Справа № 497/1608/24
Провадження № 2/497/636/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2024 року Болградський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Раца В.А.,

секретаря Жукової Т.І.,

без участі сторін,

розглянувши, у порядку спрощеного позовного провадження, у відкритому судовому засіданні в місті Болграді, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

10.07.2024 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 та просить розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2 , зареєстрований 26 вересня 2020 року Малиновським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис №2296, мотивуючи тим, що спільне подружнє життя з відповідачем поступово зійшло нанівець, тому взимку 2022 року фактичні шлюбні відносини між нею та відповідачем остаточно припинено, вони проживають окремо, спільним побутом вони не пов`язані. Сімейне життя між ними не склалося через різні характери, різні життєві прагнення та погляди на подружнє життя. Почуття поваги та кохання один до одного втрачено. Подальше спільне життя як подружжя та збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Розірвати шлюб з відповідачем в порядку ст. 106 СК України вона не може, оскільки їй не відомо його місце знаходження та він відмовляється вчиняти будь-які формальні дії для офіційного розлучення, тому позивач звертається до суду з позовною заявою. Також просить після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище « ОСОБА_3 ».

Ухвалою судді від 29.07.2024 року, після встановлення фактичного місця реєстрації відповідача на території Болградського району, було відкрито провадження, справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання надала власноруч написану заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутністю, на розірванні шлюбу наполягала, строк для примирення просила не надавати (а.с.22).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надіслав 20.09.2024 року на електрону пошту суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти розірвання шлюбу, строк для примирення просив не надавати (а.с.18).

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно вивчивши обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 26 вересня 2020 року, який зареєстровано Малиновським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис №2296, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , яке видане 26 вересня 2020 року (а.с.7).

Судом встановлено, що сторони взимку 2022 року припинили спільне проживання, сумісного господарства не ведуть, причиною припинення шлюбно-сімейних відносин є те, що між подружжям зникло почуття взаємної поваги та любові, взаємодопомоги та підтримки, спільне життя подружжя не склалося у зв`язку з різними поглядами на життя, сторони проживають окремо, тому подальше сумісне проживання між сторонами стало неможливим.

Згідно зі статтею 51 Конституції України та статті 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається.

Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній.

Частинами 3, 4 ст. 56 СК України, передбачено, що кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість.

Згідно з ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч.1 ст. 110, ч.2 ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя та суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, на розірванні шлюбу наполягає. Відповідач не заперечував проти розірвання шлюбу, що свідчить про обоюдне бажання подружжя розірвати шлюб.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Крім того, відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу.

Суд вважає, що причини, які спонукали сторони наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню.

На підставі вищезазначеного суд доходить висновку, що примирення між сторонами, збереження шлюбу та подальше спільне проживання сторін неможливе, а тому шлюб між сторонами підлягає розірванню.

Згідно ч.2 ст. 114 СК України шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому суд, вважає за можливим відновити позивачу ОСОБА_1 її дошлюбне прізвище.

Керуючись ст.ст.12, 81, 82, 263, 264 ЦПК України, ст.ст.110,112,113 СК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем с.Червоноармійське Болградського району Одеської області, громадянином України, та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженкою с.Червоноармійське Болградського району Одеської області, громадянкою України, зареєстрований 26 вересня 2020 року Малиновським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис №2296.

Відновити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с.Червоноармійське Болградського району Одеської області дошлюбне прізвище « ОСОБА_3 ».

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.А. Раца