печерський районний суд міста києва
пр. № 2-з-103/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2024 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Литвинової І. В.,

за участю секретаря судових засідань Когут Н. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви з вимогами до ОСОБА_2 , треті особи: Організація орендарів орендної фірми «Екста», ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння,

УСТАНОВИВ:

26 вересня 2024 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява, яку передано судді 30 вересня 2024 року, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, у відповідності до пункту 15 Розділу XIII Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року № 1618-IV (у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року), для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Заявник просив накласти арешт на нежитлову будівлю, загальною площею 3 334, 6 кв м, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , та заборонити вчинення будь-яких реєстраційних дій у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень відносно цієї будівлі.

В обґрунтування заяви вказано, що заявник є спадкоємцем та правонаступником ОСОБА_4 , який за життя був учасником Організації орендарів орендної фірми «Екста» і співвласником у спільній сумісній власності, викупленої у держави нежитлової будівлі, загальною площею 3 334, 6 кв м, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , і готує подання позовної заяви про витребування зазначеного об`єкта нерухомості із чужого незаконного володіння ОСОБА_3 , на підставі статті 387 ЦК України.

Згідно з приписами частини другої статті 149 Цивільного процесуального кодексу України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне вчинення таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

За частиною другою статті 151 ЦПК України, якщо заява про забезпечення позову подається до відкриття провадження у справі, в такій заяві додатково зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших осіб, які можуть отримати статус учасника справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Як вбачається із поданої заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви, особою, яка може отримати статус відповідача, вказано ОСОБА_2 - власника нежитлової будівлі, загальною площею 3 334, 6 кв м, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 392146667, сформованої 23 серпня 2024 року, о 10:20:41, на підставі договору дарування, посвідченого і зареєстрованого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу № 2426 від 31 серпня 2022 року.

Однак, обґрунтовуючи необхідність вжиття заходів забезпечення позову, стороною позивача вказано про намір подання позову до особи - ОСОБА_3 , яка може отримати статус у майбутньому позові третьої особи з вимогами про витребування об`єкту нерухомого майна.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

Отже, виходячи із змісту заяви про забезпечення позову, інформаційної довідки № 392146667, сформованої 23 серпня 2024 року, яку додано на підтвердження її доводів, обставини, на які посилається заявник не підтверджені, і для забезпечення позову до подання позовної заяви, суд підстав не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1-18, 149-150, 153, 154, 157, 261, 352-353 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви з вимогами до ОСОБА_2 , треті особи: Організація орендарів орендної фірми «Екста», ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Суддя І. В. Литвинова