З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 вересня 2024 року Солом`янський районний суд м. Києва
у складі: головуючого-судді Букіної О.М.
при секретарі Кавун В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
АТ «Перший український міжнародний банк» звернулося в суд з зазначеним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 143586,34 грн. та судовий збір у розмірі 2422,40 грн.
З урахуванням викладеного вище, просить суд позов задовольнити.
30.04.2024 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М.
06.05.2024 до суду надійшла інформація про зареєстроване місце проживання відповідача.
Ухвалою суду від 07 травня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в підготовчому засіданні з повідомленням сторін.
Копію ухвали про відкриття підготовчого засідання та призначення справи до судового розгляду направлено на адресу позивача та відповідача. Відповідачем копія ухвали суду від 7.05.2024р. не отримана. Конверт з копією ухвали, який направлявся відповідачу за адресою місця реєстрації, повернувся до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання».
Позовну заяву з додатками направлено на адресу відповідача позивачем, що підтверджується копією квитанції з описом вкладення ПАТ «Укрпошта».
Ухвалою суду від 20 червня 2024 року в справі закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.
Копію ухвали про закриття підготовчого засідання та призначення справи до судового розгляду направлено на адресу позивача та відповідача. Відповідачем копія ухвали суду від 20.06.2024р. не отримана. Конверт з копією ухвали, який направлявся відповідачу за адресою місця реєстрації, повернувся до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання».
Позивач у позовній заяві просить суд розглянути справу в спрощеному позовному провадженні та за відсутності представника банку. Проти винесення судом заочного рішення в справі не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив.
Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).
Таким чином, відповідач, враховуючи положення статей 128, 130 ЦПК України, вважається таким, що повідомлений належним чином про дату, час та місце судового засідання.
Жодних заяв, клопотань, пояснень з приводу позовних вимог або заперечень на позовні вимоги в будь-якій іншій формі від відповідача на адресу Солом`янського районного суду міста Києва не надходило, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості встановити позицію останнього щодо предмету спору.
Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:
1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;
2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;
3) відповідач не подав відзив;
4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З матеріалів поданого позову вбачається, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечує.
Таким чином суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи із ухваленням заочного рішення за наявними у справі доказами.
Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, керуючись частиною другою статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.
Статтею 629 ЦК зазначено, що Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Статтями 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору.
Цивільний кодекс крім обов`язку належного виконання зобов`язання встановлює також принцип своєчасного виконання: відповідно до п.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк.
Відповідно до п. 1 ст. 1050 ЦКУ та аб. 2 ч. 10 ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів» позивач, як кредитодавець має право вимагати повернення усієї суми заборгованості, якщо відповідач, як позичальник прострочив сплату чергових платежів понад 1 місяць. Позивач направив письмову вимогу Відповідачу на адресу місця проживання, яку він зазначив у анкеті на отримання кредиту. Тому Позивач виконав свій обов`язок щодо претензійної роботи належним чином.
Цивільний кодекс крім обов`язку належного виконання зобов`язання встановлює, також принцип своєчасності його виконання: відповідно до п.1 ст. 530 ЦКУ, якщо в зобов`язані встановлений строк його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк.
Також з матеріалів справи вбачається, що відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином.
Позивач направив письмову вимогу відповідачу на адресу місця проживання, яку він зазначив в анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачем не була погашена.
Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. У ч. 2 цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно з ч. 1 ст. 638 договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Статтею 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або за законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.
Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вказівками закону та договору.
Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Відповідно до укладеного між сторонами договору та ст.ст. 1049, 1050 та 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
З матеріалів справи вбачається, що позичальник своїх зобов`язань за договором належним чином не виконував, не сплачував щомісячні платежі з погашення кредиту та процентів.
З урахування викладеного вище, суд приходить до висновку про стягнення із відповідача на користь позивача 119592,12 грн. - простроченої заборгованості за кредитом, та 14,16 грн. - простроченої заборгованості за процентами.
Що стосується стягнення комісії, то суд звертає увагу на наступне.
Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Згідно Постанови Верховного суду України від 16.11.2016 року (справа № 6-1746цс16), відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо), а відповідно до Постанови Верховного суду України від 06.09.2017 року (справа № 6-2071цс16), за положеннями абзацу третього частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» кредитодавцю забороняється встановлювати в договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону; умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.
Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності та взаємному зв`язку позовна заява підлягає частковому задоволенню.
Враховуючи положення ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2422,40 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15, 16, 252-255, 525-527, 530, 610, 611, 625, 638, 1054.1056-1 ЦК України,ст.ст. 6, 8-13, 18, 19, 77-79, 89, 259, 263-265, 268, 273, 274, 279, 280-282, 354 ЦПК України, суд, -
Позов Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
В іншій частині позову, відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня отримання його копії.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 02.10.2024.

Суддя: Букіна