УХВАЛА

08 жовтня 2024 року

м. Київ

справа № 199/8208/23

провадження № 61-13087ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Осіяна О. М., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 31 січня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 28 серпня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради та приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Насобіна Тетяна Володимирівна, про витребування майна з чужого незаконного володіння та про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2023 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , треті особи: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради та приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Насобіна Т. В., про витребування майна з чужого незаконного володіння та про визнання права власності в порядку спадкування за законом, в якому просив: визнати за ОСОБА_2 , право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , на житловий будинок АДРЕСА_1 з відповідними будівлями та спорудами; витребувати від ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 , майно: житловий будинок АДРЕСА_1 з відповідними будівлями та спорудами.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська

від 31 січня 2024 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 28 серпня 2024 року, позов ОСОБА_2 задоволено.

30 вересня 2024 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 31 січня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 28 серпня 2024 року (повний текст складено 29 серпня 2024 року), в якій просив скасувати оскаржені судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

За змістом частини першої статті 394 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження) вирішує колегія у складі трьох суддів після одержання касаційної скарги оформленої відповідно до вимог статті 392 ЦПК України.

Касаційна скарга підлягає залишенню без руху, оскільки заявником в порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

В касаційній скарзі заявник просить оскаржувані судові рішення скасувати та ухвали нове рішення про відмову у задоволені позову.

Згідно з частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» встановлено, що з 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 2 684 грн.

Судовий збір за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру відповідно до пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, що діяла на момент звернення з позовом) становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно пункту 2 частини 1 статті 176 ЦПК України, ціна позову у позовах про визнання права власності на майно або його витребування визначається вартістю майна.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України

«Про судовий збір» судовий збір за подання касаційної скарги на рішення суду становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в межах оспорюваної суми.

Предметом касаційного оскарження є судові рішення про витребування майна з чужого незаконного володіння та про визнання права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 з відповідними будівлями та спорудами.

Таким чином, за подану ОСОБА_1 касаційну скаргу судовий збір має бути сплачено, як за вимоги майнового характеру виходячи із вартості спірного майна. Вказане узгоджується із висновками Верховного Суду в ухвалах

від 25 листопада 2019 року в справі № 592/6348/13-ц, від 29 жовтня 2021 року в справі № 215/4928/20.

З урахуванням статей 4, 6 Закону України «Про судовий збір» та положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», судовий збір має бути розраховано за формулою: 1% вартості спірного житлового будинку х 200%, але не менше 2 147, 20 грн та не більше 26 840 грн.

Касаційна скарга відомостей про вартість спірного майна не містить, а матеріали цивільної справи № 199/8208/23 на час вирішення питання про відкриття касаційного провадження в розпорядженні Верховного Суду відсутні.

На стадії вирішення питання про відкриття касаційного провадження відомості про ціну позову мають важливе значення, з огляду, зокрема на положення пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Верховний Суд звертає увагу заявника, що за змістом частини другої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Отже у разі, якщо у справі ціна позову (вартість спірного будинку) не перевищує 757 000 грн (250 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2024 року) касаційне провадження може бути відкрито лише за наявності випадків передбачених частиною другою статті 389 ЦПК України.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду має бути перераховано до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача (стандарт IBAN): UA0026007, ККДБ: 22030102, найменування податку, збору, платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України

«Про судовий збір».

Недоліки касаційної скарги мають бути усунені шляхом надання суду документу, що підтверджує сплату судового збору розрахованого виходячи із ціни позову з урахуванням із роз`яснень викладених в цій ухвалі та вимог статті 4 Закону України «Про судовий збір», або документ, що підтверджує підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Крім того, відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Заявником всупереч вимог частини четвертої статті 392 ЦПК України, до касаційної скарги не додані її копії для інших учасників справи, що унеможливлює виконання вимог частини сьомої статті 394 ЦПК України в частині направлення судом іншим учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів.

Недоліки касаційної скарги мають бути усунені шляхом надання копій касаційної скарги відповідно до кількості учасників справи.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 392 ЦПК України, у касаційній скарзі повинно бути зазначено відомості про наявність або відсутність електронного кабінету у особи, яка подає касаційну скаргу.

Заявник не зазначив передбачені пунктом 2 частини другої статті 392 ЦПК України відомості щодо наявності або відсутності у нього електронного кабінету в підсистемі Електронний Суд ЄСІТС.

Недоліки касаційної скарги мають бути усунені шляхом зазначення відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету у ОСОБА_1 в підсистемі Електронний Суд.

Згідно частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, визначених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Питання про відкриття касаційного провадження або про відмову у відкритті касаційного провадження буде вирішено колегією суддів після усунення недоліків касаційної скарги та її оформлення відповідно до вимог статті 392 ЦПК України.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 31 січня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 28 серпня 2024 року у справі № 199/8208/23 залишити без руху.

Визначити для усунення недоліків касаційної скарги строк - десять днів з дня вручення ОСОБА_1 копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя О. М. Осіян