У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого - судді Фазикош О.В., за участю секретаря Павловської К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, без повідомлення учасників справи, заяву представника відповідача адвоката Бирковича Олександра Івановича про відвід головуючого судді від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Сідун Олеся Степанівна, до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, приватний нотаріус Ужгородського районного нотаріального округу Семен Юрій Юрійович, про визнання заповіту недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Сідун О.С., до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Ужгородського районного нотаріального округу Семен Ю.Ю., про визнання заповіту недійсним.

24.01.2024 року на електронну адресу суду представником відповідача ОСОБА_2 адвокатом Бирковичем О.І. подано заяву про відвід головуючого судді Голяни О.В. від розгляду справи.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 січня 2024 року поданий відвід визнано необґрунтованим, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Сідун Олеся Степанівна, до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, приватний нотаріус Ужгородського районного нотаріального округу Семен Юрій Юрійович, про визнання заповіту недійсним, разом із заявою про відвід відповідно до ст. 40 ЦПК України передано до канцелярії Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області для вирішення питання про відвід іншим суддею, який не входить до цього складу суду, визначеним у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, визначено головуючого суддю: Олексій Васильович Фазикош.

Заява мотивована тим, що підготовче судове засідання в даній справі триває із 03 грудня 2021 року - по 17 січня 2024 року. За твердженням адвоката, головуюча суддя є упередженою до відповідачів у даній справі, адже на протязі 2021 -2024 років розгляду даної справи в суді першої інстанції залишає поза процесуальним розглядом та вирішенням письмових двох клопотань відповідача по справі стосовно: визнати обов`язковою явку в судове засідання позивача ОСОБА_1 та про не проведення без явки в судове засідання та встановлення персональних даних позивача по справі - розгляд справи за позовом ОСОБА_1 в Ужгородському міськрайонному суді. Головуюча суддя ігнорує те, що позовну заяву позивач не підписував і до суду не подавав; а місце проживання та взагалі існування позивача ОСОБА_1 із 2019 року по 2024 рік - судом не встановлено. Також адвокат вказує на те, що судом третій рік не розглядається клопотання про витребування оригіналу договору про надання правничої допомоги із адвокатом Сідун О.С. Та, що Сідун О.С. , подає судді неправдиву інформацію та клопотання відкласти розгляд справи з метою підготовки та підписання "мирової угоди" (що не відповідає дійсності).

Адвокат вказує на те, що відповідач по справі та представник адвокат Биркович О.І. категорично заперечували проти проведення 17 січня 2024 року судового засідання без участі відповідача ОСОБА_1 та відсутності представника позивача адвоката Сідун О.С.

За твердженням адвоката, в судовому засіданні 17 січня 2024 року суд порушив ч. 1 ст. 200 ЦПК України, частини 1, 2 ст. 211 ЦПК України та п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Адвокат вважає, що позивач та його представник допустили 17.01.2024 повторну неявку у судове засідання без поважних причин. Однак головуюча суддя Голяна О.В., замість вирішення клопотання у відповідності до вимог ст. 223 ЦПК України про залишення позовної заяви без розгляду із-за повторної неявки позивача та його представника до суду, головуюча суддя вирішила закрити підготовче судове засідання.

При цьому у заяві вказано на те, що суддя не відповідає критерію незалежного і безстороннього суду, що є достатньою підставою для її відводу; не гарантує виключення будь-якого обґрунтованого сумніву стосовно її безсторонності; вказує про наявність у відповідача об`єктивних сумнівів щодо незалежності та безсторонності судді - є протиправний розгляд та вирішення незаконного клопотання позивача про призначення та проведення посмертної судово-психіатричної експертизи померлої "без наявності жодного медичного документа померлої спадкоємця ОСОБА_4 ; суддею незабезпечено достатніх гарантій для виключення будь-якого розумного сумніву з приводу його безсторонності. Окрім того, вказано і на те, що суддею допущено порушення процесуальних строків, ігнорування клопотань відповідача, тощо.

Адвокат просить: заяву про відвід відповідача ОСОБА_2 суді Ужгородського міськрайонного суду Голяна О.В. в справі № 308/14721/21 - задовольнити. Бажають прийняти участь у судовому розгляді заяви про відвід судді Голяна О.В. і просить повідомити про час та місце розгляду справи.

26.01.2024, від представника відповідача ОСОБА_2 , адвоката Бирковича Олександра Івановича надійшла заява про відкладення розгляду справи №308/14721/23 стосовно поданої заяви відповідачем про відвід судді Голяна О.В. у зв`язку із перебуванням його хворобою, до заяви додано медичний висновок про непрацездатність.

Відповідно ч.8 ст.40 ЦПК України питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Згідно ч.8 ст.40 ЦПК України : суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Питання про відвід судді може вирішуватись у судовому засіданні з повідомленням учасників справи лише за ініціативою суду, а не клопотанням учасників справи.

Згідно матеріалів справи, ухвалою суду від 17.01.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду, судове засідання призначено на 09:15 год. 29.01.2024 р.

Дослідивши заяву про відвід та матеріали справи, суд не вбачає підстав для розгляду заяви про відвід судді з повідомленням учасників справи, тому заява про відвід розглядається судом без таких повідомлень, не пізніше призначеного засідання по справі.

Дослідивши матеріали цивільної справи №308/14721/21, заяву про відвід, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 3 ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу, зокрема відповідно до ч.ч. 1,2,5 : суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі; суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення; суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасовано судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі.

Згідно ч. 3 ст.39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження…

Частиною 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Як на підставу відводу заявник, представник відповідача вказує на тривалість підготовчого провадження у справі, не розгляд клопотань відповідача по справі, незадоволення його клопотання про залишення позовної заяви без розгляду тощо.

Дослідивши заяву про відвід судді Голяна О.В., суд доходить висновку, що підставою для заявленого відводу, фактично стало непогодження відповідача із процесуальними рішеннями головуючого по справі судді, що відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України, не може бути підставою для відводу.

Окрім того, з приводу тривалості підготовчого провадження у справі слід зазначити, що підготовче засідання із розгляду даної справи відкладалося неодноразово за клопотанням сторін в тому числі і безпосередньо за заявами представника відповідача адвоката Биркович О І. (заява від 12.01.2022, 31.01.2022, 14.02.2022, 15.03.2022, 02.05.2022, 22.06.2023).

Окрім того, слід зазначити, що у зв`язку з розглядом апеляційної скарги адвоката Бирковича О.І. на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.10.2022 про призначення експертизи, вказана справа перебувала на розгляді у Закарпатському апеляційному суді з 27.10.2023, та повернута до суду першої інстанції 14.03.2023 року. Після чого направлена до експертної установи для виконання ухвали суду від 21.03.2023 про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи. Справа надійшла до суду із експертної установи 06.12.2023 року, судом в той же день постановлено ухвалу про поновлення провадження у справі.

Окрім того, з матеріалів справи встановлено, що судом під час підготовчого провадження вирішувалися клопотання сторін по справі, про що постановлялися відповідні ухвали.

Відповідно до ст. 6 ЦПК України, суд зобов`язаний поважати честь і гідність усіх учасників судового процесу і здійснювати правосуддя на засадах їх рівності перед законом і судом незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних та інших ознак.

Крім того, зі змісту ухвали суду від 17.01.2024 вбачається, що судом констатовано, що від представника позивача по справі Сідун О.С., надійшла заява про проведення судового засідання без їх участі, просить закрити підготовче судове засідання у даній справі та призначити справу до судового розгляду. Так, на підставі ч. 2 ст. 198, ч. 2 ст. 223,ч.1 ст. 200, ч.ч. ст. 211, п.3 ч.1 ст. 257, ст. 223 ЦПК України з урахуванням правового висновку викладеного в постанові Верховного Суду від 1 вересня 2021 у справі №757/54510/17 (провадження №61-2858св21), суд дійшов висновку про відсутність підстав для залишення позову без розгляду. Натомість постановив закрити підготовче провадження у справі, та призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до ч.3 ст. 6 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою дискредитації суду або впливу на безсторонність суду, заклики до невиконання судових рішень забороняються і мають наслідком відповідальність, установлену законом.

При цьому, вирішуючи питання щодо відводу, слід виходити із поняття упередженості судді в процесі розгляду справи. Для того, щоб ці обставини лягли в основу заяви про відвід, вони мають бути доведені.

Основні принципи незалежності судових органів, схвалені резолюціями 40 / 32 та 40 / 146 Генеральної Асамблеї ООН від 29 листопада та 13 грудня 1985 року, Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи від 13 жовтня 1994 року № ( 94 ) 12 та від 17 листопада 2010 року № CM / Rec ( 2010 ), вимагають від держав - учасниць вжиття всіх належних заходів для забезпечення поваги, захисту і сприяння незалежності та неупередженості суддів. Судді повинні приймати свої рішення цілком незалежно і мати змогу діяти без обмежень, без неправомірного впливу, підбурення, тиску, погроз, неправомочного прямого чи непрямого втручання, незалежно, з чийого боку та з яких мотивів воно б не здійснювалось, мають бути цілком вільними у винесенні неупередженого рішення у справі, яку вони розглядають, покладатись на своє внутрішнє переконання, власне тлумачення фактів та чинне законодавство.

Частина 1 статті 6 Конвенції містить вимоги щодо неупередженості суду. Так, Європейський суд з прав людини розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги, чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому. Крім того, згідно принципу, який є стабільним, суд має бути неупередженим і безстороннім.

У справі "П`єрсак проти Бельгії" Європейський суд з прав людини висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами проявів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що Європейському суду з прав людини не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

У перелічених міжнародних документах констатується, що незалежність не є прерогативою чи привілеєм, наданим для задоволення власних інтересів суддів. Вона надається в інтересах верховенства права та осіб, які домагаються та очікують неупередженого правосуддя.

Незалежність суддів є конституційним принципом організації та функціонування судів, а також професійної діяльності суддів, що забезпечується, крім іншого, забороною будь - якого впливу на суддів, захистом їх професійних інтересів. Заборона впливу на суддів у будь - який спосіб поширюється на весь час обіймання ними посади судді ( Рішення Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року № 19 - рп / 2004). Законом України " Про судоустрій і статус суддів " визначено умови виконання професійних обов`язків суддів та правові засоби за допомогою яких забезпечується реалізація конституційних гарантій самостійності суддів та незалежності суддів. Зокрема статтею 6 Закону України встановлено заборону втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь - який спосіб, неповагу до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб, з метою дискредитації суду або впливу на безсторонність суду, закликів до невиконання судових рішень.

Аналізуючи підстави, які зазначені заявником для відводу судді, суд вважає, що вони не є такими, що свідчать про упередженість судді, оскільки заявником не доведено конкретних фактів та наслідків цих фактів (обставин), які можуть вплинути на об`єктивність розгляду даної справи.

В ході розгляду заяви, викладені заявником обставини, на переконання суду, не доводять наявності підстав сумніватися в безсторонності чи упередженості головуючого по справі судді. Суд приходить до висновку, що доводи заявника щодо наявності обставин для відводу головуючого по справі судді Голяна О.В. не знайшли свого підтвердження, оскільки будь-яких доказів щодо заінтересованості судді у розгляді даної справи з боку заявника не зазначено та не надано.

Переконливих доказів на підтвердження власних доводів заявником не подано, а подані ним докази свідчать про звернення з вимогами притягнення до відповідальності судді, та про незгоду заявника із окремими процесуальними рішеннями.

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (пункт 50 рішення у справі «Білуха проти України»).

Стосовно об`єктивного критерію ЄСПЛ вказує на те, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (пункт 52 рішення у справі «Білуха проти України»).

Як зазначає Європейський суд з прав людини у рішенні від 24 травня 1989 року у «Справі Гаусшильдта», найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, заява № 11/1987/134/188, § 48).

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого легітимного сумніву з цього приводу (рішення від 24 травня 1989 року у «Справі Гаусшильдта» (Hauschildt Case), заява № 11/1987/134/188, § 46).

Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.

В даному випадку суд вважає, що слід звернути увагу і на те, що у рішенні 15 жовтня 2009 року у справі «Мікаллеф проти Мальти», на яку вказав ОСОБА_5 , ЄСПЛ вказав, що «будь-який суддя щодо якого наявна достатня підстава (legitimate reason) побоювання відсутності неупередженості повинен усунутись» (Micallef v. Malta, заява № 17056/06, § 98). У рішенні від 15 липня 2005 року у справі ж «Межнаріч проти Хорватії» ЄСПЛ звернув увагу на те, що «слід визначити, чи існують, окрім поведінки судді, факти, які можна встановити, які можуть викликати сумніви щодо його неупередженості. Це означає, що, вирішуючи питання про те, чи є в тій або іншій справі достатня підстава (legitimate reason) побоюватися, що конкретному судді бракує неупередженості, позиція відповідної особи є важливою, але не є визначальною» (Meћnariж v. Croatia, заява № 71615/01, § 31).

Отже, для задоволення відводу за об`єктивним критерієм мають бути не лише сумніви одного з учасників справи, а достатні підстави вважати, що суддя не є безстороннім або що йому бракує неупередженості під час розгляду справи.

Суд вважає, що поведінка головуючого судді не дає жодних об`єктивних підстав вважати, що вона не є безсторонньою або що їй бракує неупередженості під час розгляду справи.

Враховуючи вищевикладене, а також практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що презумпція особистої неупередженості судді діє до тих пір, поки не доведено інше, суд вважає, що заявником не зазначені та не доведені будь-які обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості головуючого по справі судді при вирішенні даної цивільної справи.

Суд вважає, що доводи заявника в частині упередженості судді не ґрунтуються на нормах ЦПК України, ним не зазначено і не доведено наявність обставин, які б вказували на необ`єктивність або упередженість головуючого судді. Незгода позивача із прийнятими судом процесуальними рішеннями у цій цивільній справі не може слугувати достатньою підставою для усунення судді від розгляду цієї справи. Інших обставин, які б викликали сумнів в об`єктивності та неупередженості судді, або ж слугували підставою для відводу судді з інших підстав, не виявлено.

За таких обставин, достатніх підстав для задоволення заяви суд не вбачає. Інших фактів, які б свідчили про те, що суддя Голяна О.В. прямо чи побічно заінтересована у результаті розгляду справи, а також наявність інших обставин, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді заява не містить.

Інших підстав передбачених ч.1 ст. 36 ЦПК України не зазначено. Інших обставин, які б викликали сумнів в об`єктивності та неупередженості судді, або ж слугували підставою для відводу судді з інших підстав, не виявлено.

За таких обставин, достатніх підстав для задоволення заяви про відвід головуючої судді Голяна О.В., суд не вбачає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 36, 39, 40 Цивільного процесуального кодексу України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_2 , адвоката Бирковича Олександра Івановича про відвід головуючого судді від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Сідун Олеся Степанівна, до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, приватний нотаріус Ужгородського районного нотаріального округу Семен Юрій Юрійович, про визнання заповіту недійсним - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Фазикош О.В.