Справа № 548/1990/24
Р І Ш Е Н Н Я Провадження №2/548/611/24

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.09.2024 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді- Миркушіної Н.С.,

за участю секретаря судового засідання - Калініченко А.В.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Хорол в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до Хорольського районного суду з вищевказаним позовом.

ОСОБА_1 мотивує позов тим, що відповідач ОСОБА_2 , єбатьком її дітей: повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позивач зазначає, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей згідно ст. 180 Сімейного кодексу не надає, чим порушує вимоги ст. 180 Сімейного Кодексу України, яка передбачає, що батьки зобов"язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Позивач просила стягнути з відповідача аліменти на утримання 2 дітей в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на її користь та витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 3 000, 00 грн.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Хорольського районного суду Полтавської області від 09.09.2024 року відкрито провадження по справі та призначено справу до підготовчого судового засідання за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, в позовній заяві просила розглянути справу за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що за результатами розгляду справи в межах спрощеного провадження має бути ухвалене рішення, яким позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Дослідивши наявні в справі матеріали, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст.13 ЦПК України).

Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на його фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження.

Відповідно дост. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статями 122 та 125 цього Кодексу.

Судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження Серія НОМЕР_1 та Серія НОМЕР_2 .

Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись на дитину визначається судом.

Згідно ч.2 ст.183 Сімейного кодексу України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Відповідно до п.п. 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 5 «Рівноправність подружжя» Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом України № 475/97-ВРвід 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Принцип рівноправності подружжя також передбачає рівність їх обов`язків щодо матеріального забезпечення їхніх дітей, яке, з огляду на вимоги сімейного законодавства не може бути меншим від рівня, необхідного дитині для гармонійного розвитку, а тому з огляду на наявність матеріального обов`язку батька, який є працездатним та має можливість надавати мінімальну фінансову допомогу дитині, суд не може прийняти недостатній заробіток відповідача, як обставину, що є підставою для зменшення розміру аліментів.

З урахуванням встановлених обставин, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей, суд дійшов висновку, що заявлена позивачем вимога про стягнення аліментів на утримання дітей ґрунтується на положеннях Сімейного кодексу України, відповідає інтересам дітей, її рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дітей, і призведе до рівності прав дитини на утримання від батька відповідно до положень Закону.

Оскількисудом встановлено, що відповідач працездатний, на утриманні неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб не має, так як доказів протилежного він не надав, як і не надав доказів того що не працевлаштований та не отримує жодного іншого доходу, а тому спроможний надавати матеріальну допомогу. Виходячи з вищевикладеного суд прийшов до висновку, що відповідач повинен сплачувати аліменти на своїх дітейі стягнення з відповідача слід проводити в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), оскільки саме такий розмір буде відповідати вимогам розумності, справедливості та інтересам дітей.

На думку суду, визначений спосіб та розмір стягнення аліментів призведе також до рівності прав дітей на утримання від обох батьків відповідно до положень Закону.

Відповідно до ст.79 ч.1 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, тобто з 05.09.2024 року

Відповідно до ст. 430 ч.1 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 3 000, 00 грн. та приймаючи до уваги, що позивач звільнений від сплати судового збору, підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в сумі 1 211, 20 грн.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.180-182,183СК України, ст.ст.1-18,76-81,141,209-241,259,263-265,268, 280 -283, 354,355 ЦПК України,суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей,- задовольнити повністю.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , остання відома адреса проживання АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 аліменти на утримання дітей: неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви, а саме з 05.09.2024 року і до досягнення дітьми повноліття, на користь їх матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 .

Рішення в частині стягнення аліментів з ОСОБА_2 в сумах платежів за 1 місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , остання відома адреса проживання АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 на користь держави судовий збір в розмірі 1 211, 20 грн.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , остання відома адреса проживання АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 3 000,00 грн.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавсько апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до пп.15.5 п.15розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України,до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Хорольський районний суд Полтавської області.

Повний текст судового рішення складено 30.09.2024 року.

Суддя: Н.С.Миркушіна