ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-з/753/189/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" вересня 2024 р. м. Київ

Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Маркєлової В.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Сірокваши К.А.,

представника позивачки - адвоката Паруль Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

заяву представника позивачки - адвоката Паруль Ю.О. про забезпечення позову

у цивільній справі

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,

У С Т А Н О В И В:

У вересні 2024 року адвокат Паруль Ю.О. в інтересах позивачки ОСОБА_1 звернулася до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, в якому просить визнати та зареєструвати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 на таке майно:

-квартиру АДРЕСА_1 ,

-будинок та земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_2 ,

-автомобіль марки PEUGEOT, МОДЕЛЬ 301, реєстраційний номер НОМЕР_1 ,

-квартиру

АДРЕСА_3, - нежиле приміщення АДРЕСА_4,

Позовні вимоги обґрунтовані тим такими фактичними обставинами.

28 лютого 2015 року ОСОБА_3 склала заповіт, відповідно до якого все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалося і взагалі все те, що їй належить на день смерті і на що за законом матиме право, заповіла ОСОБА_1 (позивачу у справі). Заповіт посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гнідюком О.Б., зареєстровано в реєстрі за № 169. Зазначену обставину підтверджує письмовий доказ: копія заповіту від двадцять восьмого лютого 2015 року, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гнідюком О.Б., зареєстровано в реєстрі № 169.

22 січня 2022 року ОСОБА_3 склала інший заповіт, що посвідчила у Сьомій київській державній нотаріальній конторі та зареєстрований в реєстрі № 2-140, який скасований заявою від імені заповідача, справжність підпису на який засвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коноваловою О.О. 10.05.2022, зареєстровано в реєстрі за № 562.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла.

Підстава позову обґрунтована тим, що оскільки другий заповіт анульовано заповідачем, то перший заповіт є чинним.

Одночасно з позовною заявою представник позивачки - адвокат Паруль Ю.О. подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Кобалія Інні Василівні видавати будь-кому свідоцтво про право власності на спадщину за законом та зповітом у спадковій справі 3/2024, що відкрита після смерті померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно із протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 05.09.2024 вказану заяву передано на розгляд суду у складі головуючого судді Маркєлової В.М.

Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом частини першої статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до частини першої статті 149 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходів забезпечення позову.

Згідно із частиною другою статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускаються як до пред`явлення позову, так і на будь-який стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною третьою статті 153 ЦПК України встановлено, що суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням.

Для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, суд викликав особу, яка подала заяву про забезпечення позову в судове засідання на 26.09.2024.

В судовому засіданні 26.09.2024 представник позивачки - адвокат Паруль Ю.О. підтримала подане нею клопотання, пояснила, що підставою позову є те, що анулювання заповідачем другого заповіту (складеного 22 січня 2022 року), дає право позивачці спадкувати за попереднім заповітом (складеним 28 лютого 2015 року) усе майно після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки чинність першого заповіту відновлено.

Заслухавши представника позивачки - адвокат Паруль Ю.О. та дослідивши додані до заяви та позову документи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви з таких мотивів.

Згідно із пунктом 2 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 травня 2021 року в справі № 914/1570/20 (провадження № 12-90гс20) зазначено, що під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Таким чином, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. При цьому важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення. Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року в справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Під час розгляду заяви про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Такі правові висновки сформульовані Верховний Судом у постановах від 17 червня 2024 року в справі № 644/1482/22, від 01 травня 2024 рокув справі № 638/6777/23, від 21 лютого 2024 року в справі № 201/9686/23, від 11 серпня 2022 року в справі № 522/1514/21 (провадження № 61-19123св21) та інших.

З матеріалів справи, зокрема, з відповіді приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобалія Інни Василівни від 07.08.2024 на звернення ОСОБА_1 про надання інформації стосовно чинності заповіту, складеного від імені ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження: місто Київ, Україна; реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб - платників податків НОМЕР_2 ), на все своє майно на ім`я ОСОБА_1 , посвідченого Гнідюком О.Б., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Київської області, 28.02.2015 року та зареєстрований в реєстрі за № 169, слідує, що:

відповідно до інформаційної довідки № 77120082 від 28.05.2024 року, яка зберігається у спадковій справі № 3/2024 до майна ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , від імені заповідача ОСОБА_3 посвідчувалися два заповіти:

- заповіт, посвідчений Гнідюком О.Б., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Київської області, 28.02.2015 року та зареєстрований в реєстрі за № 169;

- заповіт, посвідчений Сьомою київською державною нотаріальною конторою 22.01.2022 року та зареєстрований в реєстрі за № 2-140, який скасований заявою від імені заповідача, справжність підпису на якій засвідчено Коноваловою О.0., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, 10.05.2022 року та зареєстровано в реєстрі за № 562,

З метою з?ясування змісту заповіту, посвідченого Сьомою київською державною нотаріальною конторою 22.01.2022 року та зареєстрованого в реєстрі за № 2-140, нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобалія Інною Василівною було зроблено запит № 29/02-14 від 29.05.2024 року до Сьомої київської державної нотаріальної контори, на котрий отримана відповідь № 1745/01-16 від 19.06.2024 року, до якої долучено копію заповіту від імені ОСОБА_3 , на все її майно, де б воно не було, і з чого б воно не складалось, і взагалі, все те, що їй буде належати на день смерті, і на що вона за законом матиме право, вона заповіла не ОСОБА_1 , а іншій особі, особисті дані якої нотаріус не має право розповсюджувати.

Нотаріус також повідомила ОСОБА_1 , що заповіт, посвідчений Гнідюком О.Б. , приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Київської області, 28.02.2015 року та зареєстрований в реєстрі за № 169, на користь ОСОБА_1 , скасований заповідачем відповідно до частини 2 статті 1254 Цивільного кодексу України повністю новим заповітом, посвідченим Сьомою київською державною нотаріальною конторою 22.01.2022 року та зареєстрований в реєстрі за № 2-140, який заповідач також скасувала вищезазначеною заявою.

Відповідно до частини 3 статті 1254 Цивільного кодексу України «Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним.»

Нотаріус також повідомила ОСОБА_1 , що у зв`язку з тим, що обидва заповіти ОСОБА_3 скасувала за своїм волевиявленням, то до спадкування закликається її спадкоємець першої черги за законом, який належним чином прийняв спадщину.

Отже:

- позивачка заявила вимоги до ОСОБА_2 (спадкоємеця першої черги за законом, який належним чином прийняв спадщину);

- предметом позову є визнання за позивачкою права власності на майно в порядку спадкування за заповітом,

- а підставу позову вона обґрунтовує тим, що, на її думку, оскільки другий заповіт анульовано заповідачем, то перший заповіт є чинним,

- а також враховуючи норму частини 3 статті 1254 Цивільного кодексу України,згідно з якою «Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним»,

суд дійшов висновку, що позивачка у заяві про забезпечення доказів, а також її представник у засіданні, не обґрунтували того факту, що між сторонами дійсно виник спір та у випадку невжиття заходів забезпечення існує реальна загроза ускладнення чи неможливості поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивачки, за захистом яких вона звернулася до суду, тому підстави для задоволення клопотання про забезпечення позову відсутні.

Керуючись нормами ст. 150, 153, 259, 260, 353 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні заяви представника позивачки - адвоката Паруль Ю.О. про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її підписання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання.

Повне судове рішення складено 02.10.2024.

Суддя: В.М. Маркєлова