Провадження № 2-о/712/278/24
У Х В А Л А

30 вересня 2024 року суддя Соснівського районного суду м. Черкас Пересунько Я.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, -

в с т а н о в и в:

У вересні 2024 року на розгляд судді передано заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей.

Заявниками до заяви додано договір між батьками у простій письмовій формі щодо здійснення прав та визначення місця проживання неповнолітніх дітей від 28 серпня 2024 року.

Відповідно до частин 1-3 статті 109 Сімейного Кодексу України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей..

Частиною 4 статті 157 СК України передбачено, що батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. Той з батьків, хто проживає з дитиною, у разі його ухилення від виконання договору зобов`язаний відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану другому з батьків.

Згідно з п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст. 109 СК), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Для захисту інтересів неповнолітніх дітей суд має перевірити зміст письмових договорів, які подружжя подає під час розгляду справи про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 109 СК подружжя має право подати письмовий договір, в якому передбачити: - з ким з них будуть проживати діти; - яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той із батьків, хто буде проживати окремо; - умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Крім того, подружжя подає до суду договір про розмір аліментів на дитину (дітей). Судам слід перевіряти дотримання нотаріального посвідчення такого договору. У ньому сторони передбачають способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину тим з них, хто проживає окремо від дитини. Сторони передбачають у договорі також порядок, умови та форми (грошова і (або) натуральна) надання утримання одним з батьків. При розірванні шлюбу за спільною заявою подружжя, яке має дітей, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подачі заяви, якщо її не відкликано хоча б одним із подружжя.

Таким чином, заявниками має бути надано до суду нотаріально посвідчений договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини, із положеннями про розмір аліментів на дитину (що, в разі невиконання такого договору, дозволить стягувати аліменти на підставі виконавчого напису нотаріуса).

За таких обставин заявникам необхідно усунути вказані недоліки поданої ними заяви та надати суду нотаріально посвідчений договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини, із положеннями про розмір аліментів на дитину.

Керуючись ст. 294 ЦПК України, ст. ст. 109, 157 СК України, суддя -

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 залишити без руху та надати їм строк у сім календарних днів із дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків, зазначених у її мотивувальній частині.

У разі невиконання вимог ухвали в зазначений строк заява вважатиметься неподаною і буде повернута заявникам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Я.В. Пересунько