Справа № 489/3783/24
Провадження № 2/489/1650/24
РІШЕННЯ

Іменем України

02 жовтня 2024 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Костюченка Г.С.,

із секретарем судових засідань Козловською А.В.,

за участю: представниці позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Миколаївської міської ради, третя особа ОСББ «Новобузький 89» про визнання права власності в порядку спадкування за законом

встановив.

В травні 2024 позивач звернулася до суду з позовом, яким просив: визнати за ним, право власності на квартиру АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті його батька - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Мотивуючи свої вимоги тим, що після смерті батька відкрилася спадщина, зокрема, на квартиру АДРЕСА_1 . Заповіт померлим не складався. У встановленому законом порядку, позивач звернувся до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 .

Проте, йму було відмовлено, з підстав відсутності документу, що підтверджує право власності на нерухоме майно.

Позивач зазначав, що зазначена квартира є неприватизованою, належить громаді м. Миколаєва.

Батько позивача при житті звернувся до Миколаївської міської ради із заявою та необхідними документами для оформлення приватизації квартири, але не встиг отримати відповідне Розпорядження про приватизацію житла.

Позивач є єдиним спадкоємцем за законом після смерті батька.

Рішенням Ленінського районного суду від 18.10.2023 року, яке набрало законної сили 18.11.2023 вирішено: Встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_2 .

В зв`язку з тим, що позивач позбавлений можливості вирішити питання отримання у спадок нерухомого майна у вигляді квартири АДРЕСА_1 в позасудовому порядку, позивач провив задовольнити його вимоги у повному обсязі.

Ухвалою суду від 27.05.2024, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання в порядку загального позовного провадження та витребувано докази.

Ухвалою суду від 23.07.2024, закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги.

Представник відповідача направили на адресу суду відзив та письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги просили вирішити у відповідності до чинного законодавства України за наявними матеріалами справи.

Представник третьоїособи в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . (копія свідоцтва про смерть НОМЕР_1 ).

Після його смерті відкрилася спадщина, що складається з квартири АДРЕСА_1 , яка є неприватизованою, належить громаді м. Миколаєва.

Батько позивача при житті звернувся до Миколаївської міської ради із заявою та необхідними документами для оформлення приватизації квартири, але не встиг отримати відповідне Розпорядження про приватизацію житла.

Згідно службової записки управління комунального майна Миколаївської міської ради від 06.06.2024 № 17444/10.01-08/24-2 заява ОСОБА_3 на приватизацію квартири АДРЕСА_1 зареєстрована ДНАП ММР 22.01.2022 за № 23064-03-09, управлінням комунального майна ММР - 31.01.2022 за № 35/22. Розпорядження про приватизацію житла не винесено. Відповідно службової записки управління комунального майна Миколаївської міської ради від 14.06.2024 18897/10.01-08/24-2.

Заява ОСОБА_3 про передачу в приватну власність квартири АДРЕСА_1 , зареєстрована ДНАП ММР 22.01.2022 за р/н НОМЕР_2 , оформлена належним чином. Стосовно поданих заявником документів, їх суті та змісту слід зазначити наступне. Згідно з ч. 2 ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» (далі - Закону) не підлягають приватизації: квартири-музеї; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані на територіях закритих військових поселень, підприємств, установ та організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам`яток садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, що перебувають в аварійному стані (в яких неможливо забезпечити безпечне проживання людей); квартири (кімнати, будинки), віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані в зоні безумовного (обов`язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС.

Проведеною перевіркою встановлено, що квартира АДРЕСА_1 не належить до таких об`єктів. Відповідно до ч. 4 ст. 5 Закону право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону. Згідно з ч. 5 ст. 5 Закону 5 кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз.

П.18 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 № 396, визначено, які документи подає до органу приватизації громадянин, який бажає приватизувати житло. До заяви від 22.01.2022 р/н 23064-03-09 ОСОБА_3 були надані фотокопії листа директора державного архіву Миколаївської області Миколаївської обласної державної адміністрації від 27.05.19 № 376/03-10/0 з додатками архівний витяг з рішення виконавчого комітету Миколаївської міської Ради народних депутатів від 24.05.1989 № 155 «Про затвердження списків на заселення житлових будинків по АДРЕСА_3 ; АДРЕСА_4 ; АДРЕСА_5 ; АДРЕСА_6 ; АДРЕСА_7 та внесення змін до рішень міськради № 92 від 24.03.89 і № 426 від 23.12.88», згідно яких у списку працівників виробничого об`єднання «Ніконд» на отримання квартири АДРЕСА_8 значився « ОСОБА_4 », 1958 року народження. Надані фотокопії листа держархіву та витягу з зазначеного рішення не засвідчено належним чином. Копія ордера не надана.

Заявником надано відомості АТ «Державний ощадний банк України» про те, що він значиться в списку на отримання житлових чеків за адресою АДРЕСА_2 , житлові чеки не отримував. Згідно наданої фотокопії паспорта громадянина України НОМЕР_3 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 з 02.02.1989.

Згідно витягів з реєстру територіальної громади міста Миколаєва про зареєстрованих осіб в житловому приміщенні по АДРЕСА_2 зареєстрований ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з 02.02.1989. Витяги були сформовані 13.06.2023, 20.06.2023, 14.06.2024.

ОСОБА_3 також були надані технічні паспорти на квартиру АДРЕСА_1 , згода на збір та обробку персональних даних. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону незалежно від розміру загальної площі безоплатно передаються у власність громадян, зокрема, займані ними однокімнатні квартири.

Як вбачається з вищезазначеного, перелік наданих заявником документів, їх суть і зміст дозволяли винести розпорядження про приватизацію житла за умови доопрацювання заявником поданих документів надання копії ордера на вселення у житлове приміщення або встановлення факту що має юридичне значення, а саме про помилковий запис у додатку до рішення міськвиконкому № 155 24.05.1989 р. (зазначено номер будинку «5а»)

На час розгляду справи Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 18.05.2024 року право власності на квартиру АДРЕСА_1 не зареєстровано.

У встановленому законом порядку та строки, позивач звернувся до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 .

Проте, йму було відмовлено, постановою приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Ємельяновою О.В. від 09.01.2024 з підстав відсутності документу, що підтверджує право власності на нерухоме майно.

Позивач є сином ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії НОМЕР_4 .

Рішенням Ленінського районного суду від 18.10.2023 року,яке набрало законної сили 18.11.2023 вирішено: Встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_2 .

Вказане підтверджується матеріалами спадкової справи № 2/2024-1 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Інші спадкоємці після смерті ОСОБА_3 відсутні.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно положень ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі показань свідків, письмових доказів, речових і електронних доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Положеннями статті 1216 Цивільного кодексу України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 цього Кодексу, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 Цивільного кодексу України передбачено, що до складу спадщини входить усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За ч. 1 ст. 1221 цього Кодексу, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно із ст. 1223 Цивільного кодексу України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

За змістом статті 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Статтею 328 Цивільного кодексу України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Судом встановлено, що спадкодавець заповіту не залишав і позивач є спадкоємцем першої черги за законом.

Право спадкоємців на отримання у власність в порядку спадкування майна у тих випадках, коли спадкоємець висловив волю на приватизацію майна та помер до прийняття компетентним органом рішення про приватизацію є беззаперечним та підтверджується сталою судовою практикою.

Зокрема правова позиція з аналогічних правовідносин викладена у постановах Верховного Суду у справі № 6-12цс13 від 11.12.2013 року, № 554/8856/17 від 09.06.2020, 752/10477/15-ц від 11.04.2018 року, 265/4940/20 від 24.02.2022 року.

Враховуючи наведене та те, що позивач позбавлений можливості оформити спадкові права в досудовому порядку у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документі, суд приходить до висновку про правомірність позову про визнання права власності в порядку спадкування.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 89, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_2 до Миколаївської міської ради, третя особа ОСББ «Новобузький 89» про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом на квартиру АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua або за веб-адресою Судової влади України: https://court.gov.ua/fair/.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрован за адресою: АДРЕСА_9 .

Відповідач: Миколаївська міська рада, , адреса: м.Миколаїв, вул. Адміральська, 20;

Повний текст рішення складено 02.10.2024.

Суддя: Г.С. Костюченко