Справа № 466/2154/24 Головуючий у 1 інстанції: Волоско І.Р.
Провадження № 22-ц/811/1699/24 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2024 року м.Львів

Справа № 466/2154/24

Провадження № 22ц/811/1699/24

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.

секретар Іванова О.О.

з участю: ОСОБА_1 , ОСОБА_2

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Галицького районного суду міста Львова, постановлену у м.Львові 17 травня 2024 року у складі судді Волоско І.Р. у справі за поданням приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Шелінської Юлії Андріївни, про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України,-

встановив:

23 лютого 2024 року приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Шелінська Ю.А. звернулася до суду з поданням про тимчасове бмеження боржника - ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов`язань щодо виконання рішення суду. В обґрунтування подання посилається на те, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Шелінської Ю.А. перебуває виконавче провадження ВП № 73725760 з примусового виконання виконавчого листа № 2-648/11, виданого 14 грудня 2022 року Шевченківським районним судом м.Львова, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за кредитним договором у розмірі 41 160,46 доларів США, що еквівалентно 324 756,03 грн., судового збору в розмірі 1700 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. Зазначає, що боржник не вчинив жодних дій, спрямованих на виконання боргового зобов`язання, а саме: до виконавця не прибув, не надав своєчасно у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, про рахунки у банках чи інших фінансових установах та пояснень стосовно причин невиконання рішення. Вказує, що боржник ухиляється від виконання рішення суду.

Ухвалою Галицького районного суду міста Львова від 17 травня 2024 року подання задоволено. Тимчасово обмежено боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду.

Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_1 . В апеляційній скарзі посилається на порушення судом норм процесуального права. Просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні подання. Зазначає, що з довідки про його доходи вбачається, що він (заявник) не працює, пенсійних та інших соціальних виплат не отримує. Вказує, що у 60 років він не має змоги знайти роботу, яка б відповідала його віку та кваліфікації, вищої освіти не має. Зазначає, що проживає з матірю, здійснюючи догляд за нею. Стверджує, що проживають на пенсію його матері. Вказує, що його неповнолітній син та дружина постійно проживають у Канаді, куди він має намір поїхати, оскільки понад три роки не бачив дитину. Стверджує, що накладене судом обмеження його конституційного права фактично перекреслило цю можливість. Посилається на те, що в країні війна, і він не має можливості заробити 40 000 доларів США.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали у межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції мотивована наступним.

Згідно із ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Встановлено, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Шелінської Ю.А. перебуває ВП № 73725760 з примусового виконання виконавчого листа № 2-648/11, виданого Шевченківським районним судом м.Львова 14 грудня 2022 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за кредитним договором у сумі 41 160,46 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 324 756,03 грн.; судового збору в розмірі 1 700 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн.

4 січня 2024 року приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яку скеровано рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення на адресу боржника.

Лист з постановою про відкриття виконавчого провадження повернувся виконавцю, як не вручений, у зв`язку із закінченням терміну зберігання.

Згідно із ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Виконавець не повинен пересвідчуватись в отриманні боржником постанови про відкриття виконавчого провадження, оскільки це суперечить ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження».

Суд першої інстанції застосував позиції Верховного Суду у подібних правовідносинах, наведені у постановах від 28 січня 2021 року (справа №643/8028/15), від 18 березня 2021 року (справа №520/10954/15-ц), від 26 липня 2021 року (справа №619/4981/13-ц).

Судом встановлено, що 4 січня 2024 року виконавцем винесено постанову про арешт всього рухомого та нерухомого майна боржника.

З метою виконання рішення суду виконавцем 4, 8 січня та 9 лютого 2024 року скеровано запити в реєструючі органи з метою перевірки майнового стану боржника.

4 січня 2024 року виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника та скеровано в банківські установи до виконання: AT КБ «ПриватБанк» (МФО 305299); AT «Кредобанк» (МФО 325365); AT «Райффайзен Банк» (МФО 300335); AT «Ощадбанк» (МФО 300465); AT «СЕНС БАНК» (МФО 300346); AT «Укрексімбанк» (МФО 322313); AT «УкрСиббанк» (МФО 351005); AT «Універсал Банк» (МФО 322001); АБ «Укргазбанк» (МФО 320478); AT «ПУМБ» (МФО 334851); AT «А-Банк» (МФО 307770); AT «Таскомбанк» (МФО 339500); AT «ОКСІ БАНК» (МФО 325990); ПАТ «АКБ «Індустріалбанк» (МФО 313849); ПАТ «Банк Восток» (МФО 307123); AT «ПроКредит Банк» (МФО 320984); AT «ОТП Банк» (МФО 300528); AT АКБ «Львів» (МФО 325268); AT «Ідея Банк» (МФО 336310); AT «Агропросперіс Банк» (МФО 380548); AT «КРЕДІ АГРІКОЛБ БАНК» (МФО 300614); AT «БАНК АВАНГАРД» (МФО 380946); ПАТ «АБ «ПІВДЕННИЙ» (МФО 328209), AT «БАНК АЛЬЯНС» (МФО 300119), AT «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» (МФО 305749); AT «АБ «РАДАБАНК» (МФО 306500); ПуАТ «КБ «АКОРДБАНК» (МФО 380634); AT «ПІРЕУС БАНК МКБ» (МФО 300658); AT «БАНК ІНВЕСТИЦІЙ ТА ЗАОЩАДЖЕНЬ» (МФО 380281); AT «РВС БАНК» (МФО 339072); AT «КБ «ГЛОБУС» (МФО 380526).

Згідно електронної відповіді AT «Універсал Банк», AT КБ «ПриватБанк» від 4 січня 2024 року арешт накладено.

Згідно відповідей інших банківських установ у боржника відсутні відкриті рахунки.

Пунктом 2 постанови про відкриття виконавчого провадження зобов`язано боржника подати декларацію про доходи та майно протягом п`яти робочих днів. Таку декларацію боржник не подав.

Згідно електронної відповіді МВС у Львівській області від 4 січня 2024 року відсутні дані про зареєстровані за боржником транспорті засоби.

Відповідно до відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 16 січня 2024 року надіслано витяг з наявною інформацією щодо перетинання державного кордону України боржником в період з 14 грудня 2022 року по 16 січня 2024 року.

Згідно відповіді Головного управління державної міграційної служби України у Львівській області від 16 січня 2024 року боржник документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон Серії НОМЕР_1 , виданим 31 травня 2013 року органом 4690, та паспортом Серії НОМЕР_2 , виданим 9 січня 2020 року органом 4653.

З відповіді Галицької районної адміністрації від 17 січня 2024 року та електронної відповіді ДМС у Львівській області від 31 січня 2024 року вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; земельних ділянок у власності на території області не зареєстровано.

Згідно відповіді Західного міжрегіонального управління державної служби з питань праці від 23 січня 2024 року за боржником не зареєстровано рухомого майна, що підлягає реєстрації або взяттю на облік відповідно до наданих повноважень.

Встановлено, що 31 січня 2024 року приватним виконавцем надіслано ОСОБА_1 вимогу-виклик на адресу: АДРЕСА_1 та запропоновано з`явитись 7 або 8 лютого 2024 року о 11:00 год. до приватного виконавця для дачі пояснень з приводу виконавчого документа, що підтверджується списком згуртованих поштових відправлень від 31 січня 2024 року.

Лист про виклик повернувся виконавцю, як не вручений, у зв`язку із закінченням терміну зберігання у поштовому відділенні.

Відповідно до деталізованої інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна встановлено, що земельна ділянка площею 0,1199 га, кадастровий номер: :01:003:0041 за адресою: Львівська обл., Пустомитівський p., с. Підберізці, належала боржнику ОСОБА_1 на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку, Серії: ЯД486895 від 22 квітня 2008 року.

26 травня 2014 року боржник продав цю земельну ділянку ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу №2113, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Корпало Г.В.

Відповідно до деталізованої інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна встановлено, що житловий будинок загальною площею: 51,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 та земельна ділянка площею 0,25 га, кадастровий номер: :01:006:0007 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за цією адресою належала ОСОБА_1 на підставі договору довічного утримання №1896 від 14 червня 2007 року.

13 квітня 2011 року боржник продав вказаний житловий будинок та земельну ділянку ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу будинку та земельної ділянки №1559, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Мельничук О.В.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 19 квітня 2011 року у справі № 2-648/11 встановлено, що кредитний договір № 017-2008-405 між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 укладено 5 березня 2008 року. ПАТ «Універсал Банк» звернулося до суду з позовом щодо стягнення з ОСОБА_1 боргу у розмірі 41 160,46 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 324 756,03 грн., судового збору в розмірі 1 700 грн. та витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. Боржник взяті на себе зобов`язання за договором належним чином не виконував.

Дії боржника, які проявляються у невиконанні, перешкоджанні та повному ігноруванні вимог державного виконавця (боржник жодного разу не з`явився на вимогу приватного виконавця, жодних пояснень з приводу тривалого невиконання рішення суду не надавав), роблять неможливим виконання рішення, яке набрало законної сили та є обов`язковим до виконання на всій території України.

Згідно постанови Верховного Суду від 17 січня 2024 року у справі №522/5850/19 з огляду на сталу практику Верховного Суду, будь-який правочин, вчинений боржником у період настання у нього зобов`язання із погашення заборгованості перед кредитором, внаслідок якого боржник перестає бути платоспроможним, має ставитися під сумнів у частині його добросовісності.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Львова у справі № 2-648/11 від 23 вересня 2021 року замінено первісного стягувана AT «Універсал Банк» його правонаступником - ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».

Відповідно до Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзд в Україну громадян України», яким регулюється порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадяув особи невиконаних зобов`язань, покладених на неї судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) є підставою для обмеження її у праві виїзду за межі України.

Згідно із ст. 6 цього Закону право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань.

Пунктом 8 ст. 19 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» встановлено, що на Державну прикордонну службу відповідно до визначених законом завдань покладається, зокрема, запобігання та недопущення в`їзду в Україну або виїзду з України осіб, яким згідно із законодавством не дозволяється в`їзд в Україну або яких тимчасово обмежено у праві виїзду з України.

Наявність у особи невиконаних зобов`язань, покладених на неї судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), є підставою для обмеження її у праві виїзду за межі України.

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

З урахуванням встановленого, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про необхідність обмеження боржника у праві виїзду за межі України, оскільки вжиті приватним виконавцем всі необхідні заходи відповідно до його повноважень не надали можливості виконати рішення суду.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, які не спростовані доводами апеляційної скарги, підстави для скасування оскаржуваної ухвали, яка відповідає вимогам закону, не встановлені.

Керуючись ст. 367, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Галицького районного суду міста Львова від 17 травня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Повний текст постанови складено і підписано 1 жовтня 2024 року.

Головуючий -______________________Т. І. Приколота

Судді: ___________ Ю.Р Мікуш _______________Р.В. Савуляк