справа № 2-447/13
головуючий у суді І інстанції Баличева М.Б.
провадження № 22-ц/824/9599/2024
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Мостова Г.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 вересня 2024року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Мостової Г.І.,

суддів: Березовенко Р.В., Лапчевської О.Ф.,

за участі секретаря судового засідання Лазоренко Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника Акціонерного товариства «Сенс Банк» - адвоката Гаполяка Олега Володимировича на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 05 березня 2024 року

за заявою Акціонерного товариства «Сенс Банк», боржник: ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Сведбанк», Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», про заміну сторони виконавчого провадження, поновлення строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого документа

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Сведбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

У січні 2024 року АТ «Сенс Банк» звернулося до Вишгородського районного суду Київської області із заявою, у якій просило:

замінити сторону виконавчого провадження за виконавчим листом, виданим Вишгородським районним судом Київської області 01 жовтня 2013 року № 2-447/2013, а саме: замінити стягувача з ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника АТ «Сенс Банк»;

поновити пропущений строк на пред`явлення виконавчого листа, виданого Вишгородським районним судом Київської області 01 жовтня 2013 року № 2-447/2013 до виконання;

видати дублікат виконавчого листа, виданого Вишгородським районним судом Київської області 01 жовтня 2013 року № 2-447/2013.

Заява обґрунтована тим, що рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 18 березня 2013 року позов ПАТ «Сведбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено у повному обсязі, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Сведбанк» суму заборгованості за кредитним договором № 646-Ф від 03 серпня 2006 року у розмірі 6 208 273 грн 67 коп. та судовий збір у розмірі 34 441 грн.

На підставі указаного рішення суду видано виконавчий лист № 2-447/2013 від 01 жовтня 2013 року, який перебував на виконанні відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області у межах виконавчого провадження № НОМЕР_1.

18 червня 2013 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладений договір купівлі-продажу прав вимоги № 1, за умовами якого відступлено право вимоги за кредитним договором № 646-Ф від 03 серпня 2006 року.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 24 листопада 2014 року задоволено заяву ПАТ «Дельта Банк» про заміну сторони виконавчого провадження щодо виконавчого листа № 2-447/2013.

09 грудня 2019 року між ПАТ «Дельта-Банк» та АТ «Альфа-Банк» укладений договір № 2098/К про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги.

30 листопада 2022 року здійснено державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу щодо зміни найменування з АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк».

Заявник також посилається на те, що виконавчий лист був втрачений під час пересилання з відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві та Київської області ЦМУМЮ (м. Київ) до Вишгородського відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області ЦМУМЮ (м. Київ).

Постановою державного виконавця від 30 травня 2016 року закінчено виконавче провадження у зв`язку із втратою виконавчого листа

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 05 березня 2024 року відмовлено у задоволенні заяви АТ «Сенс Банк».

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що питання про заміну сторони виконавчого провадження може бути порушене лише до закінчення виконавчого провадження, а якщо виконавче провадження закінчене, то заміна відповідної сторони цього виконавчого провадження правонаступником є неможливою без його відновлення відповідно до умов законодавства.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, представник АТ «Сенс Банк» - адвокат Гаполяк О.В. подав апеляційну скаргу, у якій просив скасували ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 05 березня 2024 року та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити заяву АТ «Сенс Банк» про заміну сторони виконавчого провадження, поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання та видачу дубліката виконавчого документа.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що відповідно до статті 442 ЦПК України, де вказано, що положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Тобто, заміна сторони виконавчого провадження, а саме стягувача або боржника у виконавчому листі можлива до відкриття виконавчого провадження.

Зазначає, що виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справ.

Новий кредитор без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні не має права звернення до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Вказує, що станом на сьогоднішній день, АТ «СЕНС БАНК» не є стягувачем у вказаному вище виконавчому документі, а тому позбавлений права звернутися до державного/приватного виконавця із заявою про примусове виконання рішення суду.

Зазначає, що АТ «Сенс Банк» долучено докази, що виконавчий документ було втрачено в момент пересилання між відділами ДВС.

Від представника ОСОБА_1 - адвоката Степаненка Н.М. надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому вона просить відмовити у задоволення апеляційної скарги АТ «Сенс Банк» та залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.

Відзив обґрунтовано тим, що АТ «Сенс Банк» не є стягувачем у виконавчому документів та звернувся після закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого провадження № 2-447/2013, однак просить замінити сторону виконавчого провадження, а не замінити стягувача у виконавчому листі.

Вказує, що доводи заяви АТ «Сенс Банк» щодо наявності поважних причин пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання не необґрунтовані та не переконливі.

Представник АТ «Сенс Банк» - адвокат Юртаєва-Бунець І.В. у судовому засіданні підтримала вимоги апеляційної скарги.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Степаненко Н.М. у судовому засіданні заперечувала проти вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого судового рішення, дійшла висновку про таке.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 18 березня 2013 року задоволено позов ПАТ «Сведбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Стягнуто з ПАТ «Сведбанк» на користь ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у розмірі 6 208 273 грн 67 коп. та судовий збір у розмірі 3 441 грн.

01 жовтня 2013 року Вишгородським районним судом Київської області видано виконавчі листи № 2-447/2013 (а.с. 76 т. 1).

Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області від 02 червня 2014 року відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1 щодо примусового виконання виконавчого листа № 2-447/2013 (а.с. 79 т. 1).

Відповідно до пункту 1.1 Статуту ПАТ «Омега Банк» рішенням річних загальних зборів акціонерів від 29 квітня 2013 року ПАТ «Сведбанк» змінив найменування на ПАТ «Омега Банк», яке виступає правонаступником у всіх справах та зобов`язаннях ПАТ «Сведбанк» (а.с. 82 т. 1).

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 24 листопада 2014 року замінено стягувача ПАТ «Омега банк» на ПАТ «Дельта Банк» у виконавчому провадженні № НОМЕР_1.

09 грудня 2019 року між ПАТ «Дельта Банк» та АТ «Альфа-Банк» укладений договір № 2098/К про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги (а.с. 159-160 т. 1).

З додатку № 3 до договору № 2098/К вбачається, що АТ «Альфа-Банк» набуло право вимоги за кредитним договором від 03 серпня 2006 року № 646-Ф укладеним між ПАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 (а.с. 161-162 т. 1).

Відповідно до відповіді відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області від 02 листопада 2023 року на виконанні відділу дійсно перебував виконавчий лист № 2-447/2013 у межах виконавчого провадження № НОМЕР_1. 30 травня 2016 року державним виконавцем відділу на підставі пункту 10 частини 1 статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про закінчення виконавчого провадження (направлення виконавчого документу за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби) (а.с. 157 т. 1).

Згідно з відповіддю Вишгородського відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області ЦМУМЮ (м. Київ) вбачається, що шляхом перевірки інформації, яка міститься в автоматизованій системі виконавчих проваджень (АСВП) та ВП Спецпідрозділ відсутня інформація щодо перебування на виконанні у відділі виконавчого провадження з виконання виконавчого листа Вишгородського районного суду Київської області № 2-447/2013 від 01 жовтня 2013 року, у якому боржником є ОСОБА_1 , а стягувачем - ПАТ «Дельта Банк» (правонаступник «Сведбанк») (а.с. 158 т. 1).

Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області від 30 травня 2016 року закінчено виконавче провадження № НОМЕР_1 на підставі пункту 10 частини 1 статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 208 т. 1).

У вказаній постанові зазначено, що на території Київської області майна боржника, на яке можна звернути стягнення, не виявлено. Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що за боржником зареєстровані майнові права на квартири, які передані в іпотеку ПАТ «Дельта Банк».

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок правонаступництва.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).

Зміна кредитора в зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин. У зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони в матеріальному правовідношенні її правонаступником).

Частиною 1 статті 55 ЦПК України встановлено, що у заміни кредитора у зобов`язанні суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Тобто процесуальне правонаступництво передбачає перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. У зв`язку із цим для вирішення судом питання щодо процесуальної заміни сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи -правонаступника.

Матеріальне правонаступництво реалізується в межах процесуального правонаступництва виключно за правилами останнього.

Відповідно до частини першої статті 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Законодавець не ототожнює «процесуальне правонаступництво» і «заміну сторони виконавчого провадження», оскільки цим інститутам присвячені дві окремі статті ЦПК України - 55 та 442 відповідно. Також це опосередковано випливає зі змісту пункту 28 частини першої статті 353 ЦПК, відповідно до якого ухвала про заміну сторони у справі (процесуальне правонаступництво) та ухвала про заміну сторони виконавчого провадження відокремлені одна від одної як такі, на які можуть подаватись скарги окремо від рішення суду.

Особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Проте разом із тим ця особа до відкриття виконавчого провадження як юридичного процесу є лише стягувачем у виконавчому документі на стадії виконання судового рішення з відповідним потенціалом прав у виконавчому провадженні, які повноцінно реалізує лише у статусі стягувача як сторони відкритого виконавчого провадження, за виключеннями, передбаченими законодавством. Тому заміна стягувача саме як сторони виконавчого провадження неможлива, якщо заява правонаступника про це подана, зокрема, після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, але якщо цей строк не був поновлений судом.

Водночас заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу, у тому числі до відкриття виконавчого провадження.

На стадії виконання судового рішення як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони у виконавчому провадженні як юридичному процесі правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження.

Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 442 ЦПК України з урахуванням підстав, визначених статтею 55 ЦПК України.

У цьому випадку приписи статті 442 ЦПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва у виконавчому провадженні, застосовуються разом з положеннями статті 55 ЦПК України.

Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється на підставі статті 55 ЦПК України, а в окремих випадках також на підставі частини 5 статті 442 ЦПК України.

Відповідно, тільки до закінчення виконавчого провадження можна ставити питання про заміну сторони виконавчого провадження, а якщо виконавче провадження закінчене, то заміна відповідної сторони цього виконавчого провадження правонаступником є неможливою без його відновлення відповідно до умов законодавства.

Указані висновки відповідають висновкам, які викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17.

З матеріалів справи вбачається, що виконавче провадження № НОМЕР_1 закінчено 30 травня 2016 року на підставі пункту 10 частини 1 статті 49 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження».

АТ «Сенс Банк» у своїй заяві порушується питання саме про заміну сторони виконавчого провадження № НОМЕР_1, яке є закінченим, а тому заміна відповідної сторони цього виконавчого провадження правонаступником з урахуванням викладеного є неможливою без його відновлення.

Таким чином АТ «Сенс Банк» обрано неналежний спосіб захисту своїх прав: заміна сторони виконавчого провадження (за наявності закінченого виконавчого провадження) замість належного - заміни учасника справи на підставі статті 55 ЦПК України.

Щодо вимог про поновлення строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання.

На час ухвалення заочного рішення заочним рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 18 березня 2013 року діяв Закон України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV, статтею 22 якого було визначено, що виконавчий документ може бути пред`явлено до виконання протягом одного року, якщо інше не передбачено законом.

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року (надалі - Закон № 1404-VIII), згідно з пунктом 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення якого виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

За частиною першою, другою, пунктом 1 частини четвертої статті 12 Закону № 1404-VIII (у редакції, чинній на момент повернення виконавчого документа стягувачу) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття. Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до частини 1 статті 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Тобто, звертаючись до суду із заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, стягувачу необхідно надати докази поважності пропуску такого строку.

Відповідно до частини 3 статті 12, частини 1, 5 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з частиною 2 статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Доказами у розумінні частини 1 статті 76 ЦПК України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

09 грудня 2019 року між ПАТ «Дельта Банк» та АТ «Альфа-Банк» (яке у подальшому змінило на АТ «Сенс Банк») укладений договір № 2098/К про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, за умовами якого відступлено право вимоги, зокрема за договором від 03 серпня 2006 року № 646-Ф укладеним між ПАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 .

Пунктом 3.3 указаного договору визначено, що новий кредитор підтверджує, що в момент укладення цього договору отримав від банку усі наявні у банку документи (оригінали або копії (у разі відсутності оригіналів), що підтверджують права вимоги до боржників.

Разом із тим, як вбачається з матеріалів справи АТ «Сенс Банк» звернулося з указаною заявою про заміну сторони виконавчого провадження, поновлення строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого документа лише у січні 2024 року, тобто більше ніж через три роки після укладення договору про відступлення прав вимоги.

Із встановлених у справі обставин вбачається, що АТ «Сенс Банк», набувши право вимоги за договором № 2098/К не виявляло зацікавленості відносно виконавчих документів та пред`явлення їх до виконання у межах встановленого строку, або якнайшвидше звернення до суду для поновлення строку у разі його пропуску.

Заявником не зазначено обставин, за яких, він був позбавлений можливості вчинити дії щодо отримання інформації про виконавчі листи № 2-447/2013 одразу після виникнення у нього права вимоги до боржника.

Судом першої інстанції правильно зазначено в оскаржуваній ухвалі про те, що матеріали справи не містять доказів того, що АТ «Сенс Банк» вживало активні дії для реалізації своїх прав як стягувача.

Враховуючи викладене, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Щодо вимог про видачу дубліката виконавчого листа.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Пунктом 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Враховуючи зміст пункту 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. При цьому виконавчий лист може бути виданий лише за умови, якщо у встановлені строки з відповідною заявою до суду звернувся стягувач або державний/приватний виконавець.

Таким чином, підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата, а умовою його видачі є те, що строк, встановлений для пред`явлення виконавчого документа до виконання, ще не закінчився.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) зроблено висновок про те, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви».

Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про правильність висновків суду першої інстанції про відсутність підстав для поновлення строку на пред`явлення виконавчого документу № 2-447/2013, підстави для задоволення заяви в частини вимог про видачу дубліката виконавчого листа також відсутні.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому цю ухвалу необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанцій не спростовують.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Сенс Банк» - адвоката Гаполяка Олега Володимировича залишити без задоволення.

Ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 05 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 30 вересня 2024 року.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді Р.В. Березовенко

О.Ф. Лапчевська