Справа №351/1575/24
Номер провадження №2/351/686/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2024 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Собка В.М. ,

за участі секретаря - Том`юк С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Снятині справу за позовом адвоката Петрички Олександра Євгеновича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до Снятинської міської ради про визнання права власності, суд

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Петричка О.Є, який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Снятинської міської ради про визнання права власності.

В обґрунтування позовних вимог вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мама позивачки - ОСОБА_2 . Після її смерті залишилось спадкове майно - земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,05 га, що розташована на території (Будилівської сільської) Снятинської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області та належала померлій, на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії IІ-ІФ № 021781, який виданий Будилівською сільською радою 21 лютого 2003 року.

26.01.2024 року позивачка звернулась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері, але отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку із тим, що вищезгаданий державний акт виданий на ім`я померлої після її смерті.

Оскільки, процедура паювання та виготовлення державного акту передбачала собою низку послідовних етапів, які зайняли тривалий час і у зв`язку із чим, він був виданий після смерті ОСОБА_2 , позивачка не може реалізувати своє право на спадщину шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті мами у нотаріальній конторі. Тому змушена звернутись до суду із цим позовом.

Адвокат Петричка О.Є., зазначає, що мати позивачки була членом кооперативного сільськогосподарського підприємства, та включена до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта і в разі її смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,05 га, що розташована на території Будилівської сільської ради підтверджується Сертифікатом на право на земельну частку (пай) виданим 01.03.2000 р. та Державним актом на право колективної власності на землю серії ІФ, що виданий спілці селян «Нове життя» відповідно до рішення Будилівської сільської Ради народних депутатів від 07.12.1997 р. з доданим до нього списком громадян- членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства, де під номером 458 числиться ОСОБА_2 .

Відповідно до довідки нотаріуса від 26.01.2024 року після смерті ОСОБА_2 , спадкоємцем за законом всього її майна є дочка ОСОБА_1 (позивачка по справі). Інших спадкоємців не має.

На підставі вищенаведеного адвокат Петричка О.Є., який діє в інтересах ОСОБА_1 просить суд визнати за позивачкою, право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,05 га, що розташована на території Будилівської сільської ради та належала померлій ОСОБА_2 , на підставі державного акта про право приватної власності на землю серії IІ-ІФ № 021781, який виданий Будилівською сільською радою 21 лютого 2003 року.

Представник позивачки подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, позов просив задовольнити, справу розглядати за його відсутності.

Представник відповідача Снятинської міської ради В. Кушик подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи здійснити без його участі та на розсуд суду.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини.

З матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_2 є мамою ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії № НОМЕР_1 , актовий запис №21, дата видачі 16.03.1966 року.

Відповідно до копії свідоцтва про шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , 12.10.1988 року зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , актовий запис №27, дата видачі 12.10.1988 року. Після укладення шлюбу ОСОБА_5 присвоєно прізвище « ОСОБА_6 ».

Згідно із копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , актовий запис №20, дата видачі 06.12.2000 року, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 .

Із копії довідки №01-03/9/33/51 від 26.01.2024 року виданої Старостинським округом №6 с. Будилів. ОСОБА_2 , 1948 р.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , 1961 року народження та ОСОБА_7 , 1989 року народження були зареєстровані та проживали за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до копії Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ІФ № 021781, виданого 21.02.2003, вбачається, що ОСОБА_2 передано у приватну власність земельна ділянка площею 1,5 га в межах згідно планів, яка розташована на території Будилівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 281.

Згідно копії сертифікату на право земельної частки (пай) серії ІФ №0094207 ОСОБА_2 , як члену колективного сільськогосподарського підприємства (сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства), спілки «Нове життя» належить право на земельну частку (пай) розміром 75,8 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

Із довідки № 146/02-14 від 21.01.2024 року виданою Першою Снятинською державною нотаріальною конторою вбачається, що після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживала в с. Будилів Коломийського району, Івано-Франківської області, спадкоємцем за законом до всього майна є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителька с. Будилів, Коломийського району, Івано-Франківської області. Спадкова справа № 24/2024.

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 147/02-31 від 26.01.2024 року, державного нотаріуса Першої Снятинської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительці с. . Будилів, Коломийського району, Івано-Франківської області, відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,05 га, що розташована на території Будилівської сільської ради Коломийського району, Івано-Франківської області, у зв`язку із видачею державного акту на земельну ділянку після її смерті.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відсутність у спадкоємця свідоцтва про право на спадщину не може бути підставою для відмови у відкритті провадження у справі (п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»). Тому спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за одержанням свідоцтва в будь-який час після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Неодержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину не позбавляє його права на спадкування.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Водночас, згідно з наведеною Постановою при розгляді справ даної категорії слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи, наявність в матеріалах спадкової справи повідомлення нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Із ч.1 ст. 1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а з ч.3 ст.1268 ЦК України слідує, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно із ч.ч.2, 3, 5 ст.158 ЗК України, виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності та користуванні громадян і юридичних осіб.

Згідно пунктів 10, 11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» про те, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до п.г. ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права.

За наведених обставин суд вважає, що слід визнати за позивачкою право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,05га, що розташована на території Будилівської сільської ради, Коломийського району, яка належала померлій ОСОБА_2 , на підставі державного акта про право приватної власності на землю серії IІ-ІФ № 021781, який виданий Будилівською сільською радою 21 лютого 2003 року.

На підставі наведеного, та ст. ст. 15, 16, 328, 392, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІН НОМЕР_4 , право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,05 га, що розташована на території Будилівської сільської ради та належала померлій ОСОБА_2 , на підставі державного акта про право приватної власності на землю серії IІ-ІФ № 021781, який виданий Будилівською сільською радою 21 лютого 2003 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: Василь СОБКО