ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7567/24 Справа № 242/312/24 Суддя у 1-й інстанції - Черков В. Г. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2024 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Бондар Я.М.,

суддів Агєєва О.В., Корчистої О.І.

секретар судового засідання Лідовська А.А.

сторони справи:

позивач Акціонерне товариство «СЕНС БАНК»

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє представник адвокат Гіндрюк Тарас Стефанович на рішення Селидівського міського суду Донецької області від 22 травня 2024 року, ухваленого суддею Черковим В.Г., (відомості про дату складення повного тексту судового рішення відсутні),

ВСТАНОВИВ

У лютому 2024 року Акціонерне товариство «СЕНС БАНК» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що 19.01.2021 року ОСОБА_1 уклав з АТ «Альфа Банк» угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлюваної кредитної лінії №630810161. Банк належним чином свій обов`язок щодо надання позичальнику кредиту виконав.

Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитним договором, яка становить 169 797.16 грн., з яких: - 68,322.78 грн. - тіло кредиту - 15,225.18 грн. - відсотки за користування кредитом - 83,470.30 грн. - просрочене тіло кредиту -2,778.90 грн. - овердрафт (несанкціонована заборгованість.

12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа Банк» на АТ «СЕНС БАНК».

У зв`язку з чим просив стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «СЕНС БАНК» заборгованість за кредитним договором №630810161 у розмірі 169797.16 грн. та суму сплаченого судового збору.

Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 22 травня 2024 року позовні вимоги Акціонерного товариства «СЕНС БАНК», до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволені.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» заборгованість за кредитним договором №630810161 від 09.12.2017, яка станом на 17.07.2023 року становить 169 797(сто шістдесят дев`ять тисяч сімсот дев`яносто сім)грн.16 коп., з яких: - 68322 (шістдесят вісім тисяч триста двадцять дві)грн.78 коп. - тіло кредиту 15225 (п`ятнадцять тисяч двісті двадцять п`ять)грн.18 коп. - відсотки за користування кредитом 83470 (вісімдесят три тисячі чотириста сімдесят)грн..30 коп. - просрочене тіло кредиту -2778(дві тисячі сімсот сімдесят вісім)грн. 90 коп. - овердрафт (несанкціонована заборгованість).

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» судовий збір у розмірі 3028(три тисячі двадцять вісім)грн.00 коп.

Відповідач ОСОБА_1 , будучи незгодним з ухваленим судовим рішенням через свого представника адвоката Гіндрюка Т.С. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на те, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, а оскаржуване судове рішення вимогам матеріального і процесуального права, просить його скасувати, ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог та стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати по справі.

При цьому, скаржник зазначає, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами факт укладення між сторонами кредитного договору та погодження сторонами всіх його істотних умов, не доведено отримання відповідачем кредитної картки, а виписка по рахунку не відповідає встановленим до неї вимогам та не підтверджує укладення кредитного договору та видачу відповідачу кредитних коштів. Вказує, що самі умови кредитування не долучені позивачем до позовної заяви, а ті умови, що частково зазначені у паспорті споживчого кредиту є суперечливими. Зазначає, що у даному випадку підлягає застосуванню позиція Верховного Суду у постанові від 12 червня 2023 року у справі №175/966/21, згідно якої сама по собі анкета-заява про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, без надання належних та допустимих доказів, що підтверджують укладення кредитного договору, не може бути підставою для стягнення процентів за користування кредитом, пені та штрафів за невиконання кредитного договору, оскільки така анкета-заява не може розцінюватись як стандартна (типова) форма кредитного договору. Звертає увагу на те, що з розрахунку заборгованості неможливо встановити розмір процентної ставки за якою нараховані проценти до стягнення. До того ж, відповідно до п.18 Прикінцевих та перехідних Положень ЦК України проценти, нараховані після строку кредитування, які вважаються мірою відповідальності за порушення зобов`язань, не підягають нарахуванню та стягненню у воєнний час, тому порядок нарахування та сплати процентів позивачем не доведено, відповідно у цій частині позов не підлягає задоволенню.

Представник відповідача вказує, що позивачем не надано пояснення, а судом залишено поза увагою щодо вимог про стягнення суми овердрафту 2 778,90 грн. (несанкціонована заборгованість). Зазначає, що якщо це прихована пеня чи штраф, то така сума не підлягає нарахуванню та стягненню в період воєнного стану, тому позов і у цій частині не підлягає задоволенню.

Також представник відповідача вказує, що ні позовна заява, ні додані до неї документи не пояснюють як утворилась сума заборгованості за тіло кредиту та прострочене тіло кредиту та з якого часу обліковується прострочена заборгованість. Зазначає, що заявлені Банком до стягнення суми заборгованості документально та нормативно не підтверджені, тому відсутні підстави для задоволення позову.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Заслухавши суддю доповідача, вислухавши думку представника відповідача ОСОБА_2 , який підтримав доводи і вимоги апеляційної скарги, просив їх задовольнити з викладених у скарзі підстав, скасувати оскаржуване судове рішення, ухвалити нове про відмову у позові, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, заявлених позовних вимог, за наявними у справі матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга сторони відповідача підлягає частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового судового рішення, з огляду на таке.

Судом встановлено, що 09.12.2017 року ОСОБА_1 підписано анкету-заяву про акцепт публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення договору про банківське обслуговування фізичних осіб у АТ «Альфа-Банк» та паспорт споживчого кредиту, яким передбачено наступні умови: ліміт кредитної лінії 200 000,00 грн., процентна ставка 39,9 % річних, обов`язковий мінімальний платіж 7% від суми загальної заборгованості за кредитною лінією.

09.12.2017 року ОСОБА_1 підписав оферту на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії в АТ «Альфа-Банк». Зазначеною офертою визначено такі умови обслуговування: ліміт кредитної лінії 200 000,00 грн., процентна ставка 39,99 % річних, обов`язковий мінімальний платіж 7% від суми загальної заборгованості за кредитною лінією та зазначено порядок погашення кредиту

12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про зміні найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань 30 листопада 2022 року.

З розрахунку заборгованості за договором №631327029 від 09.12.2017 року вбачається, що станом на 17.07.2023 року заборгованість ОСОБА_1 становить 169 797.16 грн., з яких: - 68 322.78 грн. - тіло кредиту 15 225.18 грн. - відсотки за користування кредитом 83 470.30 грн. - просрочене тіло кредиту 2 778.90 грн. - овердрафт (несанкціонована заборгованість).

Підписавши 09 грудня 2017 року паспорт споживчого кредиту, відповідач підтвердив отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту.

На підтвердження суми заборгованості надано виписку за договором №630810161, укладеним з ОСОБА_1 за період з 09.12.2017 року по 17.07.2023 року, яка містить інформацію щодо всіх здійснених відповідачем платіжних операцій та з якої вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами та частково сплачував заборгованість за договором, що підтверджує факт укладення кредитного договору.

Відповідно до положень ч.4 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно положень п.5 ч.3 ст.376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо судове рішення не підписано будь-ким із суддів або підписано не тими суддями, які зазначені у рішенні.

За змістом ч.8 ст.259 ЦПК України усі судові рішення викладаються письмово у паперовій та електронній формах.

Судові рішення викладаються в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, шляхом заповнення відповідних форм процесуальних документів, у порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів), та оприлюднюються в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). На судове рішення, викладене в електронній формі, накладається кваліфікований електронний підпис судді (у разі колегіального розгляду - кваліфіковані електронні підписи всіх суддів, що входять до складу колегії).

Паперова форма судового рішення наявного в матеріалах справи не підписана суддею Черковим В.Г., що є підставою для скасування судового рішення і ухвалення нового судового рішення про задоволення позовних вимог Банку.

Згідно з ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому, зі змісту ст.ст.55, 124 Конституції України та ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод випливає, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ст. 76-81 ЦПК України засобами доказування у цивільній справі є письмові, речові і електронні докази, висновки експерта, показання свідків. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно ст.612 ЦК України - боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «Сенс Банк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому вони повинні бути зрозумілі всім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ст.1049 Кодексу, вказаного вище, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Позивачем на підтвердження заявлених позовних вимог суду надано наступні докази: оферта на укладення угоди про обслуговуванн кредитної картки та відкриття відновлювально кредитної лінії від 09.12.2017 (а.с.5); Анкета заява про акцент Публвічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк» про укладення Договору про банківське обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Альфа-Банк» від 09.12.2017; Паспорт споживчого кредиту (а.с.6), які особисто підписані позичальником ОСОБА_1 ; Акцепт на укладення договору про використання факсимільного відтворення аналогу власноручного підпису та відбитку печатки при укладенні договору добровібного страхування фінансових ризиків держателів платіжних карток; Договір добровільного страхування фінансових ризиків держателів кредитних платіжних карток №248.630810161.111 від 09.12.2017; угода на використанн аналогу підпису клієнта від 09.12.2017; ксерокопію паспорта ОСОБА_1 , довідку про присвоєння ідентифікаційного номера ОСОБА_1 (а.с.6-зворот,7-9); розрахунок заборгованості за кредитним договором №630810161 (а.с.10); розрахунок заборгованості за процентами (а.с.11); виписку по рахунку з кредитною карткою World Debit Mastercard за період з 09.12.2017 по 17.07.2023 (а.с.12-73).

Так, наданими Банком доказами підтверджено що між сторонами укладено кредитний договір 09.12.2017, для відповідача випущено міжнародну платіжну карту MC DEBIT WORLD строком дії на 3 років з моменту випуску. Ліміт кредитної лінії у розмірі до 200 000, 00 грн. Процентна ставка - 39, 99 % річних. Тип процентної вставки - фіксована. Строк кредитування - 12 місяців з можливістю пролонгації дії відновлювальної кредитної лінії на новий строк за умови дотримання клієнтом умов договору.

Щодо отримання кредитної картки та користування кредитними коштами, то банк надав до суду виписку по картрахунку, яка є підтвердженням, що відповідачу було видано платіжну картку та відкрито картрахунок, на який встановлено кредитний ліміт та чітко прослідковується, що відповідач користувався грошима, а отже й отримав кредитну картку, оскільки проведення банківських операцій є неможливим без наявності картки.

Також з розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів чітко вбачається, що відповідач частково сплачував заборгованість за договором.

Банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. На цьому наголосив Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №554/4300/16-ц.

Отже, надана позивачем виписки за картковим рахунком позичальника, підтверджує обставини видачі кредиту та його розміру, а також заборгованість по кредиту, розмір якої відображено у детальному розрахунку.

Таким чином заборгованість відповідача перед позивачем складає розмір 169,797.16 грн., з яких: - 68,322.78 грн. - тіло кредиту - 15,225.18 грн. - відсотки за користування кредитом - 83,470.30 грн. - просрочене тіло кредиту - 2,778.90 грн. - овердрафт (несанкціонована заборгованість).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 отримав кредит, користувався кредитними коштами та частково сплачував заборгованість за договором, що підтверджує факт укладення кредитного договору, власного розрахунку заборгованості не надав та не довів відсутність заборгованості.

Щодо доводів представника відповідача щодо неналежності та не допустимості доказів, наданих АТ «Сенс Банк», колегія суддів зазначає наступне.

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року №254 (чинного на момент розгляду справи судом першої інстанції), та пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою правління Національного банку України від 04 липня 2018 року №75 (чинного на момент розгляду справи судом апеляційної інстанції) виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі №200/5647/18 (провадження №61-9618св18) та у постанові від 28.10.2020 року у справі №760/7792/14-ц.

Доводи представника відповідача щодо неналежності та не допустимості доказів наданих АТ «Сенс Банк» є такими, що не заслуговують на увагу та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Частиною 1 та 2 ст. 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Дослідивши обставини справи та надані докази, колегія суддів, беречи до уваги те, що жодних доказів на спростування заборгованості за кредитом відповідач суду не надав, дійшла до висновку, що позовні вимоги АТ «Сенс Банк» є обґрунтованими та підлягають повному задоволенню.

Оскільки рішення суду скасовано у зв`язку з його не підписанням суддею та ухвалено таке ж саме судове рішення про задоволення позовних вимог Банку, понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 4 542,00 грн. за подачу апеляційної скарги залишаються за відповідачем.

Керуючисьст.ст.367, 368, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє представник адвокат Гіндрюк Тарас Стефанович задовольнити частково.

Рішення Селидівського міського суду Донецької області від 22 травня 2024 року скасувати, ухвалити нове судове рішення.

Позовні вимоги Акціонерного товариства «СЕНС БАНК», до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» заборгованість за кредитним договором №630810161 від 09.12.2017, яка станом на 17.07.2023 року становить 169 797(сто шістдесят дев`ять тисяч сімсот дев`яносто сім)грн.16 коп., з яких: - 68322 (шістдесят вісім тисяч триста двадцять дві)грн.78 коп. - тіло кредиту 15225 (п`ятнадцять тисяч двісті двадцять п`ять)грн.18 коп. - відсотки за користування кредитом 83470 (вісімдесят три тисячі чотириста сімдесят)грн.30 коп. - прострочене тіло кредиту -2778(дві тисячі сімсот сімдесят вісім)грн. 90 коп. - овердрафт (несанкціонована заборгованість).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» судовий збір у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім)грн.00 коп.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 30 вересня 2024 року.

Головуючий:

Судді: