Справа № 576/2062/24
Провадження № 2/576/466/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2024 року Глухівський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Колодяжного А.О.,

за участю секретаря Опанасенко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань суду в м. Глухів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Есманської селищної ради, про визнання права на земельну частку (пай) у порядку спадкування за законом, -

встановив:

Позивач звернулась до суду з позовом про визнання за нею у порядку успадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 права на земельну частку (пай) в розмірі 4,93 умовних кадастрових гектарів на території Есманської селищної ради. Позов обґрунтований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її бабуся ОСОБА_2 . Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину немає. До складу спадщини, яка відкрилась після смерті бабусі увійшла земельна частка (пай) в розмірі 4,93 умовних кадастрових гектарів на території Есманської селищної ради. В липні 2024 року позивач звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва у зв`язку із відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу. З цих підстав позивач просила задовольнити її позов.

У судове засідання позивач не з`явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутність.

Відповідач свого представника до суду не направив.

Дослідивши і перевіривши письмові докази та матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частина перша та друга статті 1220 ЦК України). Спадкування може відбуватися за заповітом або за законом. Частинами першою та третьою статті 1268, частиною першою статті 1269, частиною першою статті 1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

За змістом зазначених норм прийняття особою спадщини обумовлюється або постійним проживанням спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини, або, в разі відсутності наведених вище обставин, поданням до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у визначений частиною першою статті 1270 ЦК України строк.

Також, у відповідності до положень статей 548, 549 ЦК Української РСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Позивач не надала суду доказів, які б свідчили про прийняття нею спадщини.

Поряд із цим, суд звертає увагу, що згідно з усталеною судовою практикою у такій категорії спорів (визнання права власності в порядку спадкування), при відсутності інших спадкоємців за заповітом чи за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Натомість, наявність інших спадкоємців за законом чи заповітом є обов`язковою підставою для надання їм статусу відповідача у спірних правовідносинах та можливості відповідати за пред`явленими вимогами. Отже, визначення кола спадкоємців при розгляді такої категорії спорів є обов`язковим.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є виключним правом позивача. Натомість встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Зазначене узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц.

Вирішення спору за відсутності усіх належних відповідачів є порушенням норм процесуального права, яке є обов`язковою підставою для скасування оскаржуваного рішення та ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову.

Верховний Суд у своїй постанові від 14 листопада 2022 року по справі № 450/3887/19, зазначив, що вирішення питання про права спадкоємця без залучення його до участі у справі суперечить закону.

Повертаючись до обставин цієї справи, суд зазначає, що відповідно до інформації Есманської селищної ради від імені ОСОБА_2 у виконкомі Яструбщанської сільської ради від 16 січня 1996 року був посвідчений заповіт на користь ОСОБА_3 .

Оскільки позивач не пред`явила вимог до ОСОБА_3 , яка є належним відповідачем, суд не може задовольнити цей позов, а тому відмовляє у його задоволенні.

При цьому позивач не позбавлена права захистити свої права шляхом пред`явлення у встановленому законом порядку позову про визнання права у порядку спадкування до належного відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 8, 11, 12, 13, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Есманської селищної ради, про визнання права на земельну частку (пай) у порядку спадкування за законом - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Глухівський міськрайонний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.О. Колодяжний