КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2024 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.,

судді Невідома Т.О., Соколова В.В.,

секретар Цуран С.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01 березня 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 , третя особа: ОСОБА_6 про визнання права власності на частки в об`єкті незавершеного будівництва та в земельній ділянці

та за зустрічним позовом ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 , третя особа: ОСОБА_6 про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем без укладення шлюбу, визнання права власності на частки в об`єкті незавершеного будівництва та в земельній ділянці,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2021 року позивачі звернулись до суду з позовом до ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_5 , третя особа: ОСОБА_6 , у якому з урахуванням заяви про часткову зміну предмету позову просили:

визнати за ОСОБА_2 право власності за правом спадкування за законом на 1/5 частину земельної ділянки площею 0,0636 га, кадастровий номер :04:007:1791, цільове призначення - для колективного садівництва, що знаходиться за адресою: Київська обл., Бориспільський р-н, с/рада Гнідинська, СТ «Злагода» після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 ;

визнати за ОСОБА_2 право власності за правом спадкування за законом на 1/5 частину об`єкта незавершеного будівництва: садового будинку загальною площею 367,3 кв.м., розташованого на земельній ділянці площею 0,0636 га, кадастровий номер :04:007:1791, цільове призначення - для колективного садівництва, що знаходиться за адресою: Київська обл., Бориспільський р-н, с/рада Гнідинська, СТ «Злагода» після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 ;

визнати за ОСОБА_3 право власності за правом спадкування за законом на 1/5 частину земельної ділянки площею 0,0636 га, кадастровий номер :04:007:1791, цільове призначення - для колективного садівництва, що знаходиться за адресою: Київська обл., Бориспільський р-н, с/рада Гнідинська, СТ «Злагода» після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 ;

визнати за ОСОБА_3 право власності за правом спадкування за законом на 1/5 частину об`єкта незавершеного будівництва: садового будинку загальною площею 367,3 кв.м., розташованого на земельній ділянці площею 0,0636 га, кадастровий номер :04:007:1791, цільове призначення - для колективного садівництва, що знаходиться за адресою: Київська обл., Бориспільський р-н, с/рада Гнідинська, СТ «Злагода» після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 ;

визнати за ОСОБА_4 право власності за правом спадкування за законом на 1/5 частину земельної ділянки площею 0,0636 га, кадастровий номер :04:007:1791, цільове призначення - для колективного садівництва, що знаходиться за адресою: Київська обл., Бориспільський р-н, с/рада Гнідинська. СТ «Злагода» після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 ;

визнати за ОСОБА_4 право власності за правом спадкування за законом на 1/5 частину об`єкта незавершеного будівництва: садового будинку загальною площею 367,3 кв.м., розташованого на земельній ділянці площею 0,0636 га, кадастровий номер :04:007:1791, цільове призначення - для колективного садівництва, що знаходиться за адресою: Київська обл., Бориспільський р-н, с/рада Гнідинська, СТ «Злагода» після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 .

Свої вимоги обґрунтовували тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_8 , якому належала земельна ділянка площею 0,0636 га з кадастровим номером :04:007:1791 з цільовим призначенням для колективного садівництва, розташована в СТ «Злагода» на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району. У зв`язку з тим, що за час свого життя ОСОБА_8 не склав заповіт, після його смерті спадкування здійснюється за законом. До спадкоємців першої черги за законом належать ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які є дітьми спадкодавця, а також його дружина ОСОБА_1 . Кожен спадкоємець у встановленому порядку прийняв спадщину, що відкрилась після смерті ОСОБА_8 , та успадкував по 1/5 частці в земельній ділянці. Однак 24.08.2021 ПН КМНО Загоруй І.А. винесла постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якими вона відмовила позивачам у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом. Зазначене стало підставою для звернення до суду з даним позовом (т. 1 а.с. 1-6, т. 3 а.с. 46-49).

У грудні 2021 року ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_5 було подано зустрічний позов до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , третя особа: ОСОБА_6 , у якому просили:

встановити юридичний факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_8 без шлюбу, у період з 30.11.2011 по 07.08.2013.

визнати за ОСОБА_1 право власності на 6/10 частини земельної ділянки площею 0,0636 га для колективного садівництва, кадастровий номер :04:007:1791, яка знаходиться за адресою; Київська обл., Бориспільський р-н, с/рада Гнідинська, СТ «Злагода»;

визнати за ОСОБА_5 право власності на 1/10 частини земельної ділянки площею 0,0636 га для колективного садівництва, кадастровий номер :04:007:1791, яка знаходиться за адресою: Київська обл., Бориспільський р-н, с/рада Гнідинська, СТ «Злагода»;

визнати за ОСОБА_1 право власності на 6/10 частини об`єкта незавершеного будівництва: садового будинку загальною площею 367,3 кв.м, розташованого на земельній ділянки площею 0.0636 га для колективного садівництва, кадастровий номер :04:007:1791, за адресою: Київська обл., Бориспільський р-н, с/рада Гнідинська, СТ «Злагода»;

визнати за ОСОБА_5 право власності на 1/10 частини об`єкта незавершеного будівництва: садового будинку загальною площею 367,3 кв.м, розташованого на земельній ділянки площею 0,0636 га для колективного садівництва, кадастровий номер :04:007:1791, за адресою: Київська обл., Бориспільський р-н, с/рада Гнідинська, СТ «Злагода».

Свої вимоги обґрунтовували тим, що будівництво садового будинку відбувалось в період часу, протягом якого ОСОБА_1 перебувала у шлюбі з ОСОБА_8 . Крім того, вони розпочали проживати однією сім`єю задовго до укладення шлюбу. Ці обставини свідчать про те, що об`єкт незавершеного будівництва - садовий будинок АДРЕСА_1 на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району був спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_8 . У зв`язку зі смертю ОСОБА_8 право спільної сумісної власності припинилось, ОСОБА_1 набула право власності на 5/10 часток в об`єкті незавершеного будівництва - садовому будинку.

Цей об`єкт нерухомого майна знаходиться на земельній ділянці площею 0,0636 га з кадастровим номером :04:007:1791 з цільовим призначенням для колективного садівництва, розташованій в СТ «Злагода» на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району. У зв`язку з цим до ОСОБА_1 перейшло також право власності на 5/10 часток у вказаній земельній ділянці. Інші 5/10 часток в об`єкті незавершеного будівництва - садовому будинку та 5/10 часток в земельній ділянці ввійшли до складу спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_8 .

Спадкування здійснюється за законом, до спадкоємців першої черги належить ОСОБА_1 , як дружина спадкодавця, а також його діти ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Кожен спадкоємець у встановленому порядку прийняв спадщину, що відкрилась після смерті ОСОБА_8 , та набув право власності на 1/10 частку в об`єкті незавершеного будівництва - садовому будинку та на 1/10 частку в земельній ділянці. Таким чином, ОСОБА_1 стала власницею 6/10 часток в цих об`єктах нерухомого майна (т. 2 а.с. 23-44).

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01.03.2024 первісний позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , третя особа: ОСОБА_6 про визнання права власності на частки в об`єкті незавершеного будівництва та в земельній ділянці задоволено.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/5 частку в об`єкті незавершеного будівництва - садовому будинку АДРЕСА_1 , а також на 1/5 частку в земельній ділянці площею 0,0636 га з кадастровим номером :04:007:1791 з цільовим призначенням для колективного садівництва, розташованій в СТ «Злагода» на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/5 частку в об`єкті незавершеного будівництва - садовому будинку АДРЕСА_1 , а також на 1/5 частку в земельній ділянці площею 0,0636 га з кадастровим номером :04:007:1791 з цільовим призначенням для колективного садівництва, розташованій в СТ «Злагода» на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/5 частку в об`єкті незавершеного будівництва - садовому будинку АДРЕСА_1 , а також на 1/5 частку в земельній ділянці площею 0,0636 га з кадастровим номером :04:007:1791 з цільовим призначенням для колективного садівництва, розташованій в СТ «Злагода» на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Зустрічний позов ОСОБА_1 та ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , третя особа: ОСОБА_6 про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем без укладення шлюбу, визнання права власності на частки в об`єкті незавершеного будівництва та в земельній ділянці задоволено частково.

Встановлено факт, що ОСОБА_1 проживала однією сім`єю з ОСОБА_8 в період часу з 30.11.2011 по 07.08.2013.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/5 частку в об`єкті незавершеного будівництва - садовому будинку АДРЕСА_1 , а також на 1/5 частку в земельній ділянці площею 0,0636 га з кадастровим номером :04:007:1791 з цільовим призначенням для колективного садівництва, розташованій в СТ «Злагода» на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району.

Визнано за ОСОБА_5 право власності на 1/5 частку в об`єкті незавершеного будівництва - садовому будинку АДРЕСА_1 , а також на 1/5 частку в земельній ділянці площею 0,0636 га з кадастровим номером :04:007:1791 з цільовим призначенням для колективного садівництва, розташованій в СТ «Злагода» на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району.

У задоволенні зустрічного позову в частині вимоги про визнання за ОСОБА_1 права власності на більшу частку в об`єкті незавершеного будівництва та в земельній ділянці відмовлено (т. 4 а.с. 121-134).

В апеляційні скарзі, ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просить скасувати рішення у задоволеній частині первісного позову та у відмовленій частині зустрічного позову скасувати та ухвалити нове рішення в цій частині, яким:

визнати за ОСОБА_1 право власності на 6/10 частини земельної ділянки площею 0.0636 га для колективного садівництва, кадастровий номер :04:007:1791, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;

визнати за ОСОБА_5 право власності на 1/10 частини земельної ділянки площею 0.0636 га для колективного садівництва, кадастровий номер :04:007:1791, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;

визнати за ОСОБА_1 право власності на 6/10 частини об`єкта незавершеного будівництва: садового будинку загальною площею 367,3 кв.м., розташованого на земельній ділянки площею 0.0636 га для колективного садівництва, кадастровий номер :04:007:1791, за адресою: АДРЕСА_2 ;

визнати за ОСОБА_5 право власності на 1/10 частини об`єкта незавершеного будівництва: садового будинку загальною площею 367,3 кв.м., розташованого на земельній ділянки площею 0.0636 га для колективного садівництва, кадастровий номер :04:007:1791, за адресою: АДРЕСА_2 .

Вказує, що висновок суду про те, що земельна ділянка була набута у власність шляхом приватизації та була об`єктом особистої власності ОСОБА_8 є хибним, та не відповідає обставинам справи, оскільки, судом не було зроблено посилання на жодний доказ у справі.

Висновки суду про те, що об`єкт незавершеного будівництва є сукупністю будівельних матеріалів, і участь ОСОБА_1 у виконанні внутрішніх та оздоблювальних робіт в садовому будинку не є підставою для виникнення у неї права спільної сумісної власності на цей об`єкт нерухомого майна, не відповідає обставинам справи, оскільки придатним для постійного проживання об`єкт незавершеного будівництва став вже під час спільного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_8 без укладення шлюбу, а також у період часу їх перебування в шлюбі, що підтверджується чисельними доказами.

Окрім того, суд першої інстанції не встановив яка саме частка (питома вага) об`єкта незавершеного будівництва було споруджено (та /або яка сукупність будівельних матеріалів об`єкта незавершеного будівництва була використана) протягом періоду спільного проживання та шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_8 . Фактично суд позбавив ОСОБА_1 її права сумісної власності на об`єкт незавершеного будівництва (сукупність будівельних матеріалів), власником якого вона була за замовчуванням (т. 4 а.с. 136-158).

17.06.2024 позивачами було подано відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначено, що будь-яких доказів, що земля «надбана» у власність, а саме Договору купівлі-продажу, або хоча би посилання на нього в Інформації з Державного реєстру речових прав, нею надано не було, оскільки такі докази відсутні.

Також, на думку позивачів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що спірний будинок не може бути визнаний сукупністю будівельних матеріалів, оскільки судом встановлено, що даний об`єкт фактично вже є побудований та придатний для використання. Така побудова відбувалась за рахунок позичених коштів у ОСОБА_6 .. На момент смерті спадкодавця основна частина боргу не була погашена. ОСОБА_6 була подана заява про вимогу кредитора, тобто зобов`язання з повернення боргу лягає на усіх спадкоємців, в тому числі і на відповідачів за зустрічним позовом (т. 4 а.с. 197-202).

У судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник - ОСОБА_10 підтримали подану апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просили її задовольнити.

Представник позивачів за первісним позовом ОСОБА_11 заперечував проти поданої апеляційної скарги та просив її відхилити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд апеляційної інстанції визнав за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи (ч. 2 ст. 372 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Задовольняючи первісний та зустрічний позови частково, суд першої інстанції виходив з того, що наданими по справі доказами не доведено, що будівництво садового будинку АДРЕСА_1 в СТ «Злагода» на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району відбувалось лише в період часу, протягом якого ОСОБА_1 проживала однією сім`єю з ОСОБА_8 без укладення шлюбу, а також в період часу їх перебування в шлюбі.

Але погодитись із такими висновками в повній мірі не можливо з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_2 у ОСОБА_8 народилась дочка ОСОБА_12 , якій після укладення шлюбу було присвоєно прізвище « ОСОБА_13 ». Ці обставини підтверджуються копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 02.11.1982 та копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 від 24.07.2004 (т. 1 а.с. 9, 10).

ІНФОРМАЦІЯ_3 у ОСОБА_8 народився син ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 19.11.1985 (т. 1 а.с.16).

01.12.2007 ОСОБА_8 уклав з ОСОБА_14 шлюб, зареєстрований у ВРАЦС Дарницького РУЮ м. Києва, про що був складений актовий запис № 1398, що підтверджується відповідним штампом у паспорті громадянки України серії НОМЕР_4 , виданому 17.06.2020 на ім`я ОСОБА_14 (т. 1 а.с. 18 зв.).

ІНФОРМАЦІЯ_4 у подружжя ОСОБА_5 народилась дочка ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 від 16.10.2008 (т. 1 а.с. 21).

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 15.11.2011 шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_14 був розірваний (т. 4 а.с. 109-110).

08.06.2013 ОСОБА_8 набув право власності на земельну ділянку площею 0,0636 га з кадастровим номером :04:007:1791 з цільовим призначенням для колективного садівництва, розташовану в СТ «Злагода» на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно № 4596178 від 08.06.2013 та копією інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 265298385 від 09.07.2021 (т. 1 а.с. 28, 30).

08.08.2013 ОСОБА_8 уклав з ОСОБА_1 шлюб, зареєстрований у ВДРАЦС Дніпровського РУЮ у м. Києві, про що був складений відповідний актовий запис № 994, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_6 від 08.08.2013 (т. 2 а.с. 52).

ІНФОРМАЦІЯ_5 у ОСОБА_8 та з ОСОБА_1 народилась дочка ОСОБА_5 , про що видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_7 від 03.09.2010 (т. 1 а.с. 89).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_8 від 27.07.2020 (т. 1 а.с. 23).

Згідно довідки СТ «Злагода» від 24.09.2020 за № 1012 ОСОБА_8 був членом СТ «Злагода» з 2002 року (т. 3 а.с. 61-62).

Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Згідно з ч. 1 ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 4 ст. 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.

У частині 1 статті 1269 ЦК України зазначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Зі змісту інформаційної довідки зі спадкового реєстру № 61200054 від 05.08.2020 вбачається, що за час свого життя ОСОБА_8 не склав заповіт. Ця обставина свідчить про те, що на підставі ч. 2 ст. 1223 ЦК України після смерті ОСОБА_8 спадкування здійснюється за законом. До спадкоємців першої черги за законом належать ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які є дітьми спадкодавця, а також його дружина ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 101-102)

Також, із матеріалі справи вбачається, що до складу спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_8 , ввійшло права на об`єкт незавершеного будівництва - садовий будинок АДРЕСА_1 , та на земельну ділянку площею 0,0636 га з кадастровим номером :04:007:1791 з цільовим призначенням для колективного садівництва, розташовану в СТ «Злагода» на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району.

У довідці, виданої СТ «Злагода» № 809 від 21.02.2019 зазначено, що ОСОБА_8 постійно проживає разом зі своєю дружиною ОСОБА_1 та донькою ОСОБА_5 у своєму будинку на власній приватизованій садовій ділянці (№ 239 за генеральним планом) (т. 1 а.с. 69).

Отже, зазначену земельну ділянку було безоплатно передано садовим товариством ОСОБА_5 із земель державної власності у особисту власність для ведення садівництва, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 22, ч. 1 ст. 35 ЗК України (в редакції на момент укладання правочину). Окрім того, спірна земельна ділянка була набута ОСОБА_8 у приватну власність у період коли він не перебував у шлюбі, тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованих висновків про те, що вказана ділянка не є об`єктом спільної сумісної власності, і що за усіма спадкоємцями слід визнати по 1/5 частки права власності на таку ділянку. У зв`язку з чим, доводи ОСОБА_1 про визнання за нею права власності на більшу частку, зокрема на 6/10 часток, спірної земельної ділянки є безпідставним.

Щодо визнання права власності на частку в об`єкті незавершеного будівництва, то слід зазначити наступне.

Частиною 2 статті 331 ЦК України встановлено, що право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва. Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до частин 1, 2 статті 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

Згідно ч. 2 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають, змінюються та припиняються з моменту такої реєстрації.

Аналіз положень зазначених норм у своєму системному зв`язку дає підстави для висновку про те, що право власності на новостворене нерухоме майно як об`єкт цивільних прав виникає з моменту його державної реєстрації.

Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Отже, державній реєстрації підлягає право власності тільки на ті об`єкти нерухомого майна, будівництво яких закінчено та які прийняті в експлуатацію у встановленому порядку.

Визнання ж права власності на об`єкт незавершеного будівництва, не прийнятого до експлуатації, в судовому порядку нормами ЦК України чи іншими нормативними актами не передбачено.

Зазначений висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 27.05.2015 у справі № 6-159цс15, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.12.2019 справа № 200/22329/14-ц (провадження № 14-483цс19), у постанові Верховного Суду від 02.06.2024 справа № 702/561/22 (провадження № 61-18134св23), і підстав для відступу від нього не вбачається.

Згідно з п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини.

Якщо об`єкт будівництва не був завершений спадкодавцем чи не був прийнятий в експлуатацію, або право власності не було за ним зареєстроване, то до складу спадщини входять усі належні спадкодавцеві як забудовнику права та обов`язки, а саме: право власності на будівельні матеріали та обладнання, які були використані спадкодавцем у процесі цього будівництва; право завершити будівництво (як правонаступник спадкодавця - замінений у порядку спадкування забудовник); право передати від свого імені для прийняття в експлуатацію завершений будівництвом об`єкт; право одержати на своє ім`я свідоцтво про право власності та зареєструвати право власності.

Таким чином, спадкоємець має право звернутись до суду з позовом про визнання за ним майнових прав забудовника як таких, що входять до складу спадщини.

Зазначений висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах наведено у постановах Верховного Суду від 01.04.2020 у справі № 707/1803/16-ц (провадження № 61-1132св17), від 12.08.2019 у справі № 607/9408/16-ц (провадження № 61-27922св18) та від 28.05.2020 у справі № 2-2317/11 (провадження № 61-13194св18).

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для визнання за спадкоємцями по 1/5 частки спірного будинку, який є об`єктом незавершеного будівництва, тому первісний позов та зустрічний позов у цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у цій частині.

Щодо встановлення факту проживання однією сім`єю без укладення шлюбу, слід звернути увагу на таке.

Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (ч. 2 ст. 3 СК України).

Суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу (п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України).

Спірні правовідносини щодо встановлення факту, який має юридичне значення, регулюються гл. 6 розд. IV ЦПК України.

Факти, що мають юридичне значення - це факти, з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин, а саме з питанням спадкування.

Аналіз положень ст. 315 ЦПК України свідчить про те, що факт родинних відносин між фізичними особами встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.

Згідно зі ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Згідно із ч. 4 ст. 368 ЦК України майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо твердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

В постанові Верховного Суду від 17.06.2020 у справі № 320/2297/17 зроблено висновок про те, що правовими наслідками встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без шлюбу є встановлення належності їм майна на праві спільної сумісної власності. Статус спільної сумісної власності визначається такими критеріями: час набуття майна; кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття). У зв`язку з викладеним, в разі придбання майна хоча й у період проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя, це майно не може вважатися об`єктом спільної сумісної власності, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане. Тому, сам по собі факт придбання спірного майна у період спільного проживання осіб без реєстрації шлюбу не є безумовною підставою для віднесення такого майна до об`єктів права спільної сумісної власності цих осіб.

У даному випадку, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення вимоги про встановлення факту проживання однією сім`єю без укладання шлюбу з огляду на те, що задоволення заявленої вимоги не породить юридичних наслідків, оскільки, за встановлених у справі обставин вбачається, що земельна ділянка була набута у власність одноособово ОСОБА_8 , а тому не є об`єктом спільної сумісної власності.

Також, не має правового значення встановлення факту проживання однією сім`єю без укладання шлюбу з метою визнання права власності на спірний будинок - об`єкт незавершеного будівництва, оскільки такий спосіб захисту порушеного права не передбачено нормами ЦК України чи іншими нормативними актами, тобто, позивачами обрано неналежний спосіб захисту.

Доводи апеляційної скарги містять посилання на обставини, що були предметом перевірки суду, та яким була надана належна правова оцінка, тому, апеляційний суд доходить висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, скасуванню первісного позову та зустрічного позову у частині визнання права власності на об`єкт незавершеного будівництва та ухваленню в цій частині нового судового рішення про відмову у задоволенні цих вимог.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 268, 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01 березня 2024 року в частині вирішення позовних вимог первісного позову ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 , третя особа: ОСОБА_6 про визнання права власності на частки в об`єкті незавершеного будівництва садового будинку АДРЕСА_1 в садівничому товаристві «Злагода» на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Зустрічний позов ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 , третя особа: ОСОБА_6 в частині визнання права власності на частки в об`єкті незавершеного будівництва садового будинку АДРЕСА_1 в садівничому товаристві «Злагода» на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні цих позовних вимог.

В решті залишити рішення без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст виготовлено 27 вересня 2024 року.

Суддя-доповідач

Судді