Справа № 459/683/24
Провадження № 2/459/159/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2024 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді Новосада М.Д.

з участю секретаря Козак І.Я.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Шептицький за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

08.03.2024 представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 у розмірі 30044,25 грн.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 31.01.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інкасо Фінанс" та ОСОБА_2 укладено Договір позики № -40794, відповідно до якого кредитодавець надав позичальнику грошові кошти в сумі 3500,00грн, шляхом перерахування кредитних коштів на банківську карту позичальника. Договір позики укладено в електронній формі на умовах пропозиції на укладення електронного договору позики №-40794 від 31.01.2021р., що акцептована ОСОБА_2 31.01.2021р. шляхом підписання електронним підписом. ТОВ "Фінансова компанія "Інкасо Фінанс" свої зобов`язання перед відповідачкою за кредитним договором виконало та надало кредит в розмірі 3500,00грн. В свою чергу відповідачка свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконала. В подальшому 03.06.2021 між ТОВ "Фінансова компанія "Інкасо Фінанс" та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір про відступлення прав вимоги № 03-06/21, відповідно до умов якого ТОВ Фінансова компанія "Інкасо Фінанс" відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за Договором позики №-40794 від 31.01.2021р., укладеного між ТОВ "Фінансова компанія "Інкасо Фінанс" та ОСОБА_2 . У свою чергу ТОВ «Вердикт Капітал» 10.03.2023 відступило ТОВ «Коллект Центр», право вимоги до боржників, в тому числі за договором позики №-40794 від 31.01.2021р. Так, ТОВ "Коллект Центр" наділено правом грошової вимоги до відповідачки ОСОБА_2 за кредитним Договором №-40794 від 31.01.2021р в розмірі 30044,25грн, з яких: 3500,00грн заборгованість за кредитом; 26544,25 грн заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги. У зв`язку з тим, що первісний кредитор, виконав свої зобов`язання за кредитом перед відповідачкою у повному обсязі, надавши кредитні кошти, а відповідачка порушує свої зобов`язання за кредитним договором, ТОВ «Коллект Центр», як правонаступник первісного кредитора просить стягнути з відповідачки ОСОБА_2 на свою користь заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту №-40794 від 31.01.2021р. в розмірі 30044,25грн, та понесені судові витрати: 3028,00 грн.- сплачений судовий збір, 13000,00 грн.- витрати на правничу допомогу.

Ухвалою від 12.03.2024 у справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено судовий розгляд.

23.08.2024 від представника відповідачки надійшли пояснення, в яких останній заперечує позовну заяву. Вважає позов безпідставним, оскільки позивач не надавав ОСОБА_2 кредитні кошти, це зробила інша юридична особа. Зазначив, що у договорі вказано термін повернення грошових коштів і сплати відсотків 20.02.2021, тому не було підстав для нарахування відсотків після цієї дати. Крім того, звертає увагу, що позов подано з пропуском строку позовної давності.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, пояснила, що було укладено кредитний договір, кредитор надав позику відповідачці, остання зобов`язувалась повернути кредитні кошти у визначений строк, або поза межами строку кредитування, однак з додатковими нарахуваннями. Зазначила, що в період воєнного стану ними не нараховувалися відсотки за користування кредитом. Надавачем коштів було ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс», переказ коштів здійснювався посередником. Щодо застосування позовної давності, то між сторонами згідно п.9.8. укладено угоду про визначення строку позовної давності у 20 років.

Представник відповідачки у судовому засіданні 23.08.2024 позов заперечив. Зазначив, що позивач відповідачці кошти не надавав, на незрозумілій підставі надало кошти ТОВ «Універсальні платіжні рішення», яке не є учасником договору. Крім цього, термін дії договору 20 днів, тому подальше нарахування відсотків є безпідставним. Також просить врахувати, що строк трьохрічної позовної давності звернення до суду минув.

02.10.2024 представник відповідачки подав заяву про розгляд справи у відсутності сторони відповідача, просив в задоволення позовних вимог відмовити.

Заслухавши пояснення представників, дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов наступного висновку.

31.01.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» та ОСОБА_2 було укладено Договір позики № -40794 відповідно до якого, кредитодавець надав позичальнику грошові кошти в сумі 3500,00 грн. шляхом перерахування кредитних коштів на банківську картку позичальника, зареєстровану для цієї цілі в особистому кабінеті на сайті кредитодавця (а.с. 5-10).

Пунктом 2.1. Договору визначено, що товариство приймає на себе зобов`язання надати, а позичальник має право отримати, та зобов`язаний повернути кредит та сплатити плату за користування кредитом, у вигляді нарахованих на суму кредиту процентів, за фактичний строк користування кредитом.

Відповідно до п. 2.2, 2.3, 2.4 Договору, кредит надається в загальному розмірі 3500,00грн. Строк користування коштами складає 20 діб, та закінчується 20.02.2021. Цільове призначення кредиту: придбання позичальником будь-яких товарів, робіт та послуг для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконання обов`язків найманого працівника.

Згідно із п. 2.5, 2.6. Договору, за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплатити товариству плату згідно Графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною цього Договору. Розмір фіксованої процентної ставки, встановлений Договором, не може бути збільшений без письмової згоди позичальника.

Позичальник зобов`язується здійснити повернення сум кредиту та нараховані, у відповідності до цього Договору, проценти за користування кредитом одноразовим платежем, в розмірі 4860,00грн 20.02.2021, шляхом зарахування власних грошових коштів на рахунок товариства не пізніше 20.02.2021. Якщо сума коштів, що надійшла в рахунок погашення кредиту та сплати процентів чи інших платежів, менша розміру, вказаного у п. 3.9. Договору, то несплачений платіж та нараховані проценти, що мали бути сплачені, вважаються простроченими (п. 3.9, 3.10 Договору).

Договір позики укладено в електронній формі на умовах Пропозиції (оферти) на укладення електронного Договору позики № -40794 від 31.01.2021 р., що акцептована відповідачем 31.01.2021 р., шляхом підписання електронним підписом відповідача (вчиненим одноразовим ідентифікатором з урахуванням положень ч. 6 і 12 п. 1 ст. З, ст. 12, п. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», ч. 1 ст. 205 Цивільного Кодексу України).

Генерація і надсилання одноразового ідентифікатора, використаного для підписання Заявки і, відповідно, укладення Договору здійснюється наступним чином: клієнт на веб-сайті натискає відповідну кнопку для підписання заявки/договору, силами програмного забезпечення генерується одноразовий ідентифікатор ключа для підписання, доступу до якого працівники товариства не мають. Вказаний ключ автоматично через АРІ-сервіс надсилається на телефонний номер Клієнта, верифікований в його Особистому кабінеті на сайті. Для цього використовуються послуги оператора СМС-відправлень. Після введення Клієнтом згенерованого ключа у відповідне поле для підписання, програма звіряє згенерований та введений ключі, і у випадку їх спів падіння заявка/договір вважаються підписаними

ОСОБА_2 здійснила дії, спрямовані на укладання Договору позики шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, кредитодавцем (ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс») було перераховано грошові кошти у розмірі 3500,00 грн, що підтверджується квитанцією за сплату №79029788 від 31.01.2021 року (а.с.13 зворот)

Перерахування грошових коштів на картку позичальника було здійснено за допомогою компанії ТОВ «Універсальні платіжні рішення», яка відповідно до умов Договору доручення на здійснення переказу коштів № ФК-П-20/08-08 від 20.08.2020 р., що укладений між ТОВ «Універсальні платіжні рішення» та ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс», зобов`язалась надавати технічну можливість в перерахуванні коштів на картку позичальника на підставі укладеного договору позики. Згідно довідки №2873_14 від 18.01.2024р. ТОВ «Універсальні платіжні рішення», вказано, що 31.01.2021 було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта у сумі 3500,00грн. (а.с.13)

03.06.2021 між ТОВ "Фінансова компанія "Інкасо Фінанс" та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №03-06/21 (а.с.18-19).

Відповідно до п.2.1. Договору, кредитор відступає шляхом продажу новому кредитору належні кредитору, а новий кредитор набуває в обсязі та на умовах, визначеним цим Договором права вимоги кредитора до боржників зазначених у Додатку №1 до цього Договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язки боржників, за Договором позики, з урахуванням усіх змін, доповнень, і додатків до них.

Згідно із Реєстром боржників до Договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №03-06/21 від 03.06.2021, ОСОБА_2 являється боржником за Договором № -40794-76544 із загальною сумою заборгованості 4860,00грн. (а.с.20-22)

10.03.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено Договір про відступлення права вимоги № 10-03/2023/01. (а.с.23-25)

Відповідно до п. 2.1. Договору первісний кредитор відступає шляхом продажу новому кредитору належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває в обсязі та на умовах, визначених цим Договором, права вимоги первісного кредитора до боржників зазначених у Додатках №1 та №3 до цього Договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язки боржників за договорами позики, з урахуванням всіх змін, доповнень і додатків до них.

Згідно із Реєстром боржників до Договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-03/2023/01, за ОСОБА_2 обліковується заборгованість на загальну суму 30044,25грн. (а.с.26-29)

Відповідно до ст. 55 Цивільного процесуального кодексу України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

У відповідності зі ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зі змісту 512, 513 ЦК України слідує, що зміна кредитора у зобов`язанні здійснюється шляхом оформлення між первісним кредитором та новим кредитором відповідного договору в тій же самій формі, що і угода, за якою права відступаються. При цьому боржник не приймає ніякої участі в підписанні договору про відступлення та не є його стороною. У відповідності до ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору про відступлення прав вимоги №10-03/2023/01 від 10.03.2023, ТОВ "Коллект Центр" має право грошової вимоги до відповідачки ОСОБА_2 , в загальному розмірі 30044,25грн з яких: - 3500,00 заборгованість за кредитом; - 26544,25грн заборгованість за нарахованими процентами.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори.

Згідно із ч. 1 ст. 626 ЦК України підписанням договору сторонами досягнуто домовленість щодо встановлення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов`язків.

Судом установлено, що відповідно до Договору кредитодавець зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах встановлених договором.

Згідно з Договором, клієнт зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах передбачених в Договорі.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ "Фінансова компанія "Інкасо Фінанс" свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі - надавши відповідачу кредит в розмірі 3500,00грн.

Тобто належним виконанням зобов`язання з боку відповідача є повернення кредиту в строки, у розмірі та у валюті, визначеними кредитним договором.

Зміст статей 610, 612 ЦК України регламентує, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо договором установлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстрочкою), то при простроченні повернення чергової частини позикодавець має право зажадати дострокового повернення частини позики, що залишилася, й сплати відсотків, що йому належать.

За змістом ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму та укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді.

Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом, оскільки відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що договір про надання кредиту підписаний відповідачкою за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину.

Підписанням Договору відповідачка підтвердила прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчила, що вона повідомлена кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України.

Суд не бере до уваги твердження представника відповідача про те, що позивач не в праві вимагати від відповідачки повернення кредитних коштів, оскільки ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» не є банківською установою, у зв`язку з чим не може відкрити розрахунковий рахунок, тому користується послугами фінансової установи ТОВ «Універсальні платіжні рішення», з якою було укладено договір на переказ коштів ФК-П-20/08-08 від 20.08.2020, що підтверджується листом №2783_14 від 18.01.2024.

Як встановлено вище, заборгованість відповідачки за тілом кредиту по вказаному договору становить 3500 грн. і вимога позивача в цій частині є доведеною, а тому підлягає задоволенню.

Разом з тим, вимога позивача в частині стягнення з відповідачки заборгованості за відсотками в розмірі 26544,25 є необґрунтованою.

Судом встановлено, що строк позики становить 20 діб. Сторони погодили, що середньоденний розмір процентної ставки за користування позикою становить 1.95%. Таким чином заборгованості відповідачки перед позивачем за відсотками становить 1360,00 грн. У зв`язку з цим суд вважає, що саме вказана вище сума заборгованості за відсотками підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Адже, згідно наданого розрахунку заборгованості, після закінчення строку кредитування, нарахування відсотків здійснювалось за відсотковою ставкою згідно договору, до введення воєнного стану. Проценти за користування кредитом після закінчення строку дії договору згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України не нараховувались. Проте, жодних домовленостей щодо пролонгації договору між сторонами не було, договір не містить таких умов, будь-яких доказів з приводу пролонгації договору, стороною позивача не подано.

Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Тобто, право кредитодавця нараховувати відсотки за користування кредитом припинилося зі спливом строку дії договору після 20.02.2021, тому, починаючи із зазначеної дати, товариство не мало права нараховувати проценти за користування кредитом.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду у справі № 444/9519/12 від 28.03.2018, після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.

Також, Велика Палата Верховного Суду наголосила на тому, що в охоронних правовідносинах права та інтереси кредитора забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочки виконання грошового зобов`язання. Отже, період правомірного користування коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування супроводжується нарахуванням процентів у порядку та розмірі, що визначені у кредитному договору, а у разі прострочки позичальником виконання зобов`язань зі своєчасного повернення кредиту права кредитора захищаються шляхом нарахування процентів річних, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Щодо доводів представника відповідача про подання позивачем позовної заяви з пропущенням строку позовної давності, то слід зазначити наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Як передбачено ч. 1 ст. 259 ЦК України, позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін.

Відповідно до п. 9.8. Договору, до правовідносин, пов`язаних із поверненням суми Кредиту, сплати процентів за користування Кредитом, неустойки та інших платежів, належних з Позичальника, застосовується строк позовної давності тривалістю у 20 років.

Отже, враховуючи вищенаведене, твердження представника відповідача щодо пропущення строку позовної давності є безпідставним, оскільки сторони договору визначили договірний строк позовної давності тривалістю 20 років.

Щодо витрат на правову допомогу суд зазначає про таке.

Згідно із ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. ч. 1, 2, 3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

З матеріалів справи вбачається, що представництво інтересів позивача ТОВ «Коллект Центр» здійснювало адвокатське об`єднання «Лігал Ассістанс» на підставі Договору про надання правової допомоги від 02.01.2023 № 02-01/2023; Заявки про надання юридичної допомоги № 513 від 07.02.2024, Витягу з Акту № 2 про надання юридичної допомоги від 08.02.2024; Прайс-листа АО «Лігал Ассістанс», платіжної інструкції від 09.02.2024 на суму 51000,00грн.

Виходячи з принципу обґрунтованості та пропорційності розміру судових витрат до предмета спору, співмірності розміру судових витрат зі складністю справи та наданих адвокатом послуг, часом, витраченим адвокатом на надання відповідних послуг, обсягом наданих послуг, значенням справи для сторони, результатом розгляду справи, суд дійшов висновку про стягнення з відповідачки на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 грн.

Враховуючи часткове задоволення позову, керуючись положенням ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача слід стягнути 489,93 грн. судового збору згідно з таким розрахунком: 4860,00 грн (сума задоволених позовних вимог)*100/30044,25 (сума заявлених позовних вимог) = 16,18% (частина задоволених позовних вимог); 3028*16,18%/100%= 489,93 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 141, 259, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр"(, юридична адреса: 01133, м.Київ, вул. Мечнікова, 3, офіс 306) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" заборгованість за Договором позики № -40794 від 31.01.2021 в розмірі 4860,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" витрати на правову допомогу в розмірі 10000,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" судовий збір в розмірі 489,93 грн.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 07.10.2024.

Суддя: М. Д. Новосад