Справа № 364/351/24
Провадження № 2/364/224/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2024 , Володарський районний суд Київської області, у складі:

головуюча суддя Моргун Г. Л.,

за участю секретаря судового засідання Сіваченко Л.В.,

розглянувши в селищі Володарка, у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, цивільну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю « Коллект Центр» (, адреса: вул. Мечнікова, 3, оф. 306, м. Київ, 01133, № тел.: , е-пошта: , наявний електронний кабінет)

до

ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , № тел.: НОМЕР_2 , е-пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1 , інформація про наявність електронного кабінету відсутня)

про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит,

УСТАНОВИВ:

03.06.2024 позовна заява надійшла до Володарського районного суду Київської області, у якій позивач зазначає, що 30.11.2021 між ТОВ «Вердикт Капітал та ТОВ «МІЛОАН» було укладено договір факторингу № 30-11-65 за яким було відступлено право грошової вимоги за договором про споживчий кредит № 101151827, укладеним 23.07.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 .

10.03.2023 ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право грошової вимоги за договором про споживчий кредит № 101151827, укладеним 23.07.2021 - ТОВ «Коллект Центр».

Загальний розмір заборгованості за споживчим кредитом становить 61524,92 гривні.

Позивач зазначає, що поніс судові витрати, які складаються з судового збору - 3028,00 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі - 17000,00 грн.

Посилаючись на обставини викладенні у позові та на ст.ст. 512, 514, 516, 525, 598, 599, 610, 615, 625, 1050 ЦК України, ст.ст. 4, 19, 175, 184, 274 ЦПК України, позивач , просить суд стягнути з відповідача на користь позивача:

-заборгованість за договором про споживчий кредит у розмірі - 61524,92 гривні;

-понесені витрати на сплату судового збору - 3028, 00 гривень;

-понесені витрати на правничу допомогу у розмірі - 17000,00 гривень.

10.06.2024 судом відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд справи на 09.07.2024. Одночасно суд витребував та зобов`язав позивача надати до канцелярії суду не пізніше ніж за три дні до часу розгляду справи оригінали документів, які містяться у кредитній справі відповідача ОСОБА_1 (електронні докази, що відповідають вимогам чинного законодавства), а саме: оригінал договору про споживче кредитування, документи щодо погодження на надання кредиту, умови надання споживчого кредиту зі згодою відповідача; виписки по картковому рахунку про отримання саме відповідача, витяг основних умов надання кредиту; розпорядження про надання кредиту; матеріали щодо поточної роботи з клієнтом; фінансову бухгалтерську звітність позичальника; картку кредитної справи встановленого зразка в якій міститься загальна інформація про позичальника і т.п.; контрольні документи (інформація щодо моніторингу кредиту): картку контролю виконання позичальником умов кредитного договору; документація з бухгалтерського обліку кредиту та процентів: розпорядження на відкриття кредитного рахунку та рахунку нарахованих процентів, позабалансових рахунків для обліку кредитних зобов`язань, забезпечення, про зміни умов кредитного договору; виписки з кредитного рахунка; розрахунки заборгованості по кредиту, процентів, комісійних, штрафних санкцій; статистичну та бухгалтерську звітність; розшифровку дебіторської, кредиторської заборгованості; довідку про рух грошових коштів за рахунком; звіт про фінансові результати (первинні документи та виписки з особових рахунків клієнта банку, які підтверджують існування певних банківських операцій, нарахування позичальнику кредитних коштів, боргу по основній сумі кредиту та процентам) тощо. Оригінали договорів факторингу, додатки до нього, витяги з реєстру боржників, повідомлення боржника про переуступку грошової вимоги тощо.

02.07.2024 на адресу суду надійшла заява позивача на виконання ухвали суду від 10.06.2024, якою позивач долучає, до матеріалів справи CD диск на якому міститься оригінал договору про споживчий кредит № 101151827 від 23.07.2021 з додатками. Одночасно надав: нотаріально завірену копію договору № 10-03/2023/01 про відступлення ( купівлю-продаж) прав вимоги від 10.03.2023; нотаріально завірений акт прийому-передачі реєстру боржників за договором № 10-03/2023/01 про відступлення ( купівлі-продажу) прав вимоги від 10.03.2023; нотаріально завірений витяг з реєстру боржників до договору № 10-03/2023/01 про відступлення ( купівлі-продажу) прав вимоги від 10.03.2023 ( по боржнику ОСОБА_1 ).

Щодо надання оригіналу договору факторингу № 30-11-65 від 30.11.2021, зазначив, що вони не є стороною зазначених правовідносин, оскільки договір укладено між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» тому позбавлені такої можливості. Одночасно позивач звернувся з клопотанням про витребування доказів, зокрема просили суд витребувати від АТ КБ «ПриватБанк»: ідентифікаційні дані власника картки та повний номер картки: маска картки НОМЕР_4, в тому числі, але не виключно прізвище, ім`я, по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків, серію та номер паспорта, адресу місця проживання, контактні дані ( номер телефона, адреса електронної пошти тощо), та інші відомості про власника вказаної картки, якому 23.07.2021 було перераховано кошти у розмірі 10000,00грн; виписку з карткового рахунку про рух коштів відкритого до платіжної картки НОМЕР_4 за період з 23.07.2021 по 24.07.2021 на яку 23.07.2021 було перераховано кошти у розмірі 10000,00 грн.

Заява мотивована тим, що для належного встановлення та підтвердження всіх фактичних обставин справи, є необхідність в отриманні зазначеної інформації.

09.07.2024 судовий розгляд справи не відбувся, у зв`язку з неповідомленням відповідача про відкриття провадження та час і місце розгляду справи. Суд відклав судове засідання та одночасно подовжив строки розгляду справи до 16.09.2024.

16.09.2024 судовий розгляд справи не відбувся. Суд відклав судовий розгляд та продовжив строк судового провадження в справі № 364/351/24 до 03.10.2024. Одночасно за клопотанням позивача було витребувано від АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» інформацію, зокрема: ідентифікаційні дані власника картки та повний номер картки: маска картки НОМЕР_4, в тому числі, але не виключно прізвище, ім`я, по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків, серію та номер паспорта, адресу місця проживання, контактні дані ( номер телефона, адреса електронної пошти тощо), та інші відомості про власника вказаної картки, якому 23.07.2021 ТОВ «Мілоан» було перераховано кошти у розмірі 10000,00грн; виписку з карткового рахунку про рух коштів відкритого до платіжної картки НОМЕР_4 за період з 23.07.2021 по 24.07.2021 на яку 23.07.2021 ТОВ «Мілоан» було перераховано кошти у розмірі 10000,00 грн.

03.10.2024, ознайомившись з матеріалами справи, суд встановив, що позивач не виконав вимоги суду викладені в ухвалі від 10.06.2024 та не надав належних письмових (електронних) доказів на ствердження своїх позовних вимог, які стосуються безпосередньо позовних вимог, зокрема кредитних правовідносин щодо яких він звернувся до суду, а саме позивач не надав первинних бухгалтерських та платіжних документів, якими б підтверджувалося перерахування кредитних коштів на рахунок ОСОБА_1 , який би був зазначений у договорах, а також документів, які б надавали можливість ідентифікувати належність відповідних рахунків відповідачу.

Зокрема, як вбачається з матеріалів справи, позивач стверджує, що до нього перейшли права грошової вимоги за договором про споживчий кредит № 101151827, укладеним 23.07.2021 між ТОФ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 . При цьому позивач у позовній заяві посилаєсться на договір факторингу № 30-11-65 від 30.11.2021 укладений між ТОВ «Вердикт Капітал та ТОВ «МІЛОАН» за яким було відступлено право грошової вимоги та на договір від 10.03.2023, за яким ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право грошової вимоги ТОВ «Коллект Центр». Загальний розмір заборгованості за споживчим кредитом становить 61524,92 гривні.

Одночасно суд вважає за необхідне зазначити, що лише у разі коли договір укладається у паперовій формі та в електронній формі обидві форми є оригіналом.

Оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги" стаття 7.

Постанова Верховного Суду від 22 березня 2023 року у справі № 755/1549/22: зазначає, що отримавши процесуальні документи в електронній формі, суд має здійснити перевірку, чи містить такий документ електронний підпис. Доступ до перевірки електронного підпису є відкритим, а тому суд має можливість та зобов`язаний достовірно встановити, що особа, яка подає процесуальний документ до суду, підписала його електронним підписом, який прирівнюється до власноручного. Апеляційний суд не врахував, що оригіналом є саме документ в електронній формі, а його паперова форма - відтворена на папері копія. Тож передусім суд має досліджувати на предмет підписання електронний документ, а не його паперову копію.

Наразі процесуальний закон оперує трьома поняттями - «оригінал», «електронна копія» та «письмова копія» електронного доказу тощо.

Закон України «Про електронні документи та електронний документообіг» тлумачить «оригінал електронного документа» як електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним чи прирівняним до власноручного підписом автора. У випадку, коли автор створює ідентичні за інформацією та реквізитами електронні документи або коли надсилає електронний документ кільком адресатам чи зберігає його на кількох носіях, то усі вони є оригіналами та мають однакову юридичну силу.

Суд доходить висновку, що за наведених обставин на час розгляду справи, не видається можливим установленим порядком безспірно з`ясувати обставини щодо договірних відносин між сторонами та умов, на яких були, як стверджує позивач, отриманні ним права грошової вимоги за кредитними зобов`язаннями відповідача, зокрема, щодо відповідальності за порушення ним грошових зобов`язань.

Отже, на думку суду не надання позивачем належних та допустимих доказів отримання та користування ОСОБА_1 кредитними коштами, про стягнення яких було заявлено позивачем вказує на не виконання ухвали суду від 10.06.2024 та відсутність можливості доведеності позивачем заявлених ним позовних вимог, а як наслідок неможливості розгляду такої справи по суті.

Одночасно позивач не навів обґрунтованих, належних причин неможливості виконання ухвали суду від 10.06.2024. Слід зазначити, що тягар доведення неможливості належно виконати ухвалу суду лежить на виконавцеві. Позивач не навів жодної обґрунтованої причини, яка би звільнила його від обов`язку щодо доказування правомірності звернення до суду з таким позовом. Стаття 81 ЦПК України закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Згідно ч.2 ст. 100 ЦПК України електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги". Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу.

Одночасно слід зазначити, що позивач переклав свої обов`язки щодо доказування правомірності звернення з таким позовом на суд та не врахував, що за нормами визначеними чинним законодавством, при купівлі права вимоги позивачем, фактор зобов`язується самостійно (без участі клієнта) щодо прав вимоги, стосовно яких здійснюється примусове стягнення заборгованості в судовому порядку або у виконавчому провадженні, підготувати та подати заяви про заміну сторони у таких провадженнях до відповідних інстанцій для здійснення процесуального правонаступництва. Після підписання сторонами реєстру відступлених прав вимоги, в день такого підписання, клієнт передає, а фактор зобов`язаний прийняти документацію, про що сторонами складається Акт приймання-передачі.

Тобто при укладенні договорів факторингу за яким позивачу перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 , саме ТОВ « Коллект центр» повинні були отримати і пакет документів, щодо кредитних правовідносин за якими вони отримали право грошової вимоги, а відтак в подальшому при виникненні спору надати їх на ствердження своїх вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач отримав ухвалу про відкриття провадження та витребування письмових доказів - 10.06.2024 в системі «Електронний Суд» в електронному кабінеті, ухвалу про продовження строків розгляду справи - 09.07.2024, ухвалу про продовження строків розгляду - 16.09.2024 ( а.с. 96, 97, 98).

Згідно положень визначених ч. 7 ст. 14 ЦПК України, що перегукується з пунктом 17 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС визначено, що особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Однак незважаючи на належне повідомлення та отримання позивачем процесуальних документів суду, як вже зазначалося вище, станом на 03.10.2024 ухвала від 10.06.2024 не виконана і як наслідок витребувані судом оригінали письмових доказів на ствердження виниклих кредитних правовідносин позивачем надані не були, належного обґрунтування щодо причин ненадання таких доказів також позивачем не наведено.

Відповідно до статті 6 Європейської конвенції з прав людини, Україна зобов`язана гарантувати дотримання «справедливого і публічного розгляду справ впродовж розумного строку» в судочинстві.

За приписами ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Згідно вимог ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до ч. 10 ст. 84 Цивільного процесуального кодексу України у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Правосуддя має бути швидким. Тривала невиправдана затримка процесу практично рівнозначна відмові в правосудді. (Рішення Суду у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16.12.92, (Judgement of ECHR of 16 December 1992 De Geouffre de la Pradelle v. France // Series A N 253- В).

З цього приводу прецедентними є також рішення Європейського суду з прав людини у справах "Осман проти Сполученого королівства" від 28.10.98 та "Креуз проти Польщі" від 19.06.2001. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Суд зазначає, що повернення позовної заяви позивачеві свідчить не про допущення судом надмірного формалізму, а про вчинення дій, направлених на упорядкування процесуальних правовідносин, тобто є необхідним (позитивним) формалізмом, який сприяє належному здійсненню правосуддя. При цьому, така процесуальна дія не є порушенням права позивача на доступ до суду в розумінні норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, оскільки відповідно до частини 2 статті 257 ЦПК України не позбавляє позивача права на повторне звернення до суду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

Враховуючи викладене, та, що для вирішення такого спору і для прийняття судового рішення на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, не надання позивачем витребуваних письмових ( електронних) доказів, а також не повідомлення про неможливість подання таких доказів у строк встановлений судом, унеможливлює встановлення усіх фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, а відтак в силу наведених вище положень статті 257 ЦПК України, позовна заява підлягає залишенню без розгляду.

Враховуючи викладене, керуючись п. 9 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Залишити без розгляду позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит.

Роз`яснити позивачу право на повторне звернення до суду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Г. Л. Моргун