ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/3295/24 Провадження 2/636/1575/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.09.2024 місто Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області в складі:

головуючого судді Золотоверхої О.О.,

за участю секретаря судового засідання Караулової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла позовна заява позивача, в якій позивач просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь відповідача на утримання дитини ОСОБА_3 , 2016 р.н., на підставі рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 08.06.2017.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 08.06.2017 рішенням Чугуївського міського суду Харківської області стягнуто з позивача на користь відповідача аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі з усіх доходів. 16.04.2020 між сторонами розірвано шлюб. З 2012 року позивач проходить військову службу у ЗСУ. Син зареєстрований з позивачем та на його утримання позивачем з 2017 року сплачуються аліменти. В той же час, на утриманні позивача перебуває його матір ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є непрацездатною особою, досягла пенсійного віку, має тяжкий стан здоров`я, потребує матеріальної допомоги з боку позивача. У зв`язку з цим просить зменшити розмір аліментів на утримання сина до 1/6 частини всіх доходів.

Від відповідача надійшов відзив на позов, в якому вона просила відмовити у задоволенні позовної заяви, оскільки частина всіх доходів це мінімальний розмір аліментів, передбачений законодавством на утримання дитини; рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 04.06.2024 визначено місце проживання сина з матір`ю, син перебуває на утриманні матері, щодо матері позивача відповідач зазначила, що позивач є не єдиною дитиною, що у ОСОБА_4 є ще двоє повнолітніх працездатних дітей, які є забезпеченими людьми та допомагають матері; крім того, позивачем не надано доказів, що його мати проходить дороге лікування та що саме він забезпечує її ліками; позивач не одружений, інших дітей на своєму утриманні не має; працездатний, має гарну заробітну плату; кошти, отримані з аліментів відповідач використовує лише на потреби сина; крім того вона також працює, отримує заробітну платню та опікується потребами сина.

Від позивача надійшли заперечення на відзив, згідно яких рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 04.06.2024 про визначення місця проживання сина скасовано; сестра позивача не є його рідною сестрою, має на утримання дитину та отримує мінімальну заробітну плату, а брат виїхав за кордон, де не працює, має на утриманні двох дітей; на підтвердження поганого стану здоров`я матері надав додаткові документи; не має наміру ухилятись від сплати аліментів; постійно здійснює купівлю дороговартісних покупок для сина: 21.04.2023 планшет за 15000 грн, 08.08.2023 ноутбук за 35000.00 грн., 07.11.2023 електроавто за 6500 грн., 05.03.2024 електроквадрацикл за 24000 грн. Крім того, органом опіки та піклування встановлено нецільове використання аліментів, син взагалі з матір`ю не проживає, а проживає з батьками відповідача в Тернопільській області, м. Чортків, де відповідач, дитина, батьки відповідача рахуються як внутрішньо-переміщені особи, проте сама відповідач зазначила, що проживає і працює у м. Чугуїв. ЗВертав увагу суду на ті обставини, що у відзиві відповідач зазначила, що всі кошти та аліменти використовує на потреби сина та купила двокімнатну квартиру, проте ні адреси, ні підтверджучих документів до суду не надано.

Позивач у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, її представник надала заяву, в якій просила розглянути справу без їх участі, просила у задоволенні позову відмовити.

Суд, розглянувши позовну заяву, повно та всебічно дослідивши надані докази, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Суд установив, що згідно копії свідоцтва про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьками записані ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Сторони записані батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 02.11.2016 (а.с.20).

Згідно копії рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 16.04.2020 (а.с.32-33) шлюб між сторонами розірвано.

Згідно копій витягів з реєстру територіальної громади №2024/004236923 (а.с.18) та № 2024/004236808 від 27.04.2024 (а.с.23) ОСОБА_3 та ОСОБА_1 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно копії рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 08.06.2017 (а.с.29-31) з позивача на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі частина з усіх видів доходів щомісяця, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03.04.2017 до повноліття дитини.

Згідно довідки №22/1706 від 25.04.2024 (а.с.21) загально з позивача стягнуто аліменти за період з січня 2023 року по лютий 2024 року у розмірі 274824.17 грн, тобто розмір щомісячних платежів зі сплати аліментів становив всередньому понад 20000,00 грн.

Згідно копії паспорта на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (а.с.7-11) 27.06.2004 укладено шлюб з ОСОБА_7 , 1966 р.н.

Згідно копії пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 (а.с.6) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є пенсіонером.

Згідно копії виписки із медичної карти амбулаторного хворого від 26.04.2024 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має наступний діагноз: цукровий діабет 2 типу, середнього ступеню важкості, в стадії субкомпенсації, гіпертонічну хворобу ІІ ст. ст.2 ризик 4, остеохондроз попереково-крижового відділу хребта, вікова катаракта. На підтвердження медичного стану ОСОБА_4 також надано копію консультації лікаря-офтальмолога від 24.03.2024 (а.с.58-59), копію довідки сімейного лікаря від 25.06.2024 (а.с.60), копію довідки ендокринолога від 26.04.2024 (а.с.61) та іншу медичну документацію (а.с.62-73).

На підтвердження надання позивачем коштів на утримання матері надано скрин-шоти з онлайн банкінгу (а.с.84, 85, 86). разом із тим, надані скриншоти з онлайн-банкінгу (а.с.81, 82, 83, 87) в якості доказів суд не має можливості враховувати, оскільки з зазначених копій не вбачається хто/кому/з якою метою пересилав грошові кошти.

Згідно довідки про доходи №921106 (а.с.27) за період з січня 2023 року по грудень 2023 року ОСОБА_4 отримала пенсію у розмірі 29880.56 грн.

На підтвердження проходження позивачем служби у Збройних силах України надано копію військового квитка (а.с.12-17), та копію посвідчення учасника бойових дій (а.с.19).

Згідно копії довідки про доходи від 11.06.2024 (а.с.45) відповідач працює у КНП «Чугуївська ЦЛ ім. М.І.Кононенка» та за період з січня 2024 року по травень 2024 року отримала дохід у розмірі 14956.89 грн.

До суду надано копію рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 04.06.2024 (а.с.46-47), згідно якого місце проживання ОСОБА_3 визначено з матір`ю, проте на зазначеній копії наявна відмітка, що вказане рішення не набрало законної сили.

Представником відповідача надано копію чеку від 29.08.2024 з магазину-бутика у м.Борщів Тернопільської області (а.с.92) щодо здійснення купівлі одягу на суму 3745.00 грн.

Представником відповідача надано копію сторінки паспорта громадянина України для виїзду за кордон (а.с.93) з відмітками про вибуття та прибуття (остання відмітка прибуття 06.09.2024), проте суд зазначає, що в наданої копії не вбачається хто, куди і з якою метою здійснював виїзд та в`їзд.

Представником відповідача надано скриншоти з онлайн-банкінгу (а.с.94-99) та список квитків Укрзалізниці на ім`я ОСОБА_2 (а.с.100-101), проте не зазначено, що саме вказана інформація підтверджує.

Згідно характеристики Борщівської ЗОШ І-ІІ ст. №2 (а.с.102) ОСОБА_3 , 2016 р.н., навчається у школі з 01.09.2023, забезпечений всім необхідним, характеризується позитивно, батьки приділяють багато уваги розвитку і вихованню дитини.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини.

Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У § 54 рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олсон проти Швеції» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Згідно із частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Статтею 51 Конституції України та статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батьків або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ч. 1, ст. 192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи вищенаведене, суд при розгляді вимог позивача про зменшення розміру аліментів враховує те, що позивач має на утриманні матір, яка є пенсіонером, потребує медичного догляду, заборгованість по аліментам відсутня. Крім того, враховуючи розмір аліментів, які сплачував ОСОБА_1 впродовж останнього року, зменьшення частки з 1/4 до 1/6 не призведе до суттєвого погіршення майнового стану відповідача, а розмір щомісячного платежу буде значно перевищувати мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину, який становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У сукупності наведеного судом визнається можливим зменшення розміру аліментів, що присуджені до стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , із визначенням їх в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст.12,13,81,141, ч.3 ст. 200, 259 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про зменшення розміру аліментів задовольнити.

Зменшити розмір аліментів, визначених рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 08 червня 2017 року та стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (РНОКПП НОМЕР_2 ), на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП НОМЕР_3 ), аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у розмірі 1/6 (однієї шостої) частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано . У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Харківського апеляційного суду. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Чугуївський міський суд Харківської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повне судове рішення складене 01.10.2024.

Суддя О.О. Золотоверха