печерський районний суд міста києва
Справа № 757/5366/24-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" вересня 2024 р.

Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Хайнацького Є.С.,

при секретарі судових засідань - Сміян А.Ю.,

за участю:

позивача: не з`явився,

представника відповідача: не з`явився,

представника третьої особи: не з`явився,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому підготовчому засіданні клопотання Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про закриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, компанії TRIANTAL INVESTMENTS LTD, про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» (далі - відповідач, АТ КБ «ПриватБанк»), в якому просить в порядку реституції стягнути з АТ КБ «ПриватБанк», як сторони покупця недійсного договору купівлі-продажу пайових цінних паперів № 105-БВТ; БВК 26-01-14А від 06.03.2014 року, вартість поставлених цінних паперів у розмірі 17 158 400,00 грн (61280 шт.х280 грн. за 1 акцію) та понесені судові витрати.

В обґрунтування позову зазначив, що станом на 06.03.2014 року позивач був власником 61280 акцій ПАТ КБ «ПриватБанк», що підтверджуються випискою про операції з цінними паперами від 06.03.2014 року № 06-03-/9. 06.03.2014 року ТОВ «Капітал-Стандарт» та ПАТ КБ «ПриватБанк» уклали договір купівлі-продажу пайових цінних паперів № 105-БВТ;БВК26-01-14А. Вказаний договір є договором, укладеним комісіонерами ТОВ «Капітал-Стандарт» та ПАТ КБ «ПриватБанк» на виконання відповідних договорів комісії, а саме: № 104-БК від 06.03.2014 року, укладеного між ТОВ «Капітал-Стандарт» та ОСОБА_1 (договір на продаж належних позивачу акцій), а також на виконання договору комісії № БК01-14А від 17.02.2014 року, укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та компанію TRIANTAL INVESTMENTS LTD договір комісії на придбання компанією акцій банку). Поставка цінних паперів на користь компанію TRIANTAL INVESTMENTS LTD відбулась 18.03.2016 року.

Рішенням господарського суду міста Києва від 20.03.2023 року у справі № 910/7223/18, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 06.12.2023 року, визнано недійсним договір купівлі-продажу цінних паперів №105-БВТ;БВК26-01-14А, у задоволенні позову в частині визнання недійсним договору комісії № БК01-14А від 17.02.2014 року відмовлено.

Таким чином, на підставі ч. 2 ст. 1016 ЦК України ПАТ КБ «ПриватБанк» вважається таким, що прийняв виконання за недійсним договором купівлі-продажу цінних паперів № 105-БВТ;БВК26-01-14А коли з рахунку у цінних паперах ОСОБА_1 61280 шт. акцій АТ КБ «ПриватБанк» були перераховані у на рахунок у цінних паперах комітента АТ КБ «ПриватБанк» за договором комісії № БК01-14А від 17.02.2014 року, а саме компанії TRIANTAL INVESTMENTS LTD.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 07.02.2024 року відкрито провадження в порядку загального позовного провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк» про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину, залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, компанію TRIANTAL INVESTMENTS LTD та призначено підготовче засідання у справі на 29.05.2024 року.

28.05.2024 року АТ КБ «ПриватБанк» подало відзив на позовну заяву в якому просило відмовити у задоволенні позовних вимог. Указувало, що АТ КБ «ПриватБанк» неналежним відповідачем у справі, оскільки належним відповідачем є особа, яка є суб`єктом матеріального правовідношення, тобто особа за рахунок якої можна задовольнити позовні вимоги. Банк не отримав на виконання визнаного в судовому порядку недійсним договору купівлі-продажу пайових цінних паперів № 105-БВТ; БВК 26-01-14А від 06.03.2014 року, тому він і не може бути особою, яка може здійснити повернення другій стороні такого договору того, що така друга сторона передала на виконання визнаного недійсним договору. Також, позивачем обрано невірний спосіб захисту порушеного права, звернувшись із вимогою на підставі ч.1 ст. 216 ЦК України.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 29.05.2024 року відкладено розгляд справи у підготовчому засіданні на 09.09.2024 року.

28.05.2024 року до суду представник АТ КБ «ПриватБанк» подав клопотання, у якому просить закрити провадження у справі, оскільки спір у цій справі виник з договору купівлі-продажу акцій банку і ОСОБА_1 заявлені вимоги про стягнення коштів в порядку застосування наслідків недійсності договору, предметом якого є цінні папери. Відтак, в силу ст. 20 ГПК України даний спір має розглядатись за правилами господарського судочинства.

05.09.2024 року до суду від представника позивача надійшли заперечення на клопотання про закриття провадження у справі. Обґрунтовуючи заперечення останній зазначає, що згідно з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.03.2019 року справа № 757/39672/17-ц провадження № 14-596цс18: «Застосувавши положення статті 167 ГК України та зробивши висновок, що правовідносини, які виникли між сторонами у справі, є корпоративними, як суд першої інстанції, так і апеляційний суд, не врахували, що предметом спору є вимоги ОСОБА_1 до ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення грошових коштів у розмірі 45 520 186,85 грн. за договором купівлі-продажу пайових цінних паперів від 06 березня 2014 року № 105-БВТ;БВК26-01-14А, укладеним ТОВ «Капітал-Стандарт» та ПАТ КБ «ПриватБанк», за яким ОСОБА_1 набув право вимоги на підставі укладеного з ТОВ «Капітал-Стандарт» договору про відступлення права вимоги». Отже ВП ВС уже висловила позицію щодо юрисдикції цієї справи.

Позивач у підготовче засідання не з`явився; про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином; подав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача у підготовче засідання не з`явився; про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином; подав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Представник третьої особи у підготовче засідання не з`явився; про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Дослідивши клопотання про закриття провадження у справі та матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Так, підстави для закриття провадження у справі визначені у ст. 255 ЦПК України.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України встановлено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» містить, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Критеріями розмежування судової юрисдикції є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

За приписами ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27.03.2019 року у справі № 757/39672/17-ц за позовом ОСОБА_1 до ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення грошових коштів, визначаючи підсудність вказаної справи врахувала, що договір купівлі-продажу належних позивачу акцій від 06.03.2014 року № 105-БВТ;БВК26-01-14А укладено між ТОВ «Капітал-Стандарт» та ПАТ КБ «Приватбанк», у якому ТОВ «Капітал-Стандарт» діяло на підставі укладеного з ОСОБА_1 договору комісії від 06.03.2014 року.

Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що предметом спору є вимоги про стягнення грошових коштів за договором купівлі-продажу пайових цінних паперів, за яким позивач набув право вимоги на підставі укладеного з ТОВ «Капітал-Стандарт» договору про відступлення права вимоги від 11.10.2016 року.

За висновками Великої Палати Верховного Суду такі позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення коштів ґрунтуються на цивільно-правових угодах, а не виникають з корпоративних правовідносин, тому спір має розглядатися за правилами цивільного судочинства.

У даному випадку Великою Палатою Верховного Суду викладено висновок щодо юрисдикції суду при розгляді заявленого ОСОБА_1 до ПАТ КБ «Приватбанк» позову про стягнення грошових коштів за договором купівлі-продажу пайових цінних паперів, за яким позивач набув право вимоги на підставі укладеного з ТОВ «Капітал-Стандарт» договору про відступлення права вимоги. З огляду на вказаний висновок даний спір слід розглядати за правилами цивільного судочинства, оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 ґрунтуються на цивільно-правових угодах.

Крім того, постановою Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 10.06.2021 року справа № 910/7223/18, провадження у справі № 910/7223/18 за позовом ОСОБА_1 до АТ КБ «Приватбанк» про стягнення коштів закрито, оскільки позов не підлягає розгляду в порядку господарського судочинства та має розглядатися в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин, враховуючи, що спір у даній справі підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, суд не вбачає підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, для закриття провадження у справі, у зв`язку з чим клопотання АТ КБ «Приватбанк» про закриття провадження задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 255, 260, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про закриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, компанії TRIANTAL INVESTMENTS LTD, про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст ухвали складений та підписаний суддею 09.09.2024 року.

Суддя Є.С. Хайнацький