Справа №345/4091/24
Провадження № 2/345/1035/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

З А О Ч Н Е

03.10.2024 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Онушканича В.В.

з участю секретаря судового засідання Слободян Т.Я.,

розглянувши у заочному відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою виконавчого комітету Верхнянської сільської ради до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та сплату аліментів на утримання дітей, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, а саме просить позбавити батьківських прав ОСОБА_1 відносно її неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також стягнути з ОСОБА_1 на користь неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 2500 грн. на їх утримання, до досягнення ними повноліття.

Позов мотивує тим, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , самостійно виховує двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Діти тимчасово влаштовані в сім`ю бабусі, оскілки їхня мати протягом року не приїжджала до дітей, жодної матеріальної допомоги не надавала, не цікавилася життям та здоров`ям дітей. Батько дітей ОСОБА_5 зник безвісти з 09.05.2024 року під час виконання ним бойового завдання по захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України.

Мати дітей ОСОБА_1 не турбується про дітей, їхнім фізичним розвитком, не цікавиться здоров`ям та навчанням, підготовкою до самостійного життя, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, не надає жодної матеріальної допомоги.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити ОСОБА_1 батьківських прав відносно її неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Крім того особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Оскільки відповідачка ухиляється від виконання свого обов`язку щодо утримання дітей, позивач вважає за доцільне стягнення з відповідачки аліментів у твердій грошовій сумі. За таких обставин позивач змушений звернутися із вищевказаним позовом до суду.

Представник позивача подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує, не заперечує щодо заочного розгляду справи.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася з невідомих суду причин та не повідомила суд про причини неявки, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася в установленому законом порядку, в тому числі в установленому ч.11 ст.128 ЦПК України порядку, шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що відповідачка ОСОБА_1 є матір`ю двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до рішення виконавчого комітету Костянтинівської міської ради від 17.01.2019 року №631 малолітньому ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надано статус дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів. Також рішенням виконавчого комітету Костянтинівської міської ради від 17.01.2019 року №632 малолітньому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , надано статус дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів.

Відповідно до наказу служби у справах дітей Верхнянської сільської ради Калуського району №22 від 27.05.2024 року «Про тимчасове влаштування двох дітей в сім`ю бабусі ОСОБА_4 » у сім`ю ОСОБА_4 тимчасово влаштовано неповнолітніх ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо яких встановлено факт відсутності батьківського піклування, на підставі сповіщення сім`ї №117/80 про батька ОСОБА_5 , що зник безвісти з 09.05.2024 року під час виконання ним бойового завдання по захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України та заяви ОСОБА_4 , у зв`язку із ухиленням матері від виконання батьківських обов`язків.

Відповідно до акту обстеження умов проживання від 23.05.2024 року, складеного працівниками Верхнянської сільської ради, встановлено, що діти ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проживають у АДРЕСА_1 ; умови проживання задовільні.

Згідно Висновку органу опіки та піклування №4 від 25.06.2024 р., орган опіки та піклування Верхнянської сільської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_1 відносно її неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які тимчасово влаштовані в сім`ю бабусі ОСОБА_4 .

Ст. 150 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Згідно з нормами статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини, крім того, відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства, а також ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

У відповідності п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками (п. 16).

Дослідженими судом доказами встановлено, що відповідачка ОСОБА_1 обов`язків по вихованню дітей систематично не виконує без поважних причин.

Таким чином, суд вважає, що зібраними по справі доказами підтверджено, що відповідачка протягом тривалого часу свідомо ухиляється від своїх батьківських обов`язків по вихованню синів ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а тому приходить до висновку про наявність підстав для позбавлення відповідачки батьківських прав.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.2 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Відповідно до положень ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той із батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Стаття 182 СК України встановлює, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст.180 СК України обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька.

Суд враховує, що відповідачка не працює, відомості про її доходи в матеріалах справи відсутні, проте за станом здоров`я є працездатною, а тому може працювати та виконувати обов`язок по утриманню дітей та сплачувати визначену суму аліментів, яка б забезпечувала необхідний життєвий процес та розвиток дітей.

При таких обставинах, суд доходить висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі по 2500,00 грн., щомісячно, на утримання синів ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до досягнення ними повноліття. Виходячи з закріплених частиною 9 статті 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, такий розмір аліментів сприятиме гармонійному фізичному та духовному розвитку дитини, а платник аліментів, враховуючи встановлені судом обставини, має можливість нести відповідні витрати. Аліменти у визначеному судом розмірі є помірною сумою, не завищеною в сьогоднішніх умовах з урахуванням віку та потреб дітей.

Згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», зважаючи на те, що позивач був звільнений від сплати судового збору при поданні даного позову до суду, з відповідачки на користь держави слід стягнути 2422,40 грн. судового збору.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 150,155, 164, 165 СК України, ст.ст. 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задоволити.

Позбавити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьківських прав відносно її неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованої за адресою АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , аліменти на користь дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі по 2500,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, на кожну дитину.

Стягнення аліментів розпочати з 12.07.2024 року і проводити до досягнення дітьми повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів допустити до негайного виконання.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованої за адресою АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави 2422,40 грн. судового збору.

За письмовою заявою відповідача заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Інші учасники справи (в тому числі і позивач), а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст судового рішення складено 03.10.2024року.

Суддя Володимир ОНУШКАНИЧ