Справа № 189/2373/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.10.2024 року смт. Покровське

Суддя Покровського районного суду Дніпропетровської області Лукінова К.С., розглянувши заяву Комунального підприємства «Жилкомсервіс» про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги, -

встановив:

Комунальне підприємство «Жилкомсервіс» звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги, в якій просить видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь КП «Жилкомсервіс» заборгованість по оплаті за житло-комунальні послуги (з вивезення твердих побутових відходів, з водовідведення) за період з 01.12.2020 року по 01.08.2024 року в розмірі 4050 грн. та витрат по сплаті судового збору за подання заяви про видачу судового наказу у розмірі 302,80 грн.

Вивчивши заяву та додані до неї матеріали суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу з таких підстав.

Судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно із пунктами 4, 5 частини другої статті 163 ЦПК України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються, перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Відповідно до пунктів 3, 4 частини третьої статті 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Водночас, заявником не долучено копію договору про надання послуг з водовідведення, який був укладений між комунальним підприємством «Жилкомсервіс» та ОСОБА_1 . Таким чином, із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги за надання послуг з водовідведення, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу. Відсутність документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника, документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права, або документів, що підтверджують права вимоги, вказує на наявність спору про право. Крім того, пунктом 5 ч.1 ст.165 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою. Статтею 256 ЦК України встановлено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Строк загальної позовної давності, передбачений ст. 257 ЦК України, встановлений тривалістю у три роки. Пунктом 9 Постанови Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» передбачено, що питання наявності спору про право вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити якщо із поданих документів вбачається пропуск позовної давності, оскільки така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні. ЦПК України не передбачає можливості часткового задоволення заяви про видачу судового наказу, оскільки він видається лише за умови безспірності вимог. З матеріалів заяви про видачу судового наказу вбачається, що заявником заявлено вимогу про стягнення боргу що утворилася за період який перевищує строк позовної давності.

Відповідно до пунктів 1, 8 частини першої статті 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу; із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Частиною першою статті 166 ЦПК України передбачено, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Відповідно до частини другої статті 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись статтями 165, 166 ЦПК України, суддя,-

ухвалив:

Відмовити Комунальному підприємству «Жилкомсервіс» про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Апеляційна скарга на цю ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя К.С. Лукінова