Номер провадження 2/754/2889/24
Справа №754/4211/24
РІШЕННЯ

Іменем України

25 вересня 2024 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Таран Н.Г.

секретаря судового засідання Титар Г.А.

за участі:

представника позивача: адвоката Храпійчука В.О..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до Київської міської ради, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулася до Деснянського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви до нотаріальної контори/нотаріуса про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її брата - ОСОБА_2 який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер рідний брат позивачки ОСОБА_2 , про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , видане (повторно) Деснянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 16.09.2023. Відповідний актовий запис № 6454. 11.03.2024 позивачем було подано до П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, належне померлому. Цього ж числа державним нотаріусом Храпійчук Т.В. винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на належне спадкове майно після смерті її брата. Причина відмови - пропущений позивачем строк для прийняття спадщини, встановлений ст. 1270 ЦК України. На момент його смерті позивачка не проживала разом з братом та не була зареєстрована разом з ним однією адресою, а тому є такою, що не прийняла спадщину. Як вбачається з довідки Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації від 29.11.2021 за № 102/28/1647 про реєстрацію померлого на день смерті та осіб, зареєстрованих разом з ним за однією адресою брат позивачки був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Ця довідка знаходиться в матеріалах спадкової справи № 271/2024 до майна померлого ОСОБА_2 . Спадкове майно померлого ОСОБА_2 складається з частини квартири АДРЕСА_2 . Вказана частина квартири належить спадкодавцю на підставі Договору міни від 25.04.1997, укладеного в Українській біржі «Десятинна», реєстраційний № НОМЕР_2 , у відповідності з п. 6 якого на підставі даного обміну ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 (1994 року народження) придбали право власності в рівних частинах на квартиру АДРЕСА_2 . Згідно даних технічної характеристики квартири загальна площа вказаної вище квартири становить 53,20 кв. м., житлової 30,30 кв. м. Мати позивачки та брата ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що свідчить свідоцтво про смерть Серії НОМЕР_3 , видане Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 19.08.2023. Відповідний актовий запис №14488. При отриманні свідоцтва про право на спадщину після смерті матері у нотаріуса позивачу стало відомо, що частина квартири до цього часу ще не належить брату. При вивченні нотаріусом документів спадкової справи, з`ясувалося, що мати свідоцтво про право на спадщину після смерті брата на його частини квартири АДРЕСА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , не отримувала, заяву про прийняття спадщини після його смерті нотаріусу не подавала. На дату смерті ОСОБА_2 їхня мати згідно ст. 1261 ЦК України була єдиною спадкоємицею на його спадкове майно як спадкоємець першої черги, тому позивачка як спадкоємець другої черги заяву про прийняття спадщини після смерті брата до нотаріальної контори не подавала. Вважала, що мати належним чином оформила свої спадкові права після смерті сина, тому цим питанням до оформлення спадщини після смерті матері в серпні 2023 не цікавилась, а мати не повідомляла позивачку, що спадщину після смерті ОСОБА_2 не оформляла і свідоцтва про право на спадщину на його спадкове майно не отримувала. Вважає, що причина пропуску позивачем даного строку поважними, так як вона не знала, що її мати покійна не оформила належним чином свої спадкові права після смерті свого сина і її брата ОСОБА_2 .

Таким чином, Позивач з метою захисту та реалізації своїх спадкових прав вимушена звернутися з даною заявою до суду.

Ухвалою суду від 27.03.2024 року провадження у зазначеній справі було відкрито в порядку загального позовного провадження та призначено справу до судового засідання.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх.

Представник відповідача Київської міської ради у судове засідання не з`явився, хоча повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. Поважність причин неявки в судове засідання не повідомила.

За змістом ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Суд заслухавши учасника процесу, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер рідний брат позивачки ОСОБА_2 , про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , видане (повторно) Деснянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 16.09.2023. Відповідний актовий запис № 6454.

11.03.2024 позивачем було подано до П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, належне померлому. Цього ж числа державним нотаріусом Храпійчук Т.В. винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на належне спадкове майно після смерті її брата. Причина відмови - пропущений позивачем строк для прийняття спадщини, встановлений ст. 1270 ЦК України.

На момент його смерті позивачка не проживала разом з братом та не була зареєстрована разом з ним однією адресою, а тому є такою, що не прийняла спадщину. Як вбачається з довідки Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації від 29.11.2021 за № 102/28/1647 про реєстрацію померлого на день смерті та осіб, зареєстрованих разом з ним за однією адресою брат позивачки був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Ця довідка знаходиться в матеріалах спадкової справи № 271/2024 до майна померлого ОСОБА_2 .

Спадкове майно померлого ОСОБА_2 складається з частини квартири АДРЕСА_2 . Вказана частина квартири належить спадкодавцю на підставі Договору міни від 25.04.1997, укладеного в Українській біржі «Десятинна», реєстраційний № НОМЕР_2 , у відповідності з п. 6 якого на підставі даного обміну ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 (1994 року народження) придбали право власності в рівних частинах на квартиру АДРЕСА_2 . Згідно даних технічної характеристики квартири загальна площа вказаної вище квартири становить 53,20 кв. м., житлової 30,30 кв. м.

Мати позивачки та брата ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що свідчить свідоцтво про смерть Серії НОМЕР_3 , видане Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 19.08.2023. Відповідний актовий запис №14488.

При отриманні свідоцтва про право на спадщину після смерті матері у нотаріуса позивачу стало відомо, що частина квартири до цього часу ще не належить брату. При вивченні нотаріусом документів спадкової справи, з`ясувалося, що мати свідоцтво про право на спадщину після смерті брата на його частини квартири АДРЕСА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , не отримувала, заяву про прийняття спадщини після його смерті нотаріусу не подавала.

На дату смерті ОСОБА_2 їхня мати згідно ст. 1261 ЦК України була єдиною спадкоємицею на його спадкове майно як спадкоємець першої черги, тому позивачка як спадкоємець другої черги заяву про прийняття спадщини після смерті брата до нотаріальної контори не подавала. Вважала, що мати належним чином оформила свої спадкові права після смерті сина, тому цим питанням до оформлення спадщини після смерті матері в серпні 2023 не цікавилась, а мати не повідомляла позивачку, що спадщину після смерті ОСОБА_2 не оформляла і свідоцтва про право на спадщину на його спадкове майно не отримувала.

За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Узагальнення судової практики розгляду судами справ про надання спадкоємцеві додаткового строку для прийняття спадщини свідчить про те, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач зазначає, що у зв`язку з виникненням об`єктивних, непереборних та істотних труднощів для своєчасної подачі заяви про прийняття спадщини через початок військових дій на території України та введення воєнного стану, він пропустив строк для прийняття спадщини.

Таким чином, суд вважає за необхідне зазначити, що 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан.

Режим воєнного стану триває і до цього часу. На всій території України ведуться активні бойові дії. Громадяни України в свою чергу, позбавлені можливості в повній мірі реалізовувати свої права, передбачені законом.

Постановою Кабінету Міністрів України №164 від 28.02.2022 року «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» встановлено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці.

Як встановлено в ході судового розгляду, При отриманні свідоцтва про право на спадщину після смерті матері у нотаріуса позивачу стало відомо, що частина квартири до цього часу ще не належить брату. При вивченні нотаріусом документів спадкової справи, з`ясувалося, що мати свідоцтво про право на спадщину після смерті брата на його частини квартири АДРЕСА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , не отримувала, заяву про прийняття спадщини після його смерті нотаріусу не подавала. На дату смерті ОСОБА_2 їхня мати згідно ст. 1261 ЦК України була єдиною спадкоємицею на його спадкове майно як спадкоємець першої черги, тому позивачка як спадкоємець другої черги заяву про прийняття спадщини після смерті брата до нотаріальної контори не подавала. Вважала, що мати належним чином оформила свої спадкові права після смерті сина, тому цим питанням до оформлення спадщини після смерті матері в серпні 2023 не цікавилась, а мати не повідомляла позивачку, що спадщину після смерті ОСОБА_2 не оформляла і свідоцтва про право на спадщину на його спадкове майно не отримувала. Вважає, що причина пропуску позивачем даного строку поважними, так як вона не знала, що її мати покійна не оформила належним чином свої спадкові права після смерті свого сина і її брата ОСОБА_2 .

Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані докази в їх сукупності та наведені позивачем причини пропуску строку звернення за оформленням спадкових прав, суд вважає їх поважними, оскільки встановлено, що позивач пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини з поважних причин, через збройну агресію і військові дії російської федерації на території України.

Таким чином, в судовому засіданні знайшла своє підтвердження та обставина, що строк для прийняття спадщини пропущений позивачем з поважних причин, виходячи з чого суд вважає за доцільне визначити їй додатковий строк на прийняття спадщини строком на три місяці з моменту набрання рішення законної смли.

Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

На підставі викладеного, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, приймаючи до уваги надання позивачем доказів на підтвердження обставин, які об`єктивно та істотно перешкодили реалізації нею права на прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 шляхом звернення у встановлений законом строк до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, приходить до висновку, що позивач пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 1223, 1268, 1270, 1272 ЦК України; Постановою Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року №7, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76, 81, 82, 90, 91, 95, 141,258-259, 263-265, 267, 273, 354, 355 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Київської міської ради, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк один місяць на подання заяви про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 брата ОСОБА_2 .

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення та підписання повного тексту судового рішення.

Сторони по справі:

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_3 )

Відповідач: Київська міська рада (, м. Київ, вул.. Хрещатик, 36)

Повний текст рішення складено 03.10.2024 року.

Суддя: Н.Г.Таран