Справа № 523/2291/24
Провадження №2-о/523/179/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" вересня 2024 р. м. Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси

у складі: головуючої судді Кремер І.О.,

з участю секретаря судових засідань Орлова В.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання № 24 в м. Одесі в порядку окремого провадження цивільну справу № 523/2291/24 (2-о/523/179/24) за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованих осіб Суворовського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_2 про встановлення факту батьківства, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , за участю заінтересованих осіб Суворовського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_2 про встановлення факту батьківства. Обґрунтовуючи вимоги поданої заяви вказує на те, що мати заявника ОСОБА_2 та батько ОСОБА_3 з 1992 року проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. За час спільного проживання народилася дитина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У Свідоцтві про народження ОСОБА_1 матір`ю записана ОСОБА_2 , а батько зі слів матері ОСОБА_4 . Заявник проживав зі своїми батьками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з початку свого народження до смерті батька ОСОБА_3 однією родиною, вони мали спільний побут та вели спільне господарство. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер. Всіма організаційними питаннями щодо поховання батька займався заявник ОСОБА_1 .

Оскільки, заявнику не надається за можливим оформити спадкові права на померлим батьком ОСОБА_3 через відсутності доказів наявності родинних відносин, просить суд задовольнити дану заяву, та ухвалити рішення, яким встановити факт батьківства, а саме, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є рідним батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Представник заявника ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась. Однак, подала до суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, та просить суд проводити розгляд справи за її відсутності.

Представник заінтересованої особи Суворовського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, сповіщався судом про час та місце слухання справи.

Заінтересована особа ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась. Однак, подала до суду заяву, в якій заявлені вимоги визнає, та пояснила, що вона із гр. ОСОБА_3 проживала у цивільному шлюбі у період з 1990 2019 років. З 1990 2004 роки вони проживали в с. Новопетрівка перша, Ширяївського району, Одеської області, ІНФОРМАЦІЯ_4 у них народився спільний син ОСОБА_1 . У 2004 року родина переїхала проживати до АДРЕСА_1 ), де вони проживали до смерті ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд доходить наступного висновку.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно приписів ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Вжите у зазначеній статті конвенції поняття «сімейне життя» має автономне значення і, виходячи із прецедентної практики ЄСПЛ, включає фактичні сімейні відносини, зокрема і ті, що виникли, або можуть виникнути між дітьми і їх біологічним батьком, а також ті, що виникають між партнерами, що підтримують фактичні шлюбні відносини. У разі встановлення існування сімейного зв`язку з дитиною, держава має діяти в порядку, розрахованому на надання можливості розвитку цього зв`язку і юридичні гарантії мають бути встановлені з моменту народження або якнайшвидше після інтеграції дитини до її сім`ї (Keegan v. Ireland, 44; Kroon and Others v. the Netherlands, § 30, 32).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Свідоцтва про народження Серії V НОМЕР_1 від 12.01.1993 року, про що виконавчим комітетом Новоєлизаветівської сільської ради Ширяївського району Одеської області зроблено актовий запис № 2. Батьками дитини вказані ОСОБА_4 та ОСОБА_2 .

Відомості про батька дитини записані на підставі ст. 135 СК України, а саме при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові дитини записуються за її вказівкою, що підтверджується наявним в матеріалах справи Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 1 від 05.06.2024 року.

Із поданої заяви вбачається, що заявник проживав зі своїми батьками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з початку свого народження до смерті батька ОСОБА_3 однією родиною, вони мали спільний побут та вели спільне господарство.

Представником заявника ОСОБА_5 було надано до суду письмові пояснення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які підтверджують даними заявами, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 проживали спільно однією сім`єю у період з 1992 2019 роки.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_2 від 07.03.2019 року.

Факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підтверджується спільними фотознімками. Суд зазначає, що дані фотознімки були зроблені у різні та значні проміжки часу, на яких ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зафіксовані як у молодому віці, так і в похилому віці. Окрім того, на вказаних фотознімках відображений і заявник ОСОБА_1 разом із своїми баками також у різні періоду свого віку.

На підтвердження факту батьківства, суд бере до уваги також ту обставину, що у Свідоцтві про народження заявника, ім`я та по батькові батька ОСОБА_4 відповідає імені та по батькові ОСОБА_3 .

По справі також встановлено, всіма організаційними питаннями щодо поховання батька займався заявник ОСОБА_1 , що підтверджується наявною у матеріалах справи копією Договору замовлення на організацію та проведення поховання від 06.02.2019 року.

Підставою звернення до суду із даною заявою є те, що заявнику ОСОБА_1 не надається за можливим оформити спадкові права на померлим батьком ОСОБА_3 через відсутності доказів наявності родинних відносин.

Суд констатує, що на виконання вимог ухвали суду від 01.04.2024 року про витребування доказів Суворовською державною нотаріальною конторою у м. Одеса до суду надіслано листа № 1020/01-16 від 25.04.2024 року, відповідно до якого за даними Спадкового Реєстру інформація, щодо заведення спадкової справи до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , відсутня.

Відповідно ч.ч. 1, 2 ст. 121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та125 цього Кодексу. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду.

Згідно приписів ст. 130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу.

Згідно з п. 7 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

У пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.06.2006 року, № 3 роз`яснюється, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.

Походження дитини встановлюється судом з урахуванням усіх обставин. При цьому можуть застосовуватися будь-які засоби доказування, передбачені цивільним процесуальним законодавством: пояснення сторін та третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази, висновок експерта. В основу рішення суду не можуть бути покладені лише докази, отримані з порушенням закону, які не мають юридичної сили.

Доказами походження дитини від певної особи можуть бути будь-які фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, визнання особою батьківства, а також інші обставини, що засвідчують походження дитини від певної особи. Спільне проживання та ведення спільного господарства може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо).

Батьківство може бути визнано особою як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Вказані обставини та інші обставини, що стосуються справи, можуть бути підтверджені поясненнями сторін і третіх осіб, показаннями свідків, письмовими доказами, речовими доказами і висновками експертів. Зокрема, доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ч. 1ст. 135 СК України про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття.

В третьому абзаці п. 13 постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦПК України у рішенні суду про встановлення факту повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Вивчивши наявні в справі докази та проаналізувавши вищезазначені факти, суд дійшов висновку про доведеність факту батьківства ОСОБА_3 відносно сина ОСОБА_1 , у зв`язку з чим дана заява підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 263, 265, 293 - 294, 315, 319, 352, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , за участю заінтересованих осіб Суворовського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_2 про встановлення факту батьківства задовольнити.

Встановити факт батьківства, а саме, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 згідно Свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_2 від 07.03.2019 року, є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис № 2 від 12 січня 1993 року, складений Виконавчим комітетом Новоєлизаветівської сільської ради Ширяївського району Одеської області, виключивши з актового запису про його народження запис про батька, вказавши батьком « ОСОБА_3 », ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин України.

Видати нове свідоцтво про народження з урахуванням внесених змін.

Витратити зі сплати судового збору покласти на заявника.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Суддя Суворовського

районного суду м. Одеси І.О. Кремер