Справа № 202/9339/24
Провадження № 2/202/4369/2024
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

01 жовтня 2024 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді Бєльченко Л.А., за участю секретаря судового засідання Ульянченко А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в місті Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Акцент-Банк», третя особа Приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Єфіменко Денис Олегович, про стягнення безпідставно набутих коштів, -

В С Т А Н О В И В:

В липні 2024 року позивач звернувся до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська з цим позовом до відповідача.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи від 24.07.2024 року визначено суддю Бєльченко Л.А. для розгляду даної справи.

Ухвалою судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 25.07.2024 року прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до АТ «Акцент-Банк», третя особа Приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Єфіменко Д.О., про стягнення безпідставно набутих коштів до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено цивільну справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження.

В обґрунтування даного позову ОСОБА_1 зазначено, що рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області по справі №946/4201/23 за позовом ОСОБА_1 до АТ «Акцент-Банк», треті особи: Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Єфіменко Д.О., Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., було прийнято рішення про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №21882 від 03.02.2021 року, вчинений Приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С., щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 41 977,84 грн. на користь АТ «Акцент-Банк».

Зазначено, що приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Єфіменко Д.О. була направлена до АТ КБ «ПриватБанк» постанова про арешт коштів, на підставі котрої з його, ОСОБА_1 , карткового рахунку 16.12.2021 року було стягнуто та направлено приватному виконавцю виконавчого округу м. Києва Єфіменко Д.О. 34 503,63 грн., що підтверджується довідкою АТ КБ «ПриватБанк» № FFF41R0CSPEGF5NT від 06.06.2023 року та дублікатом чеку від 08.06.2023 року та 14.06.2023 року. Крім того, з його карткового рахунку було стягнуто та направлено приватному виконавцю виконавчого округу м. Києва Єфіменко Д.О. 1179,47 грн., що підтверджується довідкою АТ КБ «Приватбанк» № CA5S369P5I9AC7KD від 13.09.2023 року, та дублікатом чеку від 11.07.2023 року. Окрім АТ КБ «ПриватБанк», приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Єфіменко Д.О. постанова про арешт коштів була направлена до АТ «Перший Український Міжнародний Банк». На її підставі з його карткового рахунку 07.07.2023 року було стягнуто та направлено приватному виконавцю виконавчого округу м. Києва Єфіменко Д.О. 13492,44 грн., що підтверджується довідкою АТ «ПУМБ» про операцією № від 07.07.2023 року.

Оскільки підставою отримання відповідачем суми у розмірі 49 175,54 грн. було стягнення у примусовому порядку заборгованості за кредитним договором на підставі виконавчого напису нотаріуса, який за рішенням суду, що набрало чинності, не підлягає виконанню, позивач вважає, що вищевказана сума повинна вважатися безпідставно набутою та підлягає поверненню.

У зв`язку з наведеним, ОСОБА_1 просив стягнути з відповідача безпідставно стягнуті за виконавчим написом №21882, вчиненим 03.02.2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С., грошові кошти в сумі 49 175,54 грн.

Позивач у судове засідання не з`явився. Надав суду заяву, в котрій просив провести розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, засобами поштового зв`язку надіслав заперечення, в котрих просив відмовити у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 з огляду на наступне.

Представник відповідача зазначає, що позивач просить стягнути з відповідача суму в розмірі 49 175,54 грн., проте не доводить, що саме відповідач отримав від нього ці кошти і саме в такому розмірі.

Всі надані ОСОБА_1 докази, на думку представника банку, доводять лише той факт, що ці кошти отримав від позивача приватний виконавець, а не банк. Жодних доказів, що ці кошти приватний виконавець перерахував до відповідача в матеріалах справи немає. Крім того, навіть якщо і припустити той факт, що відповідач отримав від позивача якісь кошти за скасованим виконавчим написом, то банк не міг отримати коштів більше, ніж зазначено у виконавчому документі, а саме, 41 997,84 грн.

Суд, з`ясувавши всі обставини справи і перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 03.02.2021 року приватним нотаріусом Житомирського нотаріального округу Гораєм О.С. вчинено виконавчий напис за №21882, відповідно до якого запропоновано звернути стягнення з ОСОБА_2 , який є боржником за кредитним договором №А343СТ1 від 02.5.2018 року, укладеним з АТ «Акцент-Банк», заборгованість за кредитним договором №А343СТ1 від 02.05.2018 року, на користь АТ «Акцент Банк» на загальну суму у розмірі 41977,84 грн., строк платежу настав, боржником допущено прострочення платежів, стягнення заборгованості проводиться за період з 16.12.2020 року по 17.01.2021 року.

Постановою про відкриття виконавчого провадження від 15.03.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Єфіменком Д.О. було відкрите виконавче провадження №64841086 про примусове виконання виконавчого напису №21882, вчиненого 03.02.2021 року приватним нотаріусом Житомирського нотаріального округу Горай О.С., про стягнення боргу з ОСОБА_2 на користь АТ «Акцент Банк» у розмірі 41977,84 грн.

Заочним рішенням Ізмаїльського районного суду Одеської області від 18.06.2024 року по справі №946/4201/23 визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №21882, вчинений приватним нотаріусом Житомирського нотаріального округу Гораєм О.С. 03.02.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Акцент-банк» заборгованості у загальному розмірі 41977,84 грн.

Згідно довідки про операцію №, виданої Першим Українським Міжнародним банком з рахунку ОСОБА_1 - НОМЕР_1 , 07.07.2023 року стягнуто за ВП «64841056 з виконання виконавчого документу: Виконавчий напис №21882, виданий 03.02.2021 Приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. стягнуто на користь приватного виконавця Єфіменка Д.О. 13 492,44 грн.

Згідно квитанції №SYBR23260PBNK100b8e50002 з картки ОСОБА_1 на користь приватного виконавця Єфіменка Дениса Олеговича стягнуто за ВП №64841086 з виконання виконавчого документу Виконавчий напис №21882, виданий 03.02.2021 року, 1 179,47 грн.

Квитанцією №BOPNP3630693 підтверджено стисання з картки ОСОБА_1 на користь приватного виконавця Єфіменка Дениса Олеговича (стягнення згідно виконавчого документу №21882 - 03.02.2021) грошових коштів у розмірі 34 503,63 грн.

Загальна сума стягнення з рахунків ОСОБА_1 становить 49 175,54 грн.

Отже, з урахуванням наданих суду доказів, судом встановлено, що грошові кошти в сумі 41 977,84 грн. дійсно були стягнуті приватним виконавцем з ОСОБА_1 на підставі виконавчого напису №21882, виданого 03.02.2021 Приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С., який визнаний судом таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Зі змісту ст. 1212 ЦК України можна зробити висновок, що особа, яка внаслідок правомірних або неправомірних дій або подій безпідставно збагатилася в результаті невигідних наслідків для іншої особи, зобов`язана повернути безпідставно набуте майно цій особі. Будь-яке збагачення визнається безпідставним, якщо особа, що збагатилася, не мала права на збагачення за рахунок потерпілого, або в разі, коли потерпілий не погоджувався на настання не вигідних для себе наслідків. Не має права на збагачення особа, що отримала його за недійсним актом, судовим рішенням або недіючою нормою права. Збагачення є безпідставним, і якщо потерпілий сам надав його для мети, що не була досягнена, або з очікуванням, яке не справдилося.

Про виникнення зобов`язання, що виникають внаслідок безпідставного збагачення або збереження майна можна говорити у тому разі, коли дії особи або події призводять до протиправного результату, що юридично не обумовлений виникненням майнових вигод на стороні однієї особи за рахунок іншої. Саме цей протиправний результат у вигляді юридично безпідставних майнових вигод, що перейшли до набувача, є фактичною підставою для виникнення зобов`язань з повернення безпідставного збагачення.

Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Результат аналізу ст. 1212 ЦК України дає підстави для висновку, що фактичний склад, що породжує зобов`язання, які виникають внаслідок набуття або збереження майна без достатніх правових підстав, складається з таких елементів: 1) одна особа набуває або зберігає майно за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали (майно набувається або зберігається без передбачених законом, іншими правовими актами або правочином підстав).

Набуття майна однією особою за рахунок іншої полягає у збільшенні обсягу майна в однієї особи з одночасним зменшенням його обсягу в іншої особи. Набуття передбачає кількісний приріст майна, збільшення його вартості без понесення відповідних витрат набувачем. Безпідставне збереження майна полягає у тому, що особа мала витратити власні кошти, але не витратила їх через понесені втрати іншою особою або в результаті невиплати винагороди, що належить іншій особі.

Для виникнення зобов`язань із повернення безпідставного набутого майна необхідно, щоб майно було набуте або збережене безпідставно. Безпідставним є набуття або збереження, що не ґрунтується на законі, іншому правовому акті або правочині.

Набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо його правова підстава відпала згодом. Відпадіння правової підстави полягає у зникнення обставин, на яких засновувалась юридична обґрунтованість набуття (збереження) майна.

Одним із випадків відпадіння підстави набуття (збереження) може бути скасування вищою інстанцією рішення суду, що набуло чинності, або визнання судом таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису нотаріуса, на підставі якого було здійснено стягнення майна (коштів).

Конструкція ст. 1212 ЦК України, як і загалом норм глави 83 цього Кодексу, вимагає установлення абсолютної безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору. Ознаки, характерні для кондиції, свідчать про те, що пред`явлення кондиційної вимоги можна визнати належним самостійним способом захисту порушеного права власності, якщо: 1) річ є такою, що визначена родовими ознаками, в тому числі грошовими коштами; 2) потерпілий домагається повернення йому речі, визначеної родовими ознаками (грошових коштів) від тієї особи (набувача), з якою він не пов`язаний договірними правовідносинами щодо речі.

Особа, яка внаслідок правомірних або неправомірних дій або подій безпідставно набула майно в результаті невигідних наслідків для іншої особи, зобов`язана повернути таке майно цій особі на підставі ст. 1212 ЦК України. Будь-яке набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо особа, що збагатилася, не мала права на отримання майна за рахунок потерпілого, або у разі, коли потерпілий не погоджувався на настання не вигідних для себе наслідків. Не має права на збагачення особа, що отримала його за недійсним актом, судовим рішенням або недіючою нормою права. Збагачення є безпідставним, якщо потерпілий сам надав його для мети, що не була досягнена, або з очікуванням, яке не справдилося.

Судовий акт про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, який набрав законної сили і за яким відбулося повне або часткове виконання є правовою підставою для виникнення зобов`язання з повернення майна, що набуто без достатньої правової підстави, оскільки з моменту ухвалення такого судового акту правова підстава вважається такою, що відпала. Відповідно до ст. 1212 ЦК України у такому разі набувач такого майна з моменту набрання судовим актом законної сили, зобов`язаний повернути потерпілому все отримане майно.

Отже, встановивши, що правові підстави набуття відповідачем грошових коштів у сумі, що стягнені з позивача на підставі виконавчого напису нотаріуса, який визнаний судом таким, що не підлягає виконанню, відпали, отримані відповідачем кошти підлягають поверненню позивачу відповідно до ст. 1212 ЦК України.

Аналогічний висновок викладено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06.03.2019 у справі № 910/1531/18, від 28.01.2020 у справі №910/16664/18.

Факт визнання виконавчого напису (на підставі якого у виконавчому провадженні було здійснено стягнення грошових коштів з позивача) таким, що не підлягає виконанню, є підставою для повернення коштів.

Вказана правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 08.09.2021 у справі № 201/6498/20 (провадження № 61-88св21).

За таких обставин, враховуючи, що виконавчий напис №21882, вчинений приватним нотаріусом Житомирського нотаріального округу Гораєм О.С. 03.02.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Акцент-банк» заборгованості у загальному розмірі 41977,84 грн. визнаний таким, що не підлягає виконанню, а отже, відпала підстава, на якій відповідач набув кошти від позивача внаслідок вчинення виконавчих дій, пов`язаних з виконанням виконавчого напису нотаріуса, у зв`язку з чим суд вважає за можливе застосувати до вказаних відносин положення законодавства щодо повернення безпідставно набутого майна та стягнути з АТ «Акцент-Банк» на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 41 977,84 грн.

Водночас, позивачем не доведено, що грошові кошти в розмірі 7 197,70 грн. були стягнуті приватним виконавцем Єфіменком Д.О. на користь АТ «Акцент-Банк» на виконання виконавчого напису №21882, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського нотаріального округу Гораєм О.С. 03.02.2021 року, та для погашення заборгованості ОСОБА_1 перед банком. Тому підстави для задоволення позовних вимог у цій частині відсутні.

При зверненні до суду позивачем не було сплачено судовий збір у розмірі 1 211,20 грн., оскільки ОСОБА_1 згідно пенсійного посвідчення № НОМЕР_2 , є інвалідом ІІ групи та у відповідності до п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов задоволено частково, з АТ «Акцент-Банк» на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 033 грн. 88 коп. (85,36 %).

Керуючись ст. ст. 4,5,12,81,141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства «Акцент-Банк» (, адреса: 49074, м.Дніпро, вул.Батумська, буд.11), на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) безпідставно стягнуті за виконавчим написом №21882, вчиненим 03.02.2021 року приватним нотаріусом Житомирського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем, грошові кошти в сумі 41 977 (сорок одна тисяча дев`ятсот сімдесят сім) грн. 84 (вісімдесят чотири) коп.

В іншій частині позовувідмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Акцент-Банк» на користь держави судовий збір в сумі 1 033 (тисяча тридцять три) грн. 88 (вісімдесят вісім) коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч.5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Суддя Бєльченко Л.А.