послуг, яких не було у поданій заявці; в) видачі свідоцтва внаслідок подання заявки з порушенням прав інших осіб. При визнанні свідоцтва чи його частини недійсними Установа повідомляє про це у своєму офіційному бюлетені. Свідоцтво або його частина, визнані недійсними, вважаються такими,

що не набрали чинності від дати подання заявки.

Судами також ураховано відповідні положення Правил, зокрема, які визначають питання: позначень, що є оманливими або такими, що можуть ввести в оману щодо товару, послуги або особи, яка виробляє товар або надає послугу; тотожності та схожості позначень.

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81

ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані,

на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів),

що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин,

які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування

(частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку

про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суди попередніх інстанцій, вирішуючи спір, урахували норми національного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, й надали правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, у тому числі відповідним експертним висновкам, що спростовує доводи касаційної скарги у цій частині.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 14 листопада 2019 року було задоволено клопотання компанії та ПП «БІАГР» про призначення судової експертизи об`єктів інтелектуальної власності й призначено у справі відповідну судову експертизу, проведення якої доручено Науково-дослідному центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності Міністерства юстиції України.

При цьому експертів попереджено судом про кримінальну відповідальність

(статті 384, 385 КК України).

Відповідно до висновку комісійної судової експертизи у сфері інтелектуальної власності від 30 вересня 2020 року № 077/20:

1. Знак для товарів та послуг за свідоцтвом України № НОМЕР_2, власником якого

є ПП «БІАГР», є схожим із знаком за свідоцтвом України № НОМЕР_3 та знаком

за свідоцтвом України № НОМЕР_1 , власником яких є компанія, настільки,

що їх можна сплутати.

2. Знак для товарів та послуг за свідоцтвом України № НОМЕР_2 є таким, що може ввести в оману щодо особи позивача - компанії Інтерконтінентал Грейт Брендс JIJIC (Intercontinental Great Brands LLC).

3. Словесне позначення «ІНФОРМАЦІЯ_1», розміщене на упаковці сиру вершкового «ІНФОРМАЦІЯ_1», виробництва ПП «БІАГР», є схожим із знаком за свідоцтвом України № НОМЕР_3 та знаком за свідоцтвом України № НОМЕР_1 , власником яких є компанія, настільки, що їх можна сплутати.

4. Словесне позначення «ІНФОРМАЦІЯ_1», розміщене на упаковці сиру вершкового «ІНФОРМАЦІЯ_1», виробництва ПП «БІАГР» є таким, що може ввести в оману щодо особи позивача - компанії Інтерконтінентал Грей г Брендс JIJIC (Intercontinental Great Brands LLC).

5. Слово «ІНФОРМАЦІЯ_1» у класі 29 МКТП, а саме щодо таких товарів: «молоко

та молочні продукти, включаючи сир, олії та жири», не є описовим елементом.

6. Слово «ІНФОРМАЦІЯ_1» у класі 29 МКТГЮ, а саме щодо таких товарів: «молоко

та молочні продукти, включаючи сир, олії та жири», не є загальновживаним,

як позначення товарів і послуг певного виду.

Висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване

в судовому рішенні (стаття 110 ЦПК України).

Судами надано оцінку вказаному висновку, з урахуванням статей 89, 110 ЦПК України. Суди вірно вважали цей висновок повним та обґрунтованим, він містить докладний опис проведених досліджень. Відповідачами не спростовано відповідний висновок у визначений процесуальним законом спосіб.

При цьому судами детально обґрунтовано підстави неврахування інших експертних висновків, наданих сторонами, судові рішення у відповідній частині належно мотивовані. Вказане стосується й неврахування рецензії на висновок комісійної судової експертизи у сфері інтелектуальної власності від 30 вересня 2020 року № 077/20, яку надано заявником касаційної скарги. Відповідна рецензія не може підмінювати собою експертний висновок, який судами вірно оцінено

у визначений процесуальним законом спосіб.

Висновок експерта є одним із видів доказів і має відповідати критеріям належності і допустимості доказів.

У пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року

№ 5 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства,

що регулюють провадження у справі до судового розгляду» судам роз`яснено,

що висновок експертизи може бути доказом у справі лише в тому разі, коли експертиза була проведена на підставі ухвали суду відповідними судово-експертними установами. Як експерт може залучатися особа, яка відповідає вимогам, установленим Законом України «Про судову експертизу».

Тобто, висновок експерта оцінюється судами як окремо, так і в сукупності

з іншими доказами.

На вказаному наголошено Верховним Судом у постанові від 18 вересня 2024 року

у справі № 946/5138/22 (провадження № 61-5747св24).

При цьому у постанові від 11 вересня 2024 року у справі № 308/15826/14-ц (провадження № 61-3051св24) Верховний Суд зазначив, що у випадках, коли

в справі щодо одного й того ж предмета проведено декілька експертиз, у тому числі комплексну, комісійну, додаткову чи повторну, суд повинен дати оцінку кожному висновку з точки зору всебічності, повноти й об`єктивності експертного дослідження. Не повинна віддаватись перевага висновку експертизи лише тому, що вона проведена комісійно, повторно, експертом авторитетної установи

або таким, який має більший досвід експертної роботи, тощо.

У справі, яка переглядається Верховним Судом, судами надано детальну оцінку всім наявним у матеріалах справи експертним висновкам, як окремо,

так і в сукупності з іншими доказами, й мотивовано підстави їх врахування

чи відхилення.

Доводи касаційної скарги про те, що суд безпідставно надав перевагу одному висновку експерта над іншим і не навів мотивів відхилення експертних висновків, є безпідставними.

Крім того, Верховний Суд зазначає, що рецензія не є повторною чи додатковою експертизою, у ній не оцінюються докази, це прерогатива суду. Експерт,

який надавав рецензію, оцінює, зокрема, методи і повноту дослідження, логіку висновку. Отже, до рецензії не можуть бути застосовані ті вимоги, які передбачені для висновку експерта (див.: постанову Верховного Суду від 14 січня 2021 року

у справі № 922/2216/18).

З урахуванням принципу змагальності цивільного судочинства, судами оцінено рецензію на висновок експертизи і вірно не враховано її при вирішенні спору,

що спростовує відповідні доводи касаційної скарги.

Такі висновки узгоджуються з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 08 серпня 2024 року у справі № 708/1253/15-к (провадження № 51-3802км23).

Таким чином, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про те, що реєстрацією спірного знаку для товарів і послуг порушено права позивача, а тому свідоцтво України на знак для товарів і послуг від 11 вересня 2017 року № НОМЕР_2 підлягає визнанню недійсним повністю щодо всіх товарів 29 класу МКТП.

Судами попередніх інстанцій обґрунтовано задоволено позов компанії і в частині похідних позовних вимог (зобов`язання вчинити дії). Доводи касаційної скарги у цій частині відхиляються Верховним Судом, так як зводяться до припущень

та спростовуються матеріалами справи, встановленими судами фактичними обставинами справи.

При цьому Верховний Суд відхиляє доводи ПП «БІАГР» щодо відсутності правових підстав для задоволення похідних позовних вимог компанії до ОСОБА_1 , оскільки останній не оскаржив судові рішення судів попередніх інстанцій

у касаційному порядку, а заявник касаційної скарги не надав суду доказів

на підтвердження повноважень щодо представництва інтересів ОСОБА_1

у суді касаційної інстанції.

Суд апеляційної інстанції, перевіряючи відповідні доводи апеляційної скарги, зазначив про те, що районним судом вірно задоволено як основну позовну вимогу компанії, так і похідні вимоги, оскільки встановлено порушення відповідачами прав та інтересів позивача.

Верховний Суд відхиляє посилання касаційної скарги про те, що судами не надано оцінку всім елементам знаків на товари та послуги за відповідними свідоцтвами, так як судами надано належну оцінку доказам, наявним у матеріалах справи,

у тому числі досліджено питання тотожності та схожості знаків, здійснено порівняння всіх елементів знаків, враховано звукову, графічну, смислову схожіть.

Знак для товарів та послуг за свідоцтвом України № НОМЕР_2 є схожим зі знаком

за свідоцтвами, які належать компанії, він може ввести в оману щодо особи компанії, як і словесне позначення « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розміщене на упаковці товару.

Верховний Суд у постанові від 15 грудня 2020 року у справі № 914/1667/18 зазначив, що наявність у знака оригінальних графічних елементів впливає

на загальне враження, яке передається за цим знаком. Схожість до ступеня змішуваності базується на загальному враженні, що створюють знаки для товарів

і послуг. Графічного елементу достатньо щоб виключити схожість. Ступінь фонетичної схожості у деяких випадках є менш важливим фактом, оскільки під час купівлі товару споживач зазвичай візуально сприймає знак, що позначає товар. Споживач сприймає упаковку та не аналізує окремо слова.

Домінуючим елементом відповідних знаків є словесний елемент «ІНФОРМАЦІЯ_1» («ІНФОРМАЦІЯ_1»), який переважає в смисловому значенні над іншими словесними елементами, має самостійне навантаження. При цьому експертами оцінено

і загальне зорове враження, сформоване у словесній формі. Критерій, за яким споживач буде пригадувати товар, є домінуючим елементом. Елемент «ІНФОРМАЦІЯ_1» характеризує для споживача певний товар з визначеними товарними характеристиками та якістю.

Вказане підтверджується наявними у справі доказами, у тому числі висновком комісійної судової експертизи у сфері інтелектуальної власності від 30 вересня 2020 року № 077/20. При цьому судові експерти, які підготували висновок, допитувалися в суді, сторони у справі мали можливість поставити їм відповідні запитання та отримати на них відповіді, судами досліджувалися додаткові письмові відповіді експертів на питання.

Доводи касаційної скарги вказаних висновків не спростовують, вони зводяться

до власного тлумачення норм права та спростовуються встановленими судами обставинами, а тому відхиляються Верховним Судом.

Висновки судів у межах доводів касаційної скарги ґрунтуються на правильно встановлених фактичних обставинах справи, яким надана належна правова оцінка, правильно застосовані норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, судами під час розгляду справи не допущено порушень процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

У силу положень частини третьої статті 89 ЦПК України судами всебічно, повно

та об`єктивно надано оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному окремому доказу, а підстави їх врахування чи відхилення є мотивованими.

Всі докази оцінено судом у їх сукупності з урахуванням фактичних обставин справи.

Висновки судів по суті спору узгоджуються із судовою практикою Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України), що спростовує відповідні доводи касаційної скарги. Судова практика у цій категорії справ є сталою та сформованою, а відмінність залежить лише від доказування.

Верховний Суд звертає увагу заявника касаційної скарги, що посилання

на практику Верховного Суду (без аналізу та врахування обставин справи, за яких судом касаційної інстанції було зроблено відповідні висновки, без доведення подібності правовідносин у справах) щодо оцінки того чи іншого аргументу,

які зроблені на підставі встановлених фактичних обставин конкретної справи

і наявних в матеріалах справи доказів, не є свідченням застосування судами попередніх інстанцій у цій справі норм матеріального права без урахування висновків Верховного Суду щодо їх застосування.

Інші доводи, наведені в обґрунтування касаційної скарги, не можуть бути підставою для скасування оскаржуваних судових рішень, оскільки вони

не підтверджуються матеріалами справи й зводяться до переоцінки судом доказів, що у силу вимог статті 400 ЦПК України не входить до компетенції суду касаційної інстанції.

Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів уважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність

та обґрунтованість судових рішень не впливають.

Щодо розподілу судових витрат

Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення

або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно з підпунктами «б», «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції має вирішити питання щодо нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи у суді першої інстанції та апеляційної інстанції, у разі скасування рішення та ухвалення нового рішення або зміни рішення; щодо розподілу судових витрат, понесених у зв`язку із переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Верховний Суд залишає оскаржувані судові рішення без змін, тому розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 141, 400, 401, 402, 410, 416, 418, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу приватного підприємства «Білоцерківська агропромислова група» залишити без задоволення.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2022 року

та постанову Київського апеляційного суду від 05 лютого 2024 року залишити

без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: І. Ю. Гулейков

Б. І. Гулько

Г. В. Коломієць

Р. А. Лідовець