Справа № 766/801/23
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

04 січня 2024 року суддя Херсонського міського суду Херсонської області Булах Є.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, у якому просить визнати за позивачем право власності на частину житлового будинку, який складається з літ. А, стіни саман, жилою площею 40,8 кв. м., загальною площею 47,7 кв.м., при якому є: літня кухня літ. Б, сараї літ. В, Д, туалет літ. Г, душ літ. Е, навіси літ. Ж, 3, водопровід №1, басейн №2, ворота №3, огорожа №4 (зареєстрований в інвентарному бюро міста Херсона 30.06.1998 року в реєстрову книгу №1, за реєстровим № 191, реєстраційний номер 19098027), що знаходиться в АДРЕСА_1 як спільно набуте майно; визнати за позивачем право власності на частину приватизованої земельної ділянки № НОМЕР_1 , загальною площею 0,2500 га: кадастровий номер земельної ділянки :01:009:002, що знаходиться в АДРЕСА_1 , як спільно набуте майно; визнати за позивачем право власності на частину приватизованої земельної ділянки № НОМЕР_2 , загальною площею 0,0394 га, кадастровий номер земельної ділянки :01:009:0014, що знаходиться в АДРЕСА_1 , як спільно набуте майно; здійснити розподіл судових витрат.

Відповідно до Журналу реєстрації вхідної кореспонденції позовну заяву та протокол автоматизованого розподілу судової справи між суддями передано судді Булах Є.М.

Згідно до ч. 6 ст. 187 ЦПК України якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання(перебування) такої фізичної особи,

За інформацією отриманою судом з УДМС України у Херсонській області, яку відповідно до Журналу реєстрації вхідної кореспонденції передано судді, відповідач значиться зареєстрованим з 22.09.2010 року за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 187 ЦПК України якщо відповідачем вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суд відкриває провадження не пізніше наступного дня з дня отримання судом у порядку, передбаченому частиною восьмою цієї статті, інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановлено, що заява подана без додержання вимог ст. ст. 175, 177 ЦПК України, внаслідок чого підлягає залишенню без руху на підставі ч.1 ст. 185 ЦПК України, виходячи з наступного.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1,2 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Статтею 175 ЦПК України визначені основні вимоги до позовної заяви, які мають бути дотримані особами, які звертаються до суду за захистом своїх прав та інтересів шляхом пред`явлення позову до суду.

Згідно ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява, серед іншого, повинна містити: зміст позовних вимог: спосіб(способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб(способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів) (ч. 5 ст. 177 ЦПК України).

Позивачу слід зазначити обставини та докази, що їх підтвердять, якими саме діями чи бездіяльністю та які саме права та інтереси позивача, що є предметом спору, порушено, невизнано чи оспорено відповідачем, та надати такі докази на підтвердження цих обставин.

Позов про визнання права власності є спеціальним або допоміжним речово-правовим засобом захисту права власності, а тому позивачу слід зазначити про наявність або відсутність порушеного права.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити ціну позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

За змістом п. 2 ч.1 ст. 176 ЦПК України ціна позову у позовах про визнання права власності на майно або його витребування визначається - вартістю майна.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, ціна позову у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, визначається дійсною вартістю нерухомого майна.

З аналізу вказаних норм, встановлено, що ціна позову у позовах про визнання права власності на нерухоме майно визначається дійсною вартістю всього майна, а не його частини, як помилково вказав позивач/представник, з огляду на що стороні позивача необхідно вказати ціну позову у відповідності до приписів положень ЦПК України, або зазначити підстави за яких у позивача відсутній такий обов`язок.

Суддя зауважує, що визначення ціни позову майнового характеру є обов`язковою вимогою до позовної заяви, і процесуальний закон не передбачає підстав звільнення позивача від його виконання. Така вимога корелює з приписами ЗУ «Про судовий збір», відповідно до яких сума судового збору, яка підлягає сплаті у позовах майнового характеру визначається виходячи саме із ціни позову.

У даному випадку ціни позову, що не відповідає дійсній вартості майна, позбавляє можливості суд перевірити розмір судового збору, що належить до сплати за поданий позивачем позов до відповідача.

Механізм проведення оцінки нерухомого та рухомого майна для цілей обчислення судового збору та інших обов`язкових платежів визначений постановою Кабінету Міністрів України «Про проведення оцінки для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обов`язкових платежів, які справляються відповідно до законодавства» від 21 серпня 2014 року №358.

Документом, який підтверджує вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання відповідно до договору є звіт про оцінку майна (стаття 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»). Звіт про оцінку майна є документом, який містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання, підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється печаткою та підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

Згідно зазначеної вище Постанови Кабінету Міністрів України №358 від 21 серпня 2014 року строк дії звіту про оцінку нерухомого майна становить не більше шести місяців з дати оцінки.

Надані суду договір купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки від 20.07.2007 року на підтвердження оціночної вартості спірних об`єктів нерухомості не відповідають законодавчо визначено порядку.

Для визначення ціни позову позивачу слід долучити до позовної заяви оцінку вартості майна станом на час звернення до суду, та визначити дійсну ціну позову у відповідності до ч. 2 ст.176 ЦПК України.

У відповідності до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Стороною позивача, на підтвердження оплати суми судового збору суду надано роздруківку, а не платіжний документ, як передбачено ч. 4 ст. 177 ЦПК України про оплату судового збору у сумі 1073,60 грн.

Частиною першою ст. 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до абз. 2 пп. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви майнового характеру фізичною особою справляється судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Прожитковий мінімум для працездатних осіб визначений ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» та станом на 1 січня 2023 року становить 2 684, 00 грн. Отже, за одну вимогу майнового характеру, сума судового збору становить не менше 1073,60 грн. (2 684, 00 х 0.4) та не більше 13 420,00 грн. (2 684 х 5).

У випадку неподання документу, що встановлює дійсну вартість майна на час звернення до суду із позовом, враховуючи приписи ч. 2 ст. 176 ЦПК України, суд попередньо визначає суму судового збору, який підлягає оплаті при поданні позову за вимоги майнового характеру у розмірі 13 420,00 грн.

Таким чином з позовної заяви встановлюється, що вимогу про сплату судового збору у встановленому Законом порядку та розмірі позивачем не виконано. Підстав для звільнення від обов`язку сплатити судовий збір позивачем не зазначено.

З урахуванням вказаного, позивачу необхідно на усунення недоліків крім іншого надати суду докази оплати судового збору за позовні вимоги майнового характеру у розмірі 13 420,00 грн., або зазначити підстави звільнення від його оплати.

Крім того, враховуючи що за змістом викладених обставин вбачається що предметом позову є поділ майна між подружжям, як об`єкту спільної сумісної власності, позивачем не ставиться вимога про визначення такого статусу спірного майна у відповідності до вимог ЦК України та СК України, та подальшого його статусу, що потребує узгодження вказаного із способом захисту цивільного права позивача у разі його порушення відповідачем.

Суддя зауважує, що залишення позовної заяви без руху не є обмеженням права позивача на доступ до правосуддя.

Так, згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, сформульованою, зокрема, в рішеннях від 20 травня 2010 року у справі «Пелевін проти України» (пункт 27), від 30 травня 2013 року у справі «Наталія Михайленко проти України» (пункт 31), в яких зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою; регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену, зокрема, у пункті 55 справи «Креуз проти Польщі», про те, що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом першим статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти («Kreuz v. Poland» № 28249/95).

Отже, встановлюючи конкретні вимоги до змісту та форми позовної заяви, а також до документів, які мають бути до неї додані, ЦПК України при цьому покладає обов`язок на суд перевірити виконання позивачем цих вимог та прийнятності позовної заяви на стадії вирішення питання про відкриття провадження по справі.

Позивачу необхідно усунути вказані недоліки, та надати суду документи та докази, що усувають недоліки позовної заяви. Позовну заяву з виправленими недоліками необхідно подати у кількості екземплярів, що відповідає кількості учасників справи.

На підставі ст. 185 ч.1 ЦПК України заява підлягає залишенню без руху з наданням заявнику строку для усунення вищевказаних недоліків з роз`ясненням того, що в разі їх не усунення у встановлений судом термін заява буде визнана неподаною та повернута заявнику.

Керуючись ст. 175, 177, 185, 260, 353 ЦПК України, суддя, -

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя залишити без руху.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху направити позивачу.

Надати позивачу строк для усунення недоліків п`ять днів з дня отримання ухвали про залишення заяви без руху.

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали у встановлений строк, заява вважатиметься не поданою та буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є.М. Булах