ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9017/24 Справа № 172/1119/24 Суддя у 1-й інстанції - Битяк І. Г. Суддя у 2-й інстанції - Деркач Н. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

головуючого - Деркач Н.М.

суддів - Пищиди М.М., Ткаченко І.Ю.,

при секретарі - Кошара О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 10 липня 2024 року у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин, заінтересована особа Головне управління ДПС у Дніпропетровській області, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2024 року до суду першої інстанції надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин, заінтересована особа Головне управління ДПС у Дніпропетровській області, у якій заявник просив суд встановити факт родинних відносин з померлою матір`ю.

Ухвалою Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 10 липня 2024 року відмовлено у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин, заінтересована особа Головне управління ДПС у Дніпропетровській області.

Не погодившись з такою ухвалою суду, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала суду скасуванню, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до пункту 4 частини 1 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин, суд першої інстанції керувався ст. 186 ЦПК України та виходив з того, що встановлення факту потрібно заявнику для спадкування за заповітом, а тому зацікавленою особою потрібно вказувати орган місцевого самоврядування за місцем знаходження нерухомого майна. Крім того, заява подана не за місцем знаходження нерухомого майна (виключна підсудність).

Проте, з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду погодитись не може, оскільки вони не відповідають нормам процесуального права.

Згідно з ч. 1 та п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України зазначено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Згідно ч. 4 ст. 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин, суд першої інстанції помилково керувався ст. 186 ЦПК України та не зазначив, з якої саме підстави, вказаної у цій статті, суд відмовив у відкритті провадження.

Суд апеляційної інстанції наголошує, що відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України, єдиною підставою для відмови у відкритті провадження за заявою про встановлення факту, є те, що з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, однак до таких висновків суд першої інстанції не приходив.

Крім того, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про порушення заявником правил територіальної підсудності, посилаючись на ст. 30 ЦПК України та на те, що заява подана не за місцем знаходження нерухомого майна.

Згідно ч. 1 ст. 316 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Жодних інших правил територіальної підсудності щодо заяв про встановлення факту ЦПК України не містить.

Щодо твердження суду першої інстанції про те, що зацікавленою особою потрібно вказувати орган місцевого самоврядування за місцем знаходження нерухомого майна, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 294 ЦПК України, під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи.

Між тим, суд першої інстанції не сприяв заявнику у захисті його прав, не роз`яснив хто має бути заінтересованою особою за даною заявою та передчасно відмовив у відкритті провадження у справі. Судом не були з`ясовані усі обставини справи для її всебічного, повного і об`єктивного розгляду.

Таким чином, суд першої інстанції вищевикладеного не врахував, внаслідок чого дійшов передчасного висновку про необхідність відмовити у відкритті провадження у справі.

Суд першої інстанції постановив ухвалу без належного врахування обставин, що мають значення для справи, невірно застосував положення процесуального закону.

За таких обставин ухвала суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що оскільки при постановленні оскаржуваної ухвали суд порушив норми процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали, то відповідно до вимог п. 4 ч.1 ст. 379 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі - скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 379, 381-384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 10 липня 2024 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: Н.М. Деркач

М.М. Пищида

І.Ю. Ткаченко