Провадження № 22-ц/812/1401/24 Головуючий суду першої інстанції Шолох Л.М.
Суддя-доповідач апеляційного суду Царюк Л.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2024 року м. Миколаїв Справа № 490/3905/22

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Царюк Л.М.,

суддів Базовкіної Т.М., Яворської Ж.М.,

при секретарі судового засідання Лівшенку О.С.,

за участю позивачки за первісним позовом та відповідачки за зустрічним ОСОБА_1 ,

її представниць ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_4 ,

його представниці ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 , в інтересах якого діяла його представниця ОСОБА_5 , на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 24 липня 2024 року, постановлену під головуванням судді Шолох Л.М., в залі судового засідання в м. Миколаїв, за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмет спору - Служби у справах дітей адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради, виконавчого комітету Миколаївської міської ради про визначення місця проживанні малолітньої дитини разом з матір`ю та стягнення аліментів та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмет спору - Служби у справах дітей адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради, про визначення місця проживання дитини разом із батьком,

В С Т А Н О В И В:

26 вересня 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служби у справах дітей адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради про визначення місця проживанні малолітньої дитини разом з матір`ю та стягнення аліментів.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 28 вересня 2022 року залучено до участі справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору виконавчий комітет Миколаївської міської ради, як орган опіки та піклування.

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_1 просила суд визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із його матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою її проживання, відібрати дитину від батька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та передати малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 його матері ОСОБА_1 за попереднім місцем його проживання, стягнути з ОСОБА_4 аліменти на утримання дитини у розмірі частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття.

20 лютого 2023 року ОСОБА_4 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 , третьої особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмет спору - Служби у справах дітей адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради, про визначення місця проживання дитини разом із батьком.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 29 травня 2023 року прийнято до розгляду зустрічний позов та об`єднано з первісним позовом в одне провадження.

Звертаючись з зустрічним позовом ОСОБА_4 просив суд визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з його батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою його проживання.

28 квітня 2023 року ОСОБА_4 , в інтересах якого діяла його представниця адвокатка Шумілова Н.І., звернувся до суду з клопотанням про призначення у справі судової психологічної експертизи дитячо-батьківських відносин, виконання якої доручити Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

05 вересня 2023 року представниця ОСОБА_4 адвокатка Шумілова Н.І. заявила клопотання, яке суд першої інстанції задовольнив, про долучення до матеріалів висновку судово-психологічної експертизи, що виконаний експертом Миколаївській філії судово-психіатричних експертних Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України» Комилієнко І.О. на підставі клопотання від 07 серпня 2023 року ОСОБА_4 .

В матеріалах справи з поміткою судді від 24 липня 2024 року також міститься заява представниці відповідача за первісним позовом про зміну експертної установи при вирішення клопотання про призначення експертизи від 28 квітня 2023 року на Миколаївській філії судово-психіатричних експертних Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України».

На вирішення експертизи ОСОБА_4 просив поставити такі питання:

1. Яке ставлення дитини до матері та батька? До кого з батьків більш прихильна дитина? Як проявляється прихильність до кожного з батьків?

2. Які відкриті та приховані побажання дитини щодо місця проживання з кожним із батьків?

3. Який психоемоційний стан малолітньої дитини на даний час? З чим саме пов`язані його актуальні емоційні переживання?

4. Яким чином особливості виховної поведінки кожного з батьків впливають на емоційний стан, психологічний розвиток та відчуття благополуччя дитини?

06 травня та 24 травня 2024 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діяла її представниця адвокатка Веріковська Т.А., також звернулась до суду з клопотанням про призначення по справі судової психологічної експертизи, виконання такої експертизи просила доручити Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України. На вирішення експертизи просила поставити такі питання:

1. Чи спроможний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з урахуванням його вікових особливостей, емоційного стану, індивідуально-психологічних особливостей, рівня розумового розвитку та умов мікросоціального середовища надавати оцінку ставленню кожного з батьків до нього, виявляти прихильність до когось із батьків?

2. Яке справжнє ставлення дитини до батька ОСОБА_4 та матері ОСОБА_1 ?

3. З ким (батьком чи матір`ю) дитина хоче проживати?

4. Чи має залежність оцінка сімейної ситуації дитини від пливу з боку батьків інших дорослих?

5. Яким чином вплинути умови виховання кожного з батьків на психологічний стан та розвиток дитини?

6. Ким чином сімейна ситуація, індивідуально-психологічні особливості батька дитини ОСОБА_4 , особливості його виховної поведінки впливають на емоційний стан, психічний розвиток та відчуття благополуччя дитини?

7. Яким чином сімейна ситуація індивідуально-психологічні особливості матері дитини ОСОБА_1 , особливості її виховної поведінки впливають на емоційний стан, психологічний розвиток та відчуття благополуччя дитини?

8. Як на дитину впливає сімейний стан батька, відношення (ставлення до дитини) другої дружини, та відношення дитини до появи новонародженої дитини батька?

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 24 липня 2024 року клопотання представників ОСОБА_2 та ОСОБА_7 задоволено.

Призначено у справі судово-психологічну експертизу, на вирішення якої поставити такі питання:

1. Чи спроможний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з урахуванням його вікових особливостей, емоційного стану, індивідуально-психологічних особливостей, рівня розумового розвитку та умов мікросоціального середовища надавати оцінку ставленню кожного з батьків до нього, виявляти прихильність до когось із батьків?

2. Яке ставлення дитини до матері та батька? До кого з батьків більш прихильна дитина? Як проявляється прихильність до кожного з батьків?

3. Які відкриті та приховані побажання дитини щодо місця проживання з кожним із батьків?

4. Яким чином особливості виховної поведінки кожного з батьків впливають на емоційний стан, психологічний розвиток та відчуття благополуччя дитини?;

5. Чи має залежність оцінка сімейної ситуації дитини від пливу з боку батьків інших дорослих?

6. Як на дитину впливає сімейний стан батька, відношення (ставлення до дитини) другої дружини, та відношення дитини до появи новонародженої дитини батька?

Виконання цієї експертизи доручено судовим експертам Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

Ухвала суду мотивована тим, що для з`ясування обставин, що мають значення для справи (з`ясування ставлення дитини до кожного із батьків), необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право. Тому клопотання про призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Обираючи експертну установу, суд першої інстанції не зважаючи на заперечення представника ОСОБА_3 щодо призначення виконання експертизи експертам у м. Миколаєві, вважав за необхідне доручити проведення експертизи судовим експертам Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_4 , в інтересах якого діяла його представниця ОСОБА_5 , оскаржив її в частині визначення судом експертної установи, якій доручено проведення призначеної експертизи та поставлених на вирішення експерта питань, де посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив скасувати ухвалу суду в оскаржуваній частині та ухвалити у вказаній частині нове рішення або змінити оскаржувану ухвалу, яким доручити проведення експертизи Миколаївській філії судово-психіатричних експертиз Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України» або іншій установі на розсуд суду (крім ОНДІСЕ), наприклад, Миколаївському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України (м. Миколаїв, 54009, м. Миколаїв, Україна вул. 1 Воєнна, 2-А), яка проводить психологічні експертизи дитячобатьківських відносин.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції зважаючи на заперечення представника ОСОБА_1 , яка без будьяких належних та допустимих доказів, зазначала, що ОСОБА_4 може вплинути на висновки експертів Миколаївській філії судово-психіатричних експертних Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України», оскільки працює лікарем, а тому вирішив призначити експертизу Одеському науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

Експертиза імовірніше за все, припаде на навчальний процес дитини, і оскільки буде необхідність відвезти Якова до м. Одеса, останній пропускатиме заняття в школі, що негативно позначиться на його навчальному процесі та потягне за собою не тільки психологічний тиск через тривалі поїздки, а й через відставання від шкільної програми. Існує безліч інших установ, які проводять подібні дослідження, серед яких суд мав можливість обрати, але в даному випадку безпідставно надав перевагу стороні ОСОБА_1 , що є порушенням принципу рівності та змагальності сторін.

Так, задовольняючи частково клопотання представника ОСОБА_1 суд першої інстанції допустив протиправну вибірковість питань з перевагою в бік з`ясування відношення дитини тільки щодо ОСОБА_4 та його сімейного стану.

Питання про те, як на дитину впливає сімейний стан батька, відношення (ставлення до дитини) другої дружини, та відношення дитини до появи новонародженої дитини батька, жодним чином не стосується предмету спору визначення місця проживання дитини з мамою чи татом.

На думку скаржника дане питання має бути виключене з переліку, обраного судом.

Така кількість протиправних дій, яка зафіксована правоохоронцями щодо співробітників, в тому числі й керівницького складу, ОНДІСЕ серед іншого і за хабарництво, свідчить про недобросовісну експертну діяльність як окремих осіб, так і цієї установи в цілому.

Клопотання ОСОБА_4 про призначення у справі експертизи було подано ним ще 28 квітня 2023 року, а клопотання представника ОСОБА_1 було подано до суду 24 травня 2024 року. Отже, суд першої інстанції протиправно, понад рік, не провів розгляду клопотання ОСОБА_4 , чим порушив принципи пропорційності, змагальності, диспозитивності та верховенства при розгляді вказаного клопотання.

Фактично понад рік безпідставно не розглянув дане клопотання, хоча у 2023 році суд вже з`ясовував думку сторін щодо цього клопотання у засіданні, проте, жодного рішення не прийняв. Крім того, розпочинаючи судове засідання 24 липня 2024 року суд не звернув уваги на те, що третя особа орган опіки, не з`явилась в засідання, не з`ясував думку учасників справи щодо можливості розгляду справи за відсутності її представника, та чи взагалі вони обізнані про ті клопотання, які суд розглянув та яку позицію мають.

Суд першої інстанції допустив сприяння лише одному учаснику судового процесу ОСОБА_1 , у реалізації нею прав, натомість, попри обов`язок запобігати зловживанню нею своїми правами, надав її клопотанню терміновості та першочерговості розгляду у порівнянні з клопотанням ОСОБА_4 і щодо строків розгляду, і щодо експертної установи, і щодо переліку питань, поставлених на вирішення експерту, що є неприпустимим та призвело до постановлення незаконної та необґрунтованої ухвали, яка підлягає частковому скасуванню.

Від інших учасників справи відзивів на апеляційну скаргу не надходило

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

За приписами частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У частинах 1, 3 статті 12, частинах 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Пункт 1 частини 1 статті 103 ЦПК України передбачає, що суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Стандарт доказування залежить від специфіки обставин, про доведення яких йдеться, а сторонам повинна бути надана можливість повідомити будь-які докази, необхідні для успіху скарги. При визначенні наявності або відсутності підстав для призначення судової експертизи суди не повинні ігнорувати позицію осіб, які беруть участь у справі. Для забезпечення реалізації вказаного положення суди повинні мотивовано відповідати на клопотання сторін як про призначення експертизи, так і про відмову в її призначенні. Крім того, вирішуючи питання про доцільність призначення експертизи в цивільній справі, необхідно враховувати чи має значення для справи факт, який експерт має встановити, чи не доведений той чи інший факт іншими доказами, зібраними у справі, які реальні можливості тієї чи іншої судової експертизи.

Вказаний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 24 березня 2021 року у справі № 760/13253/19.

Предметом доказування у справі, що переглядається, є визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з одним із батьків.

Згідно зі статтею 160 СК України, місце проживання малолітньої дитини визначається за згодою батьків, якщо дитина не досягла 10 років. Якщо ж дитині від 10 до 14 років, вона спільно з батьками бере участь у прийнятті рішення щодо свого місця проживання.

Отже, висновок судово-психологічної експертизи в даній цивільній справі необхідний для з`ясування обставин, які входять до предмета доказування та мають значення для правильного вирішення справи. Сам факт призначення судом першої інстанції судово психологічної експертизи сторони не оскаржують.

Частиною 3 статті 103 ЦПК України передбачено, що при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

Як встановлено матеріалами справи сторони не досягли згоди щодо експертної установи, де повинна проводитись заявлена у клопотаннях експертиза, а тому суд першої інстанції визначив цю установу самостійно, доручивши проведення експертам Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

Доводи апеляційної скарги щодо призначення експертизи саме цій експертній установі зводяться до переліку певних незручностей, пов`язаних з переїздом дитини з м. Миколаєва, де проживає дитина, до міста проведення експертизи - м. Одеса, а також недобросовісною поведінкою працівників цієї установи. Колегія суддів вважає такі доводи неприйнятними, оскільки вони не підтверджені будь-якими доказами про певні перешкоди для переїзду та неналежної поведінки працівників експертної установи, а отже є припущеннями скаржника. За матеріалами справи не встановлено будь-яких перешкод для проїзду дитини у випадку визначення експертом дати необхідності спілкування з дитиною.

Щодо тверджень ОСОБА_4 про призначення експертизи Миколаївській філії судово-психіатричних експертиз Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України», то за матеріалами справи експерт цієї установи за клопотанням ОСОБА_4 виконувала судово-психологічну експертизу 10 серпня 2023 року, а доказів того, що в цій установі є інші експерти відповідної спеціалізації, відповідачем за первісним позовом не надано.

Аргументи скарги щодо виключення з переліку питань, поставлених судом першої інстанції на вирішення експертом, питання про те, як на дитину впливає сімейний стан батька, відношення (ставлення до дитини) другої дружини, та відношення дитини до появи новонародженої дитини батька, жодним чином не стосується предмету спору не підлягає задоволенню, оскільки на переконання колегії суддів такі обставини при розгляді справи підлягають з`ясуванню. За вимогами ОСОБА_4 , позивача за зустрічним позовом, останній вважає, що краще в інтересах дитини, щоб вона проживала з батьком. Між тим як було з`ясована батько утворив іншу сім`ю, де у нього народилися інші діти, а тому ставлення до дитини інших членів сім`ї батька теж підлягає дослідженню при розгляді справи.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції. Ніяких нових обставин чи доказів, які не були предметом розгляду судом першої інстанції та могли б вплинути на правильність висновків та рішення суду в оскаржуваній частині скаржником не надано.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування судового рішення в оскаржуваній частині відсутні.

З огляду на те, що ухвала суду першої інстанції оскаржується тільки в частині визначення експертної установи для проведення експертизи та виключення з переліку питань, поставлених експерту, одного питання щодо впливу на дитину сімейного стану батька, а тому в іншій частині оскаржуване судове рішення апеляційнім судом щодо законності та обґрунтованості не переглядається.

Частиною 13 статті 141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки в цьому випадку судове рішення в оскаржуваній частині підлягає залишенню без змін, то розподілу судових витрат апеляційний суд не здійснює.

Керуючись статтями 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 , в інтересах якого діяла його представниця ОСОБА_5 , залишити без задоволення.

Ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 24 липня 2024 року в оскаржуваній частині залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до вимог статті 389 ЦПК України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий Л.М. Царюк

Судді: Т.М. Базовкіна

Ж.М. Яворська

Повний текст постанови складено 01 жовтня 2024 року.