Провадження №2/359/1223/2024
Справа №359/373/24
РІШЕННЯ

Іменем України

23 вересня 2024 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Журавського В.В.

при секретарі Алфімовій І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог.

В січні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 29 червня 2023 року він передав в борг ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 20000 доларів США, які останній зобов`язався повернути до 01 грудня 2023 року. На підтвердження отримання грошових коштів ОСОБА_2 надав власноручно написану розписку від 29 червня 2023 року. ОСОБА_2 ухиляється від повернення грошових коштів. Тому ОСОБА_1 просить суд стягнути з ОСОБА_2 на свою користь борг за договором позики у розмірі 20000 доларів США.

2. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 січня 2024 року було відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 02 лютого 2024 року було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання (а.с.31-32).

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 квітня 2024 року було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті (а.с.49).

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03 липня 2024 року, занесеною до протоколу судового засідання, було задоволено клопотання представника відповідача ОСОБА_3 про виклик позивача для надання особистих пояснень (а.с.56-58).

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 вересня 2024 року, занесеною до протоколу судового засідання, було відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_3 про витребування відомостей про перетин відповідачем державного кордону (а.с.87-89).

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 вересня 2024 року було відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_3 про призначення судової медико-психологічної експертизи (а.с.86).

3. Ставлення учасників цивільного процесу до пред`явленого позову.

Позивач та його представник ОСОБА_4 підтримали пред`явлений позов та просили суд його задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 у заперечував проти пред`явленого позову та просив суд відмовити в його задоволенні у повному обсязі.

4. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Встановлено, що 29 червня 2023 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали між собою договір позики. За цим договором ОСОБА_1 передав в борг ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 20000 доларів США, які останній зобов`язався повернути до 01 грудня 2023 року.

Факт одержання грошових коштів ОСОБА_2 підтверджується копією розписки від 29 червня 2023 року (а.с.5).

Спірні правовідносини регулюються гл.71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» розділу ІІІ «Окремі види зобов`язань» книги п`ятої «Зобов`язальне право» ЦК України.

5. Норми права та судова практика, якими керується суд при вирішенні спору.

5.1. норми матеріального права.

У відповідності до ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

За правилами ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

У відповідності до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.

За змістом ст.545 ЦК України наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку.

Згідно з постановою Великої Палати Верховного Суду від 23 липня 2019 року у справі №723/304/16-ц (провадження №14-360цс19) у разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачено законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику. Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті. При цьому з огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України. Тотожні за змістом висновки про можливість ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №761/12665/14-ц (провадження №14-134цс18), від 16 січня 2019 року у справах №373/2054/16-ц (провадження №14-446цс18) та №464/3790/16-ц (провадження №14-465цс18).

5.2. норми процесуального права.

Згідно з ч.1, ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

6. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору.

Встановлено, що в строк, визначений договором позики, тобто не пізніше 01 грудня 2023 року ОСОБА_2 не повернув грошові кошти. Оскільки, в матеріалах цивільної справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження того, що ОСОБА_2 виконав свої зобов`язання за договором позики та повернув грошові кошти.

Тому, з ОСОБА_2 на користь позивача слід стягнути борг за договором позики від 29 червня 2023 року у розмірі 20000 доларів США.

7. Розподіл судових витрат між сторонами.

Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З квитанцій (а.с.18,35), вбачається, що при пред`явленні позову до суду ОСОБА_1 сплатив судовий збір у розмірі 7596 гривень (1073,60 + 6522,40) (а.с.1,37). Пред`явлений ним позов задоволений. Тому з ОСОБА_2 накористь ОСОБА_1 слід стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 7596 гривень.

На підставі викладеного та керуючись ст.545, ч.2 ст.625, ч.1 ст.1046, ч.2 ст.1047 ЦК України, ч.1 та ч.6 ст.81, ч.1 ст.141, п.2 ч.1 ст.258, ч.1-ч.2 ст.259, ст.263-265, ст.268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг договором позики у розмірі 20000 доларів США.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору у розмірі 7596 гривень.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного рішення 03 жовтня 2024 року.

Суддя: В.В. Журавський