Номер провадження: 22-ц/813/4502/24
Головуючий у першій інстанції Васильків О.В.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.09.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого судді Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Сегеди С.М.,

за участю секретаря Малюти Ю.С.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Гоел Анудж, Гупта Прія, Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, Державний нотаріус Приморської державної нотаріальної контори у м. Одесі Шевцова Ольга Володимирівна,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 08 лютого 2024 року у складі судді Васильків О.В.,

встановив:

У грудні 2023 року, ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою в якій просив відстрочити виконання постанови Одеського апеляційного суду від 15.08.2023 по справі №947/22831/19 строком на 1 рік в частині знесення самочинно зведеної за межами геометричних розмірів фундаментів у плані прибудови до квартири АДРЕСА_1 .

Заява мотивована тим, що Торгово-промислова палата України листом від 28.02.2022, вих.№2024/02.0-7.1 визнала військову агресію проти України форс-мажорними обставинами з 24.02.2022 року, тобто ТПП України підтвердила, що обставини з 24.02.2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами, як для суб`єктів господарювання, так і для населення. Враховуючи скрутне становище в країні, Гоел Анудж не має фінансової можливості оплатити витрати необхідні для знесення прибудови до квартири АДРЕСА_1 . Крім того, приміщення, що було предметом спору у даній справі передано в оренду ТОВ "Аннушка. Лінія Життя" для розміщення аптеки та використовується під фармацевтичну промисловість, зокрема під постачання лікарських засобів і медичних виробів. Також адвокат Гусельщикова М.А. зазначає, що з огляду на наявність в Україні воєнного стану, враховуючи, що на сьогодні об`єкт використовується під надання фармацевтичних послуг, а саме під аптеку, що є об`єктом критичної інфраструктури, то у справі наявні обставини, які ускладнюють виконання постанови Одеського апеляційного суду від 15.08.2023.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 08 лютого 2024 року заяву ОСОБА_2 про відстрочення виконання постанови Одеського апеляційного суду від 15.08.2023 року задоволено.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить суд скасувати ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 08 лютого 2024 року.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції приймаючи до розгляду заявуОСОБА_2 про відстрочення виконання судового рішення, не зважив на те, що копію цієї заяви іншим учасникам справи не надсилалася, у зв`язку із чим судом були порушені приписи ст.183 ЦПК України. Крім того, постановляючи оскаржувану ухвалу, суд прийняв доводи заявника про те, що приміщення, яке було предметом спору у даній справі передано в оренду ТОВ "Аннушка. Лінія Життя" для розміщення аптеки та використовується під фармацевтичну промисловість, що є важливим під час воєнного стану. Однак, жодного доказу з використання приміщення для фармацевтичної промисловості, зокрема для постачання лікарських засобів і медичних виробів заявник не надав. Суд неправильно застосував Перелік секторів критичної інфраструктури, затвердженою постановою КМУ від 09.10.2020 №1109, оскільки відповідно до п. 6 «Сектор Охорони здоров`я» вищевказаного Переліку, аптечні заклади не відносяться до об`єктів критичної інфраструктури. Крім того Гоел Анудж є засновником та кінцевим бенефіціаром ТОВ «Аннушка. Лінія Життя», тобто боржник фактично використовує приміщення для здійснення власної господарської діяльності.

Доводи скарги обґрунтовані також тим, що суд першої інстанції безпідставно не застосував приписи ч. 8 ст. 39 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», відповідно до якої, експлуатація закінчених будівництвом об`єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію, забороняється. Поряд з цим, постановою Одеського апеляційного суду від 15.08.2023 скасовано реєстрацію декларації про готовність об`єкта до експлуатації.

Суд також не встановив обставин, які б перешкоджали виконанню судового рішення через запровадження в Україні воєнного стану, оскільки форс-мажор як обставина непереборної сили потребує доведенню. Вирішуючи питання про відстрочення виконання судового рішення, місцевий суд ухилився він надання оцінки ступеня вини відповідача у виникненні спору. Крім того, суд першої інстанції своєю ухвалою від 08.02.2024 надавши максимальний строк відстрочення судового рішення - 1 рік, не навів жодного мотиву, за яким було обрано саме такий строк.

На адресу апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу від сторін не надходив, однак відповідно до положень ч.3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В судове засідання, призначене на 26.09.2024 сторони не з`явилися, хоча були повідомлені належним чином, у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується письмовими матеріалами справи.

В ході апеляційного розгляду справи від представника скаржниці ОСОБА_1 ОСОБА_3 , представника Гоел Анудж Гусельщикової М.А. надійшли заяви, у яких представники просять суд розглянути справу у порядку письмового провадження, без участі сторін. Крім того, від Приморської державної нотаріальної контри у місті Одеса також надійшла заява, у якій нотаріальна контора просить суд розглянути справу без присутності їх представника, заперечень щодо винесення рішення не мають.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала суду зазначеним вимогам не відповідає, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що у вересні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Гоел Анудж, ОСОБА_4 , Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, Державного нотаріуса Приморської державної нотаріальної контори у м. Одесі Шевцової О.В. про скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації, скасування рішення державного нотаріуса Шостої Одеської державної нотаріальної контори ОМНО про державну реєстрацію права власності, зобов`язання знести самочинно зведену за межами геометричних розмірів фундаментів у плані прибудову.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 11 грудня 2019 року, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного суду від 01 червня 2020 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 14 липня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, рішення Київського районного суду м. Одеси від 11 грудня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 01 червня 2020 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 10 лютого 2022 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного суду від 15.08.2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Київського районного суду м. Одеси від 10 лютого 2022 року скасовано та ухвалено нове судове рішення: позов ОСОБА_1 задоволено: скасовано реєстрацію декларації про готовність об`єкта до експлуатації - реконструкція квартири під аптеку без зміни геометричних розмірів фундаментів у плані, АДРЕСА_2 , вчинену Департаментом Державної архітектурно - будівельної інспекції в Одеській області 03 серпня 2016 року під № ОД 94; скасовано рішення державного нотаріуса Шостої одеської державної нотаріальної контори Одеського міського нотаріального округу Шевцової О.В., індексний №41169584 від 18 травня 2018 року, про державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на нежитлове приміщення аптеки, загальною площею 74,9 кв.м, розташованого в буд. 5 , приміщення №101 та реєстрацію права власності ОСОБА_4 , індексний номер витягу 124469312 від 18 травня 2018 року, на нежитлове приміщення аптеки, загальною площею 74,9 кв.м, розташованого в АДРЕСА_3 ; зобов`язано Гоел Анудж знести самочинно зведену за межами геометричних розмірів фундаментів у плані прибудову до квартири АДРЕСА_4 .

Задовольняючи заяву Гоел Анудж про відстрочення виконання судового рішення суд першої інстанції виходив з того, що аптека є об`єктом критичної інфраструктури, що є важливим під час воєнного стану в країні. При цьому судом також враховано, що військова агресія російської федерації проти України є форс-мажорними обставинами з 24.02.2022, що підтвердила Торгово-промислова палата України листом від 28.02.2022, вих.№2024/02.0-7.1.

Проте апеляційний суд не може погодитися із таким висновком районного суду, оскільки він не відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи, з огляду на наступне.

Так, розділом VI ЦПК України врегульовані процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб).

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. При цьому вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (частини 3-4 статті 435 ЦПК України).

Перелік обставин, що можуть бути підставою для відстрочки або розстрочки виконання, зміни чи встановлення способу і порядку виконання рішення, не є вичерпним.

Відповідно до частини 5 статті 435 ЦПК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Таким чином, наведена норма пов`язує можливість розстрочення чи відстрочення виконання рішення, зокрема, у «виняткових випадках» за умови доведення заявником існування конкретних обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у певний строк.

Верховний Суд у своїй постанові від 06 грудня 2019 року у справі № 2а/0570/6531/2011 дійшов висновку, що відстрочення є відкладенням чи перенесенням дати виконання рішення на новий строк, який визначається судом, та допускається у виняткових випадках, залежно від обставин справи. Підставою для відстрочення можуть бути конкретні існуючі, об`єктивні, виключні обставини, що ускладнюють виконання судового рішення у встановлений строк або фактично унеможливлюють таке. При розгляді заяв щодо відстрочення виконання судового рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому. Наявність підстав для відтермінування має бути доведена боржником. Строки відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку для повного виконання рішення суду. Надання такого відстрочення не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника, натомість повинне базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувачів і боржників.

Оцінюючи доводи заяв про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, суди повинні враховувати, що ці заходи не повинні створювати боржнику можливість ухилятися від виконання судового рішення. До уваги повинні братися не лише реальний майновий стан боржника, але й його наміри, що свідчать про бажання виконати рішення.

Зважаючи на вищенаведені норми та дослідивши обставини справи в сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що висновок районного суду про наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_2 про відстрочення виконання рішення суду не відповідає вимогам закону.

Як вбачається з матеріалів справи, підставами, на які посилається Гоел Анудж для відстрочення виконання постанови Одеського апеляційного суду від 15.08.2023, є лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022, вих.№2024/02.0-7.1 яким визнано військову агресію проти України форс-мажорними обставинами з 24.02.2022, тобто ТПП України підтвердила, що обставини з 24.02.2022 до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами, як для суб`єктів господарювання, так і для населення. Враховуючи скрутне становище в країні, Гоел Анудж не має фінансової можливості оплатити витрати необхідні для знесення прибудови до квартири АДРЕСА_1 . Крім того, приміщення, що було предметом спору у даній справі передано в оренду ТОВ "Аннушка. Лінія Життя" для розміщення аптеки та використовується під фармацевтичну промисловість, зокрема під постачання лікарських засобів і медичних виробів. Отже з огляду на наявність в Україні воєнного стану та враховуючи, що на сьогодні об`єкт використовується під надання фармацевтичних послуг, а саме під аптеку, що є об`єктом критичної інфраструктури, то у справі наявні обставини, які ускладнюють виконання постанови Одеського апеляційного суду від 15.08.2023.

Разом з тим, зміст заяви про відстрочення виконання судового наказу не містить тих виняткових обставин, з якими законодавчі акти пов`язують можливість відстрочення виконання рішення суду.

Так, обставини введення та продовження строку воєнного стану у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією проти України самі по собі об`єктивно не є такими, що впливають на можливість виконання рішення суду про знесення об`єкта. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для відстрочення виконання рішення суду. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання особою рішення суду.

Проте ОСОБА_2 не наведено обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану і унеможливили виконання постанови Одеського апеляційного суду від 15.08.2023. Зокрема, посилання ОСОБА_2 на скрутне становище в країні та на його фінансову неможливість оплатити витрати, необхідні для знесення прибудови до квартири АДРЕСА_1 , колегією суддів оцінюються критично, з огляду на те, що жодних належних і достатніх доказів втрати останнім роботи, заробітку, житла тощо внаслідок військової агресії проти України до суду не надано. ОСОБА_2 не довів наявність у нього матеріального стану, що об`єктивно вказує на неможливість чи ускладнення виконання рішення суду.

Заслуговують на увагу суду і доводи скаржника про те, що суд неправильно застосував Перелік секторів критичної інфраструктури, затвердженою постановою КМУ від 09.10.2020 №1109, оскільки відповідно до п. 6 «Сектор Охорони здоров`я» вищевказаного Переліку, аптечні заклади не відносяться до об`єктів критичної інфраструктури. Крім того, не надано доказів включення зазначеного об`єкта до Реєстру об`єктів критичної інфраструктури, що передбачено Законом України «Про критичну інфраструктуру».

Суд першої інстанції своєю ухвалою від 08.02.2024, надавши максимальний строк відстрочення судового рішення - 1 рік, не навів жодного мотиву, за яким було обрано саме такий строк.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_2 про відстрочення виконання рішення суду, у зв`язку з чим ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 08 лютого 2024 року відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України належить скасувати та відмовити у задоволенні заяви про відстрочення виконання рішення суду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно ст. 376 ЦПК, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; недоведеність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 08 лютого 2024 року скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про відстрочення виконання постанови Одеського апеляційного суду від 15.08.2023 відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішено складено 02.10.2024

Головуючий Є.С. Сєвєрова

Судді: Л.М. Вадовська

С.М. Сегеда