Справа № 146/1056/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" жовтня 2024 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Скаковської І.В.,

за участі секретаря судового засідання Ремізової Т.А.,

розглянувши у порядку спрощеного провадження без виклику учасників справи в смт. Томашполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини, яка доглядає дитину до трьох років,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з цим позовом, посилаючись на те, що 14 березня 2023 року вона зареєструвала шлюб із ОСОБА_2 .

Від шлюбу у сторін є спільний син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні.

В даний час позивачка знаходиться у відпустці по догляду за сином ОСОБА_2 до досягнення трирічного віку.

Зазначила, що відповідач належної участі у вихованні та утриманні дитини не приймає, хоча він є особою молодого віку, проходить службу в лавах ЗСУ як мобілізований, отримує заробітну плату та може надавати матеріальну допомогу, однак надавати таку допомогу добровільно не бажає, тому позивачка просить суд стягувати з відповідача аліменти на своє утримання до досягнення дитиною трьохрічного віку в розмірі частини всіх доходів, щомісячно.

Ухвалою Томашпільського районного суду Вінницької області від 03 липня 2024 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Станом на 01 жовтня 2024 року відзив на позов від відповідача до Томашпільського районного суду Вінницької області не надійшов, про відкриття та розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження по справі останній був належним чином повідомлений, заперечень на позов не подав.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили.

Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд приходить до наступного висновку з таких підстав.

Згідно ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків.

У відповідності до положень статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що 14 березня 2023 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований Томашпільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Київ, актовий запис № 38 (а.с.4).

У сторін народився син ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 01 квітня 2022 року року. (а.с.3).

З довідки від 20 червня 2024 року, № 14-11-18/292 виданої Томашпільською селищною радою Тульчинського району Вінницької області ОСОБА_1 вбачається, що за адресою АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (а.с.5).

Згідно ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно з ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

У Сімейному кодексі України не встановлено максимального розміру аліментів, які можуть бути стягнені судом на утримання одного з подружжя. Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у результаті їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. При цьому суд у першу чергу виходить з прожиткового мінімуму й життєвих потреб особи. Аліменти мають бути достатніми й співрозмірними з огляду на цілі зобов`язання по утриманню. Критерії, якими має керуватися суд при визначенні розміру аліментів, в законі значно розширені. Як і раніше, в першу чергу суд виходить з матеріального і сімейного стану платника та одержувача аліментів.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З урахуванням обставин справи, визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач має фізичну можливість надавати допомогу на утримання дружини, виходячи з принципу справедливості та розумності, суд вважає позовні вимоги позивачки, задовольнити частково та визначити розмір аліментів, що будуть стягуватись з ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_1 в розмірі 1/8 частини всіх видів доходів (заробітків), щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду і до досягнення дитиною трирічного віку.

Щодо стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України встановлено, що для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Тобто склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Лише наявність документального підтвердження витрат на правничу допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.

Так, на підвердження понесення витрат на правничу допомогу позивачем надано лише договір-квитанцію про оплату гонорару адвокату. Однак, як видно із вищевказаної квитанції № 64 від 21 червня 2024 року дана квитанція виписана самим представником позивача та не є квитанцією до прибуткового касового ордера, платіжним дорученням, іншим банківським документом чи касовим чеком, як того вимагає чинне законодавство, тому суд відмовляє в стягненні з відповідача на користь позивача судових витрат за надання правничої допомоги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись статями 80, 84, СК України, статтями 4, 7, 12, 13, 81, 89, 137, 141, 244, 263, 273, 430 ЦПК України суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини, яка доглядає дитину до трьох років задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Яланець Тульчинського району Вінницької області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жительки АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 аліменти на її утримання у розмірі 1/8 частини всіх видів його доходів (заробітків), щомісячно до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 включно, починаючи стягнення з дня звернення до суду, а саме з 03 липня 2024 року.

Рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Яланець Тульчинського району Вінницької області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , жителя АДРЕСА_1 на користь держави 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок) судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 04 жовтня 2024 року.

Суддя: І. В. Скаковська