Червоноармійський районний суд Житомирської області
Справа № 292/1228/24
Номер провадження 2/292/304/24
У Х В А Л А

03 жовтня 2024 року с-ще Пулини

Суддя Червоноармійського районного суду Житомирської області Гуц О.В., розглянувши позовну заяву представника позивачки ОСОБА_1 -адвоката Загурської Аліни Валеріївни до Курненської сільської ради Житомирського району Житомирської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку набувальної давності,-

У С Т А Н О В И В:

03.10.2024 представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат Загурська А.В. звернулася до суду з даним позовом до Курненської сільської ради, в якому просить визнати за ОСОБА_1 право власності за набувальною давністю на квартиру АДРЕСА_1 .

Вивчивши матеріали поданої позовної заяви, вважаю, що вона не відповідає вимогам, встановленим ст.ст.175, 177 ЦПК України до позовної заяви.

Так, позовна заява на ряду з іншими вимогами, повинна містити:

- повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

-зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

- зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні;

- виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Однак , на обгрунтування своїх вимог позивачкою не викладено обставин, які б свідчили про наявність спору між нею та відповідачем та неможливість вирішення вказаного спору в позасудовому порядку, що впливає на наявність чи відсутність спору між сторонами.

Крім того, виходячи зі змісту ст. 344 ЦК, обставинами, які мають значення для справи, і, які повинен довести саме позивач (ч. 1 ст. 60 ЦПК України), є: законний об`єкт володіння; добросовісність володіння; відкритість володіння; давність володіння та його безперервність (тобто строк володіння).

Добросовісність є однією із засад цивільного законодавства, наряду зі справедливістю та розумністю (ст. 3 ЦК).

Незаконний володілець на протязі всього володіння майном повинен бути впевнений, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно з підстав, достатніх для того, щоб мати право власності на нього.

Із змісту позовних вимог вбачається, що позивачкою не обґрунтувано існування правовідносин набувальної давності передбачених ст. 344 ЦК України.

А саме, не зазначено виклад обставин, якими позивачка обґрунтовує добросовісне, відкрите та безперервне володіння чужим майном та не зазначені докази на підтвердження факту такого володіння, а також обставин того , що на це майно не претендують інші особи, оскільки відповідно до наданих до позову доказів (довідки виконкому Курненської сілської ради) , у кв. АДРЕСА_2 зареєстровані та проживають : ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про те вказані особи не залучені до участі у справі .

Крім того, позивачем додано до позовної заяви акт від 12.11.2010, про те, що в квітні 1972 року по рішенню профкомітету були надані 3-х кімнатні квартири в житловому будинку по АДРЕСА_3 - ОСОБА_6 , тоді як, позивачка порушила спір про визнання права власності за набувальною давністю на квартиру АДРЕСА_2 , яка рахувалася за ОСОБА_6 , що потребує уточнення.

Згідно п. 9 частини 1 статті 176 ЦПК України, у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, ціна позову визначається дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

Відповідно до положень пункту а частини 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» №20 від 22.12.1995, вирішуючи питання про грошові стягнення у справах за позовами про захист права приватної власності на майно, суди мають виходити з того, що: вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутністю - за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості. Для її визначення при необхідності призначається експертиза.

Під дійсною вартістю майна розуміється грошова сума, за якою майно може бути продане в даному населеному пункті або місцевості. За таких обставин ціна позову визначається дійсною вартістю нерухомого майна, поняття якої є за своїм змістом і числовим значенням рівнозначне поняттю ринкової вартості.

Згідно зі статтею 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

Таким чином, для правильного визначення ціни позову позивачу необхідно провести оцінку нерухомого майна, право власності на яке вона просить визнати за собою, звернувшись до відповідного експерта (оцінщика) та надавши суду звіт (висновок про ринкову оцінку вартості нерухомого майна).

Однак, до позову не додано доказу на підтвердження вартості житла на час подання позову, що позбавляє можливості визначити розмір судового збору.

При цьому суддя зауважує, що залишення позовної заяви без руху не є обмеженням права позивача на доступ до правосуддя.

Так, згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, сформульованою, зокрема, в рішеннях від 20 травня 2010 року у справі «Пелевін проти України» (пункт 27), від 30 травня 2013 року у справі «Наталія Михайленко проти України» (пункт 31), в яких зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою; регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену, зокрема, у пункті 55 справи «Креуз проти Польщі», про те, що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом першим статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти («Kreuz v. Poland» № 28249/95).

Отже, встановлюючи конкретні вимоги до змісту та форми позовної заяви, а також до документів, які мають бути до неї додані, ЦПК України при цьому покладає обов`язок на суд перевірити виконання позивачем цих вимог та прийнятності позовної заяви на стадії вирішення питання про відкриття провадження по справі.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

На виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху надається позовна заява в новій редакції з її копією та копіями всіх документів, що додаються до неї, відповідно для відповідача.

При таких обставинах позовну заяву слід залишити без руху, про що повідомити позивачці і надати їй строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десять днів з дня вручення ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 353 ЦПК України,-

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву представника позивачки ОСОБА_1 -адвоката Загурської Аліни Валеріївни до Курненської сільської ради Житомирського району Житомирської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку набувальної давності, залишити без руху, про що повідомити позивача.

Надати позивачці строк в межах десяти днів з дня вручення копії ухвали суду для усунення зазначених у ній недоліків.

Роз`яснити позивачці, що якщо відповідно до ухвали суду у встановлений строк вимоги ухвали суду будуть виконані, позовна заява буде вважатися поданою в день первісного її подання, а інакше заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Гуц