Справа № 167/872/24
Номер провадження 2/167/355/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2024 року м. Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Требика В.Б.,

з участю:

секретаря судового засідання Стасюк Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Рожищенського районного суду Волинської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 46600 грн.

Позовна заява обґрунтовується тим, що 21 серпня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» (далі ТОВ «ФК «Інвеструм») і ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 14868-08/2022, за умовами якого відповідач отримала в борг грошові кошти, які зобов`язалася повернути та сплатити проценти. 13 січня 2023 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 13012023, відповідно до умов якого та реєстру боржників

від 13 січня 2023 року № 13012023 право вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором перейшло до позивача. Оскільки ОСОБА_1 свої зобов`язання за кредитним договором від 21 серпня 2022 року № 14868-08/2022 не виконала і право вимоги за ним перейшло до позивача, тому ТОВ «ФК «ЄАПБ» заявлено позов про стягнення з неї заборгованості в розмірі 46600 грн., яка складається з 12000 грн. тіла кредиту

та 34600 грн. процентів.

У відзиві на позовну заяву ОСОБА_1 зазначає що, підписуючи заявку на кредит, ТОВ «ФК «Інвеструм» приховало від неї повну та достовірну інформацію про умови кредитування та реальну ціну фінансової послуги. Крім того, посилається

на п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України (далі ЦК), що платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно

з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

У додаткових поясненнях ТОВ «ФК «ЄАПБ» вказує про те, що перед укладенням кредитного договору від 21 серпня 2022 року № 14868-08/2022 ОСОБА_1 надано повну інформацію про умови кредитування, при цьому первісний кредитор не обмежував відповідача із часом для їх ознайомлення. У зазначеному кредитному договорі відображено умови кредитування (тіло кредиту, розмір процентів, порядок їх нарахування, строк кредитування), і такий підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором, що свідчить про те, що ОСОБА_1 погодилася на отримання у кредит коштів саме на цих умовах.

Представник позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ», будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи (про що свідчить довідка про доставку електронного документу) в судове засідання не з`явився. У позовній заяві сформовано клопотання про розгляд справи за відсутності представника ТОВ «ФК «ЄАПБ».

Відповідач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи (про що свідчить довідка про доставку електронного документу) в судове засідання не з`явилися. У відзиві на позовну заяву ОСОБА_1 клопоче про розгляд справи у її відсутності. Представник відповідача ОСОБА_2 причин неявки не повідомляла.

Згідно з ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, дійшов таких висновків.

Нормою п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК встановлено, що договори та інші правочини є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі (ч. 1 ст. 205 ЦК).

Згідно з частинами 1, 2 ст. 207 ЦК правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Положеннями ст. 526 ЦК визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За змістом статей 626-628 ЦК слідує, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 ЦК).

Згідно із ст. 1049 ЦК позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 10561 ЦК процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Положеннями ч. 2 ст. 1050 ЦК передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі Закон).

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини 4, 5 ст. 11 Закону).

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону).

Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченомуст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом ч. 8 ст. 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Положеннями ст. 12 Закону визначено, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

За змістом ч. 2 ст. 639 ЦК договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

З копії договору № 14868-08/2022 вбачається, що 21 серпня 2022 року між

ТОВ «ФК «Інвеструм» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту, за умовами якого товариство надало відповідачу кредит в розмірі 12000 грн.

(п. 1.1) строком на 25 днів, тобто до 14 вересня 2022 року (п. 1.2), а відповідач зобов`язалася повернути кредит і сплатити проценти в розрахунку 2,50% на добу (п. 1.3).

Згідно з п. 1.12 договору оформлення кредиту здійснюється шляхом заповнення відповідачем заявки на отримання кредиту на сайті товариства або в мобільному застосунку, вказуючи всі дані, зазначені в заявці як обов`язкові для заповнення.

У п. 1.13 договору сторони домовилися, що всі документи щодо надання кредиту підписуються відповідачем з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Відповідно до п. 2.6 клієнт доручає товариству, починаючи з першого дня прострочення, ініціювати списання коштів з відповідного рахунку клієнта з використанням реквізитів платіжних карток, що були самостійно зазначені клієнтом та верифіковані товариством та/або платіжною системою при отриманні/поверненні кредиту, сплаті процентів за його користування, та направляти їх на відстрочення виконання зобов`язання на строк 7/14 днів відповідно до розрахунку: 7 днів 3% тіла кредиту, 14 днів 2,5% тіла кредиту. При цьому клієнт розуміє та підтверджує, що кількість спроб списання є необмеженою до настання моменту відстрочки зобов`язанняза договором або повного погашення заборгованості.

У разі, якщо клієнт не повернув кредит в строк, зазначений у п. 1.2, проценти передбачені в п. 2.3 продовжують нараховуватися за кожний день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 180 календарних днів, починаючи з першого дня прострочення виконання умов договору (п. 4.3).

Реквізити договору містять інформацію про їх підписання електронним підписом (одноразовим ідентифікатором: W8509) та достатні дані щодо особи ОСОБА_1 , зокрема реєстраційний номер облікової карки платника податків, серію і номер паспорта, орган та дату його видачі, номер мобільного телефону.

З копій договору факторингу № 13012023, акту прийому-передачі Реєстру боржників та витягу з Реєстру боржників за цим договором, укладених 13 січня 2023 року між ТОВ «ФК Інвеструм» (клієнт) і ТОВ «ФК «ЄАПБ» (фактор), вбачається, що ТОВ «ФК «Інвеструм» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 14868-08/2022.

Згідно з поданим позивачем розрахунком станом на 31 травня 2024 року існує заборгованість ОСОБА_1 по кредитному договору від 21 серпня 2022 року № 14868-08/2022 в розмірі 44600 грн., а саме: 12000 грн. тіла кредиту і 34600 грн. процентів.

Отже, враховуючи, що за умовами договору про надання фінансового кредиту від 21 серпня 2022 року № 14868-08/2022 ОСОБА_1 отримала кредитні кошти, доказів на підтвердження повернення отриманих в кредит коштів відповідачем не надано, і беручи до уваги, що право вимоги за цим кредитним договором перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ» на підставі договору факторингу № 12082022, тому суд дійшов висновку, що позов у частині стягнення з ОСОБА_1 у користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованості за тілом кредиту підлягає задоволенню.

Пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості, позивач, крім заборгованості за тілом кредиту, просить стягнути заборгованість за процентами за користування кредитними коштами.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року в справі № 444/9519/12 зробила висновок про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом, а також пеню, застосовувати штрафні санкції, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК.

Відповідно до пункту 1.1 кредитного договору № 14868-08/2022 кредитні кошти надано ОСОБА_1 на строк 25 днів, тобто до 14 вересня 2022 року.

Пунктом п. 2.6 договору передбачено можливість відстрочення виконання зобов`язання на 7 днів у випадку сплати 3% тіла кредиту та на 14 днів у випадку сплати 2,5% тіла кредиту. Матеріали справи не містять доказів сплати цих коштів, що свідчить про відсутність підстав для пролонгації зазначеного кредитного договору.

Умови договору, які передбачені у п. 4.3., про нарахування процентів після закінчення строку, визначеного у п. 1.2, за кожний день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 180 календарних днів, починаючи з першого дня прострочення виконання умов договору, за правовою природою є домовленістю про сплату процентів у визначеному договором розмірі на підставі

ст. 625 ЦК.

Тобто, сторони погодили, що поза межами строку кредитування відповідач сплачує проценти, які при цьому не є процентами за правомірне користування кредитом, тобто в межах строку кредитування, а є відповідальністю за порушення зобов`язання, та погодили їх розмір.

Згідно з п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Отже, нарахування процентів за користування кредитними коштами поза межами строку кредитування, тобто починаючи з першого дня прострочення виконання умов договору, з урахуванням п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК є безпідставним, а тому проценти в даному випадку нараховуються до 14 вересня 2022 року.

У постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 2 жовтня 2020 року № 911/19/19 значиться про те, що суд має з`ясувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується; у разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання та максимального розміру стягуваних сум нарахувань.

Тому, беручи до уваги строк кредитування, розмір процентів, визначений у кредитному договорі, провівши розрахунок розміру процентів за користування кредитними коштами, суд доходить висновку, що з ОСОБА_1 необхідно стягнути в користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованість за процентами в розмірі 7500 грн. (12000 грн. * 2,50% * 25 днів).

Відповідно до ст. 141 ЦПК стягненню із відповідача пропорційно до задоволеної частини позовних вимог також підлягають документально підтверджені судові витрати позивача в справі у сумі 1267,22 грн., оскільки позовні вимоги задоволені судом на 41,85%.

На підставі викладеного, керуючись статтями 4, 12, 13, 81, 141, 259, 265 ЦПК, суд, -

в и р і ш и в:

Позовну заяву ТОВ «ФК «ЄАПБ» задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 у користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за договором про надання фінансового кредиту від 21 серпня 2022 року

№ 14868-08/2022: 12000 (дванадцять тисяч) гривень тіла кредиту, 7500 (сім тисяч п`ятсот) процентів, а також 1267 (одну тисячу шістдесят сім) гривень 22 (двадцять дві) копійки судового збору.

У решті вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, ідентифікаційний код юридичної особи 35625014).

Відповідач: ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Суддя: В.Б. Требик