Справа № 553/2331/24
Провадження № 2/553/1269/2024
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

30.09.2024м. Полтава

Ленінський районний суд міста Полтави у складі:

головуючого судді Москаленко В.В.

за участю

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

секретаря судового засідання Микуці К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , про стягнення додаткових витрат на дитину,-

В С Т А Н О В И В:

15.07.2024 ОСОБА_1 звернулася до Ленінського районного суду міста Полтави з позовом до ОСОБА_3 , в якому просить стягнути з відповідача на свою користь понесені додаткові витрати на дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 3171,69 грн.

Позовні вимоги мотивує тим, що з 09 серпня 2003 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, 04.04.2023 нею була подана заява про розірвання шлюбу. Від шлюбу сторони мають спільних дітей, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_1 . Старша дитина навчається в Словаччині, менша проживає разом із нею та перебуває повністю на її утриманні. 12.06.2024 позивачка звернулась до суду із заявою про стягнення аліментів з відповідача. 19.06.2024 позивачка повезла дитину на відпочинок для оздоровлення до Карпат та Львова. Через ситуацію в сім`ї дитина замикається в собі, окільки вони з дитиною досі живуть в одній квартирі з відповідачем, в квартирі несприятлива психологічна атмосфера для дитини. Понесені позивачкою витрати становлять 4500,00 грн..вартість путівки з харчуванням. Загальна сума витрат на відпочинок з квитками на потяг, екскурсіями та додатковим харчуванням у Львові становить 6343,37 грн. Отже, за твердженням позивачки, відповідач повинен сплатити половину вартості понесених витрат на відпочинок дитини, що становить 3171,69 грн. Відповідач є працездатним, перебуває на військовій службі у в/ч НОМЕР_1 і отримує заробітну плату в розмірі 55000,00 грн. (заробітна плата і премія), інших дітей не має, аліментів нікому не сплачує, а тому має можливість оплатити половину додаткових витрат на дитину.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 08 серпня 2024 року у вказаній справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомлення (викликом) сторін, призначене у справі перше судове засідання.

29.08.2024 від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача зазначив, що з 09.08.2003 перебував у зареєстрованому шлюбі з позивачкою. Шлюб розірваний за ініціативою позивачки рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 15.07.2024 у справі № 553/1126/24. 06.08.2024 Ленінським районним судом м. Полтави виданий судовий наказ у справі № 553/1907/24, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового віку для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, починаючи з дати подання заяви до суду, а саме: з 12.06.2024 й до досягнення ОСОБА_5 , повноліття, а саме: до ІНФОРМАЦІЯ_3 , а потім, починаючи з 04.09.2024, стягувати аліменти у розмірі частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до досягнення повноліття ОСОБА_4 . В даному провадженні ОСОБА_1 заявлена

вимога про стягнення додаткових витрат на дитину, а саме: на відпочинок для оздоровлення в ОСОБА_6 та Львові. Позивачка не надала належних та допустимих доказів та не навела обставин, які б свідчили про необхідність стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину, а саме на купівлю туру до Карпат та м. Львів в червні 2024 року і витрат, пов`язаних з цим відпочинком. Витрати на купівлю туру до Карпат та м. Львів не є належним підтвердженням того, що таке оздоровлення необхідно було проводити саме у ОСОБА_6 та Львові. Позивач самостійно на власний розсуд обрала місце відпочинку, не надавши підтверджень, що такий відпочинок зумовлений особливими обставинами. Зважаючи, що психологічний стан дитини став підставою для понесення додаткових витрат, позивачем не надані докази, що підтверджують потребу у відпочинку дитини та рекомендації лікаря про оздоровлення саме в Карпатах та м. Львові. Враховуючи зазначені обставини, представник відповідача просив відмовити позивачці у позові.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 підтримала позовній вимоги, надала суду пояснення, аналогічні викладеним у позові, додатково зазначила, що станом на час розгляду справи шлюб між нею та відповідачем розірваний за рішенням суду, позивач отримала судовий наказ про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей та пред`явила його до виконання. Виплат за судовим наказом ще не отримувала.

Представник відповідача адвокат Лук`янченко О.А. в судовому засіданні просив відмовити позивачці у задоволенні позову, надав пояснення, аналогічні викладеним у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення позивачки та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов таких висновків.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Суд установив, що з 09.08.2003 сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірваний рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 15.07.2024 (а.с. 17).

Від шлюбу мають спільного сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с. 7).

Відповідно до довідки КП «Житлово-експлуатаційна організація № 2» Полтавської міської ради від 12.06.2024 за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 16).

У позовній заяві позивач зазначає, що понесла додаткові витрати на утримання спільної з відповідачем дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо відпочинку та оздоровлення дитини у Карпатах та у м. Львів.

На підтвердження додаткових витрат позивачкою до позовної заяви додані: копія посадочного документа від 09.06.2024 на ім`я ОСОБА_4 , відправлення: м. Львів, призначення: Полтава-Київська, вартістю 398,06 грн. (а.с. 8); копія посадочного документа від 29.05.2024 на ім`я ОСОБА_4 , відправлення: Полтава-Київська, призначення: Ходорів, вартістю 459,01 грн. (а.с. 9); копії квитанцій щодо придбання продуктів харчування в їдальні Львівського національного університету ім. Івана Франка від 24.06.2024 та від 25.06.2024 на суму 40,35 грн., 127,85 грн., 138,10 грн. (а.с. 10), копію квитанції ОСОБА_7 від 25.06.2024 на суму 380,00 грн, копію посадкового квитка від 19.06.2024 на маршрут смт. Вигода ур. Дубовий кут вартістю 200,00 грн., копію квитанції Замок «Паланок», м. Мукачево, від 20.06.2024, вартістю 100,00 грн. (а.с. 11), копії квитанцій щодо придбання продуктів харчування від 24.06.2024 на суму 504,24 грн., копію квитанції ФОП ОСОБА_8 на відвідування басейну, від 20.06.2024, вартістю 80,00 грн. (а.с. 12); копію ваучера ФОП ОСОБА_9 № НОМЕР_3 на імя ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , на поїздку «Тур в Карпати на 5 днів», терміном: 19-23.06.2024, вартість туру з харчуванням для дитини 4500,00 грн., вартість туру без харчування для дорослого 2900,00 грн. (а.с. 13), копію договору на туристичне обслуговування від 28.05.2024 № 28-05-24, укладеного між ФОП ОСОБА_9 та ОСОБА_1 щодо організації туру «Карпати на 5 днів» для ОСОБА_1 та ОСОБА_4 у складі туристичної групи (а.с. 14-15).

Згідно з частинами першою та другою статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від

27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частиною першою статті 51 Конституції України встановлено обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Положеннями частин першої та другої статті 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Частинами першою-третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення одноразово, періодично або постійно.

Таким чином, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів, і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі виникнення спору.

Суд при розгляді позову виходить з того, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається згаданою вище статтею.

До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу, тощо. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

Такі висновки щодо застосування норм права викладені в постановах Верховного Суду від 29 квітня 2022 року у справі № 761/27222/20, від 26 серпня 2020 року у справі

№ 336/1488/19.

Позивачем зазначено, що у зв`язку із відпочинком дитини у Карпатах та в м. Львів у червні 2024 року, нею понесені витрати на загальну суму 6343,37 грн.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, позивачем не доведено, що відпочинок дитини саме у Карпатах та м. Львові є необхідним для оздоровлення дитини, не надано жодного доказу на підтвердження стану здоров`я дитини, потреби в її оздоровленні, не доведено існування особливих обставин, які зумовили б необхідність вказаної поїздки. Крім того, не надано доказів на підтвердження того, що між нею та відповідачем були узгоджені питання щодо відпочинку спільної дитини, тобто місце відпочинку було обране позивачем на власний розсуд, без погодження із відповідачем.

Суд також зазначає ,що відповідач не надала доказів оплати вартості путівки.

Щодо витрат на харчування, суд вказує ,що витрати на купівлю продуктів покриваються сплатою аліментів.

Отже, суд вважає, що понесені позивачем витрати не викликані особливими обставинами, передбаченими частиною першою статті 185 СК України, оскільки позивачем не доведено, що зазначені нею витрати, обумовлені оздоровленням дитини, тому суд приходить до висновку про необґрунтованість вимог позивача та відмову в їх задоволенні.

З огляду на те, що суд відмовляє у позові, тому на підставі статті 141 ЦПК України розподіл судових витрат не здійснюється.

На підставі викладеного, керуючись статтями 84, 91, 141, 180-181, 185 СК України, статтями 2, 4, 10, 12, 13, 76-81, 89, 141, 258, 263, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на дитину - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо учасників справи:

позивач ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя В.В.Москаленко