Справа № 504/3990/24
Номер провадження 2-н/504/392/24
УХВАЛА

30.09.2024с-ще Доброслав

Суддя Комінтернівського районного суду Одеської області А.Ф. Сафарова, розглянувши заяву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Артьомов О.С. звернувся до Комінтернівського районного суду в інтересах ОСОБА_2 із заявою про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? від заробітку (доходу) боржника, але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку.

Дослідивши зміст даної заяви, а також матеріали провадження, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Згідно з частиною 1 статті 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: 1) заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу; 2) заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано; 3) заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу; 4) наявні обставини, передбачені частиною першою статті 186 цього Кодексу; 5) з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою; 6) судом раніше виданий судовий наказ за тими самими вимогами, за якими заявник просить видати судовий наказ; 7) судом раніше відмовлено у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3 - 6 частини першої цієї статті; 8) із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу; 9) заяву подано з порушенням правил підсудності.

Перелік підстав для відмови у видачі судового наказу є вичерпним.

Так, згідно п.4 ч.2 ст. 163 ЦПК України, у заяві повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються.

Водночас, відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Так, представником заявника у прохальній частині заяви про видачу судового наказу визначено вимогу про стягнення з боржника на користь заявника аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі ? від заробітку (доходу) боржника, але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку.

Так, відповідно до п. 1 ч.1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Таким чином, визначення вимог заявника не відповідає приписам п.4 ч.1 ст. 161 ЦПК України, а тому, враховуючи вище зазначені обставини в задоволенні заяви про видачу судового наказу слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 28,161,162, 163,165,166, 169, 172 ЦПК України, суддя-

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання дитини відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту до Одеського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд Одеської області.

Суддя Сафарова А. Ф.