№ 209/5732/23
№ 2/207/254/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2024 року м. Кам`янське .

Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі головуючого судді Скиби С.А. , при секретареві Куцевол Л.В. , за участю представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кам`янське справу № 209/5732/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості ,

В С Т А Н О В И В

У жовтні 2023 року ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» звернулося до суду з позовною заявою , у якій просило стягнути з ОСОБА_3 на його користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 43065 гривень 95 копійок , оскільки 5 вересня 2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_3 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний договір № 4728941 про надання споживчого кредиту , згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 10000 гривень , строком на 30 днів , з датою повернення кредиту 5 жовтня 2021 року . 21 червня 2022 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» було укладено Договір факторингу № 21-06/2022 , згідно якого ТОВ «Авентус Україна» відступив ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» права грошової вимоги за кредитним договором . Відповідач отримав кошти , але своїх зобов`язань за кредитним договором у повному обсязі не виконав .

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 заявлений позов підтримала повністю і пояснила , що 5 вересня 2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем ОСОБА_3 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи було укладено електронний договір про надання споживчого кредиту , згідно якого відповідачу надано кредит у розмірі 10000 гривень . Грошові кошти було перераховано на карту відповідача за допомогою платіжного провайдера ТОВ «ФК «Контрактовий дім» . 21 червня 2022 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» було укладено Договір факторингу , згідно якого ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» набуло права грошової вимоги за кредитним договором до відповідача , про що відповідачу було повідомлено на його електронну пошту . Договір відповідачем був підписаний одноразовим ідентифікатором . Відповідач отримав кошти , але своїх зобов`язань за кредитним договором у повному обсязі не виконав . Також , при розгляді справи позивачем були понесені судові витрати , які складаються з судового збору та витрат на правову допомогу , які просить стягнути з відповідача .

Відповідач ОСОБА_3 заявлений позов не визнав і пояснив , що ніякий кредитний договір не укладав та договорів не підписував , кредитні кошти не отримував . У 2021 році працював і у нього була заробітна плата приблизно 50000 гривень на місяць , тому ніякі кредити йому не потрібні були , оскільки грошових коштів йому вистачало . 1 вересня 2021 року загубив свій паспорт громадянина України , банківські картки та мобільний телефон , та наступного дня звернувся до відділення поліції з заявою про втрату документів та банківських карток . Також , він дзвонив до банку щодо повідомлення про втрату банківських карток , але йому було запропоновано , щоб він звернувся до відділення банку щодо заблокування картки . Про те , що грошові кошти надходили на його банківську картку , а потім їх було знято з картки , йому повідомили у банку . Також повідомив , що у його втраченому мобільному телефоні зберігав всі паролі від карток та інше , оскільки не міг все запам`ятати . У його втраченому мобільному телефоні паролю для входу не було . Як була зроблена ідентифікація за допомогою мобільного телефону не знає . Кредит він не отримував . Рішення суду щодо факт викрадення мобільного телефону , паспорту та банківських карток немає . Просить у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі .

Представник відповідача ОСОБА_2 заявлений позов не визнала і пояснила , що відповідач ОСОБА_3 заперечує факт отримання кредиту , ніякий кредитний договір він не укладав та не підписував його , оскільки 5 вересня 2021 року у відповідача не було документів , у зв`язку з тим , що 1 вересня 2021 року ОСОБА_3 втратив свій паспорт , мобільний телефон та банківські картки . ОСОБА_3 звернувся до відділення поліції щодо втрати своїх документів , а саме паспорту громадянина України , банківських карток та мобільного телефону . На даний час немає жодних доказів того , що саме відповідач ОСОБА_3 знімав кредитні кошти з банківських карток . Докази того , що саме ОСОБА_3 отримав кредит відсутні .

Суд , вислухавши представника позивача , відповідача та його представника , вивчивши матеріали справи , вважає , що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав .

У судовому засіданні встановлено , що 5 вересня 2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_3 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний договір № 4728941 про надання споживчого кредиту , згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 10000 гривень , строком на 30 днів , з датою повернення кредиту 5 жовтня 2021 року ( а.с. 15 19 ) . 21 червня 2022 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» було укладено Договір факторингу № 21-06/2022 ( а.с. 44 48 ) , згідно якого ТОВ «Авентус Україна» відступив ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» права грошової вимоги за кредитним договором ( а.с. 12 ) .

Згідно ст. 1054 ЦК України 2003 року за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець ) зобов`язується надати грошові кошти ( кредит ) позичальникові у розмірах та на умовах , встановлених договором , а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти .

Кредитний договір разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами , який було укладено з відповідачем , було підписано шляхом накладення електронного цифрового підпису відповідача .

Договір , укладений в електронній формі , є таким , що укладений у письмовому вигляді (ст. 205 , 207 ЦК України 2003 року) . Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 9 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 , від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 , від 7 жовтня 2020 року № 127/33824/19 .

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані , на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів) , що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин , які мають значення для вирішення справи .

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень , крім випадків , встановлених цим Кодексом .

Згідно ст. 1046 ЦК України 2003 року за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі , визначені родовими ознаками , а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або тож кількість речей того ж роду та такої ж якості .

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей , визначених родовими ознаками .

Згідно ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» , електронний документ , інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних , включаючи обов`язкові реквізити документа . Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством . Електронний документ може бути створений , переданий , збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму . Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних , які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною .

Згідно ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те , що він має електронну форму . Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того , що він має електронну форму .

Відповідачем підписано кредитний договір за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором , відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію» .

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України 2003 року передбачено , що договором є домовленість двох або більше сторін , спрямованих на встановлення , зміну або припинення прав та обов`язків .

Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України 2003 року договір є укладеним , якщо сторони в належній формі досягли усіх істотних умов договору .

Істотними умовами договору є умови про предмет договору , умови , що визначені законом як істотні або необхідними для договорів даного виду , а також усі ті умови , щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди .

Згідно ч. 1 ст. 1055 ЦК України 2003 року кредитний договір укладається у письмовій формі .

Згідно абзацу 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України 2003 року договір , укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі .

Укладений між ОСОБА_3 та ТОВ «Авентус Україна» за своєю природою є договором приєднання і відповідає вимогам ч. 1 ст. 634 , ч. 2 ст. 642 ЦК України 2003 року .

Згідно ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін , спрямована на встановлення , зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі .

Електронний договір укладається і виконується в порядку , передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України , а також іншими актами законодавства . Електронний договір , укладений шляхом обміну електронними повідомленнями , підписаний у порядку , визначеному ст. 12 цього Закону , вважається таким , що за правовими наслідками прирівнюється до договору , укладеного у письмовій формі . Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом , визначеним ст. 12 цього Закону , є оригіналом такого документа . Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою , яка направила пропозицію укласти такий договір , відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку , визначеному частиною шостою цієї статті . Відповідь особи , якій адресована пропозиція укласти електронний договір , про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом : надсилання електронного повідомлення особі , яка зробила пропозицію укласти електронний договір , підписаного в порядку , передбаченому ст. 12 цього Закону ; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі , що підписується в порядку , передбаченому ст. 12 цього Закону ; вчинення дій , що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір , якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі , в якій розміщено таку пропозицію , і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію») .

Згідно ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови , що містяться в іншому електронному документі , шляхом перенаправлення (відсилання) до нього . Особі , якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта) , має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів , що включають умови договору , шляхом перенаправлення (відсилання) до них . Включення до електронного договору умов , що містяться в іншому електронному документі , шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа , якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним , не може бути підставою для визнання правочину нікчемним .

Згідно ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами , моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» , за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину ; електронного підпису одноразовим ідентифікатором , визначеним цим Законом ; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання , іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін , у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів .

У постанові від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження №61-8449св19) Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку , що будь-який вид договору , який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму . Договір , укладений в електронній формі , є таким , що укладений у письмовому вигляді (ст. 205 , 207 ЦК України) . Однак важливо , щоб електронний договір включав всі істотні умови для відповідного виду договору , інакше він може бути визнаний неукладеним або недійсним , в зв`язку з недодержанням письмової форми в силу прямої вказівки закону .

Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта , підтвердження згоди підписанта з умовами договору , а також підтвердження цілісності даних в електронній формі .

Якщо є електронна форма договору , то і підписувати його потрібно електронним підписом .

Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа . Електронний договір можна укласти в спрощеній формі , а можна класично - у вигляді окремого документа .

Договір в спрощеній формі шляхом обміну , наприклад , електронними листами та іншими засобами електронної комунікації , або договір , який укладається шляхом приєднання до нього можна підписати з використанням :

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності , що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір , і надсилаються іншій стороні цього договору .

Це комбінація цифр і букв , або тільки цифр , або тільки літер , яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля , іноді в парі «логін-пароль» , або смс-коду , надісланого на телефон , або іншим способом .

При оформленні замовлення , зробленого під логіном і паролем , формується електронний документ , в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа , яка створила замовлення .

Посилання відповідача ОСОБА_3 на те , що він не уклав кредитний договір , не підписував його та не отримував кредитні кошти , не знайшло свого підтвердження , оскільки даний факт підтверджується матеріалами справи .

Таким чином , відповідачем не надано належних та достатніх доказів , які б свідчили про недобросовісність банківської установи при укладенні кредитного договору , також не надано суду доказів вчинення щодо нього обману та тиску . Доводи відповідача про те , що доказів підписання ним договору за допомогою електронного цифрового підпису не існує , суд вважає безпідставними .

TOB «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало кредит у сумі 10000 гривень шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № НОМЕР_1 згідно повідомлення ТОВ «ФК «Контрактовий Дім» № 2047 від 29 червня 2022 року про перерахування коштів ( а.с. 10 ) .

Згідно листа Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» № 20.1.0.0.0/7-240222/45453 від 26 лютого 2024 року вбачається , що на ім`я ОСОБА_3 в банку емітовано карту № НОМЕР_2 IBAN НОМЕР_3 , на яку 5 вересня 2021 року здійснено переказ коштів на суму 10000 гривень ( а.с. 158 ) .

Відповідач отримав кошти , але своїх зобов`язань за кредитним договором у повному обсязі не виконав , у зв`язку з чим виникла заборгованість за кредитним договором у розмірі 43065 гривень 95 копійок , яка складається з : суми кредиту у розмірі 10000 гривень 00 копійок , суми процентів за користування кредитом у розмірі 22800 гривень 00 копійок , інфляційних втрат у розмірі 8659 гривень 20 копійок , 3% річних у розмірі 1606 гривень 75 копійок , що підтверджується розрахунком заборгованості ( а.с. 23 30 ) .

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України 2003 року зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно , виконати роботу , надати послугу , сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії , а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку .

Згідно ст. 526 ЦК України 2003 року зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу , інших актів цивільного законодавства , а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог , що звичайно ставляться .

Згідно ст. 599 ЦК України 2003 року зобов`язання припиняється виконанням , проведеним належним чином .

Згідно ст. 1049 ЦК України 2003 року позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі , визначені родовими ознаками , у такій самій кількості , такого самого роду та такої самої якості , що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку , що встановлені договором.

Таким чином , стягненню підлягає заборгованість за кредитним договором у розмірі 43065 гривень 95 копійок , яка складається з : суми кредиту у розмірі 10000 гривень 00 копійок , суми процентів за користування кредитом у розмірі 22800 гривень 00 копійок , інфляційних втрат у розмірі 8659 гривень 20 копійок , 3% річних у розмірі 1606 гривень 75 копійок , оскільки відповідач отримав кредит , користувався кредитними коштами .

При розподілі судових витрат суд враховує , що позов задоволено повністю , тому судові витрати , які складаються з судового збору у розмірі 2147 гривень 20 копійок та витрат на правову допомогу у розмірі 10000 гривень 00 копійок , що підтверджується договором про надання правової допомоги , підлягають стягненню з відповідача на користь позивача .

Керуючись ст. 525 , 526 , 530 , 610 612 , 1046 1050 , 1054 ЦК України 2003 року , ст. 10 , 19 , 81 ЦПК України , суд

В И Р І Ш И В

Заявлений позов задовольнити повністю .

Стягнути з ОСОБА_3 , місце проживання : АДРЕСА_1 , номер облікової картки платника податків : НОМЕР_4 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фінтраст Україна» , місцезнаходження : м. Київ , вулиця Загородня , 15 , офіс 118/2 , ідентифікаційний код юридичної особи : 44559822 , заборгованість за кредитним договором у розмірі 43065 гривень 95 копійок , яка складається з : суми кредиту у розмірі 10000 гривень 00 копійок , суми процентів за користування кредитом у розмірі 22800 гривень 00 копійок , інфляційних втрат у розмірі 8659 гривень 20 копійок , 3% річних у розмірі 1606 гривень 75 копійок , судові витрати у розмірі 12147 гривень 20 копійок .

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

Суддя С.А. Скиба