Справа № 526/1649/24
Провадження № 2/526/857/2024
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

01 жовтня 2024 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - Киричка С.А.,

з участю секретаря Широколави О.В.,

представника відповідача - ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Гадяч цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Заєць Ніна Миколаївна про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

встановив:

у травні 2024 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Заєць Ніна Миколаївна про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Просив визначити додатковий строк для прийняття спадщини, що залишилася після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 баби ОСОБА_4 як спадкоємцю першої черги за правом представлення. В обґрунтування позову зазначив, що пропустив строк звернення з заявою про прийняття спадщини після померлої, оскільки в січні 2024 року планував до закінчення шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини звернутися до нотаріуса, але захворів та перебував на лікуванні. У квітні 2024 року на його адресу надійшло повідомлення приватного нотаріуса про те, що після смерті ОСОБА_4 відкрита спадкова справа та роз`яснено положення ст..1266 ЦК України щодо спадкування за правом представлення, а також право звернутися до суду щодо продовження строку для подання заяви про прийняття спадщини. Окрім того зазначив, що відповідач ОСОБА_2 не погоджується на включення його до кола осіб, які мають право на спадкування, так як вона здійснювала догляд за матір`ю ОСОБА_4 та виключно вона заслуговує на спадщину.

Ухвалою суду від 08 травня 2024 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче засідання.

У судове засідання позивач не з`явився, надав до суду заяву, просив розглянути справу без його участі у зв`язку з неможливістю явки до суду.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, зокрема з тих підстав, що у позивача був достатній строк до його захворювання звернутися з заявою про прийняття спадщин до нотаріуса, а також не зрозуміло, чи звертався позивач з заявою до нотаріуса поза межами шестимісячного строку і чи виносилась постанова нотаріусом про відмову у прийнятті заяви чи про відмову у вчиненні нотаріальної дії ( у видачі свідоцтва про право на спадщину). Також просили стягнути на користь відповідачки витрати на професійну правничу допомогу згідно наданих підтверджуючих документів.

Третя особа приватний нотаріус Заєць Н.М. у судове засідання не з`явилася, надала письмові пояснення по суті спору та заяву про розгляд справи за її відсутності.

Суд, заслухавши пояснення відповідача та ї представника, дослідивши матеріли справи, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст. ст. 4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Вирішуючи справу по суті позовних вимог, суд виходив з положень ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України про обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Доведенню підлягають обставини, які мають значення для прийняття рішення по справі і по яким у сторін і інших осіб, які приймають участь у справі, виникає спір.

Відповідно до вимог ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України доказами являються будь-які фактичні данні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення сторін та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних у якості свідків, пояснень свідків, письмових доказів, речових доказів, тощо.

Згідно пояснень у судовому засіданні відповідачки ОСОБА_2 вона здійснювала догляд за матір`ю ОСОБА_4 в останні місяці її життя та здійснила її поховання. Відповідач не відвідував ОСОБА_4 , але знав про те, що вона померла, тому міг подати відповідну заяву про прийняття спадщини. Щодо включення відповідача в коло спадкоємців вона заперечує, оскільки відповідач забрав без дозволу з господарства померлої сільськогосподарську техніку, яка там знаходилась.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 , про що складено відповідний актовий запис 17.07.2023 року № 50, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 від 10.04.2024 року .

ОСОБА_3 є онуком померлої ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про його народження та копією свідоцтва про народження його батька ОСОБА_5 .

Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Петрівсько-Роменської сільської радою від 26.04.2024 № 105 ОСОБА_4 проживала за адресою: АДРЕСА_1 одна, на день смерті інші зареєстровані відсутні.

Згідно Виписки з амбулаторної карти ОСОБА_3 перебував на лікуванні в період з 06.01.2024 по 18.01.2024 року в денному стаціонарі Сергіївської АЗПСМ.

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкоємцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Згідно з частиною третьою ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, втому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Таким чином, хвороба позивача є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

Судом також враховується незначний проміжок часу, протягом якого позивач допустив пропуск строку подачі заяви про прийняття спадщини та обставина, що після повідомлення приватного нотаріуса про відкриття спадщини та необхідність звернення до суду з позовною заявою про поновлення строку для подачі заяви, він у травні 2024 року звернувся з відповідним позовом до суду.

Отже, на підставі викладеного та досліджених доказів, суд дійшов до висновку, що причини, на які посилається позивач щодо пропущення строку для прийняття спадщини після смерті його баби є поважними, пов`язані з об`єктивними обставинами, тому у суду є підстави визначити позивачу додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, тривалістю два місяці, початок перебігу якого вираховувати з дня набрання рішенням суду законної сили.

Судові витрати, понесені відповідачем, відповідно до ст. 141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позову повністю покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 3, 4, 8, 10, 11, 81, 175, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Заєць Ніна Миколаївна про визначення додаткового строку для прийняття спадщини- задовольнити .

Визначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 баби ОСОБА_4 терміном у два місяці .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 04.10.2024 року.

Суддя: С. А. Киричок