Справа № 669/680/24
Провадження № 2/669/251/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2024 року смт.Білогір`я

Білогірський районний суд Хмельницької області

в складі :

головуючого - судді Вишневського В.О.,

за участю секретаря Валігури А.В.,

представника позивача, адвоката Кучерука Т.М.,

відповідачки ОСОБА_1 ,

та представників третьої особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Білогір`я в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - орган опіки та піклування Білогірської селищної ради Шепетівського району Хмельницької області,

В С Т А Н О В И В :

23.07.2024 року ОСОБА_4 (надалі позивач) звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про позбавлення її батьківських прав відносно неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що проживав спільно із відповідачкою ОСОБА_1 у незареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання у них народилися син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та дочка, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відмітив, що більше року мати дітей проживає за іншою адресою в зареєстрованому шлюбі з іншим чоловіком, ОСОБА_7 , від якого народилася дитина. Таким чином, відповідачка створила іншу сім`ю, жодної участі у житті спільних із позивачем дітей не бере. Позивач самостійно виховує та утримує дітей, одноосібно несе витрати, пов`язані з їх утриманням та вихованням, має достаній дохід та проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . Матір дітей не сплачує аліменти на їх утримання та фактично не забезпечує дітей, ні в грошовій, ні в натуральній формі, не навідується до дітей. Крім того, ОСОБА_1 не цікавиться шкільним життям дітей, не цікавилася навчанням та успіхами дітей, не відвідувала батьківські збори, не реагувала на телефонні дзвінки класного керівника, з вчителями на зв`язок не виходила. Водночас, батько бере активну участь у шкільному житті сина і дочки, цікавиться життям дітей, забезпечує відвідування школи сином та донькою. Таким чином, ОСОБА_1 ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний та психологічний розвиток як складову виховання, не спілкується з дітьми, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу.

Зауважено, що з моменту припинення проживаннч однією сім`єю, відповідачка із дітьми не спілкується, їх вихованням не цікавиться. Крім того, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, не дбає про їх нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, та як це встановлено ст.12 Закону України «Про охорону дитинства». Зважаючи на таку поведінку відповідачки та на її ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків, вважає, що є всі підстави для позбавлення батьківських прав відповідачки.

Ухвалою суду від 01 серпня 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання по справі на 21 серпня 2024 року.

Ухвалою суду від 21 серпня 2024 року відмовлено у прийнятті визнання відповідачкою ОСОБА_1 позову та продовжено судовий розгляд справи.

Ухвалою суду від 21 серпня 2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 05 вересня 2024 року.

Ухвалою суду від 05 вересня 2024 року оголошено перерву до 26 вересня 2024 року для допиту свідків.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та наполягали на їх задоволенні з мотивів наведених в позовній заяві

Зокрема позивач пітвердив обставини зазначені ним в позовній заяві та додатково пояснив, що мобілізований до лав Збройних Сил України з січня 2023 року. З червня 2023 року, коли відповідачка залишила дітей, вони проживають самостійно. За ними наглядає його батько та сестра., які живуть поряд. Він забезпечує своїх дітей матеріально, постійно з ними спілкується,

займається їх вихованням .

Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала, просила позбавити її батьківських прав та пояснила, що з червня 2023 року вона пішла проживати до іншого чоловіка з яким в подальшому уклала шлюб та народила від нього дитину, в зв`язку з чим стала проживати окремо від своїх старших дітей, яким на той час виповнилось 14 і 16 років. Вважає, що не має змоги брати участь у вихованні дітей, оскільки не має можливості їх матеріально забезпечувати. Діти з народження постійно проживали з нею і вона займалась їх вихованням. До відповідальності за неналежне виконання батьківських обовязків ніколи не притягувалась.

Представник третьої особи, органу опіки та піклування Білогірської селищної ради, позов підтримав, підтвердивши доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав.

Заслухавши пояснення позивача, пояснення свідків, оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_6 , батьками записано ОСОБА_4 (батько) та ОСОБА_8 (мати). Ця обставина підтверджується копією повторного свідоцтва про народження ОСОБА_6 , серії НОМЕР_2 , виданого 14 вересня 2023 року Ізяславським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ).

ІНФОРМАЦІЯ_5 народилася ОСОБА_5 , батьками записано ОСОБА_4 (батько) та ОСОБА_8 (мати). Ця обставина підтверджується копією повторного свідоцтва про народження ОСОБА_5 , серії НОМЕР_3 , виданого 14 вересня 2023 року Ізяславським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ).

З характеристик, виданих Гулівецьким ліцеєм Білогірської селищної ради Шепетівського району Хмельницької області, вбачається, що ОСОБА_5 навчається в 8-му класі Гулівецького ліцею, а ОСОБА_6 в 11 класі. Мати дітей з сім`єю не проживає, протягом останніх двох років не цікавилася навчанням та успіхами дітей, на батьківські збори не з`являлася, не реагувала на телефонні дзвінки класних керівників, не приділяла уваги належному вихованню дочки.

Відповідно до довідки Білогірської селищної ради Шепетівського району Хмельницької області № 1489 від 09.02.2024 року ОСОБА_4 (позивач) зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , разом із ним зареєстровані і проживають його діти, син ОСОБА_6 та дочка ОСОБА_5 .

Відповідачка ОСОБА_9 ( ОСОБА_8 ), будучи зареєстрованою по АДРЕСА_1 , за даною аресою не проживає. Дана обставина підтверджується даними довідок №№1487,1489, виданих 09 лютого 2024 року Білогірською селищною радою Шепетівського району Хмельницької області, та даними Акту про встановлення факту не проживання за місцем реєстрації в житловому будинку (квартирі) від 09 лютого 2024 року.

Рішенням виконавчого комітету Білогірської селищної ради Шепетівського району Хмельницької області № 142 від 16 серпня 2024 року затверджено Висновок органу опіки та піклування Білогірської селищної ради щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_10 щодо неповнолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Висновком органу опіки та піклування Білогірської селищної ради визнано за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно її неповнолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Частиною 4 статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до п. 1 ст. 3 Конвенції «Про права дитини», схваленою резолюцією 44-ї сесії Генеральної Асамблеї ООН 44/25 від 20.11.1989р., ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789 приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Стаття 9 конвенції про права дитини покладає на держави-учасниці обов`язок заперечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Згідно абз. 2 п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (далі Постанова) роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Пунктом 15 вказаної Постанови передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Відповідно до абз. 2 п. 18 Постанови зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Ухвалюючи таке рішення, суд має право вирішити питання про відібрання дитини у відповідача і передачу органам опіки та піклування (якщо цього потребують її інтереси), але не повинен визначати при цьому конкретний захід.

Відповідно до ч. ч. 4-6 статті 19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання серпу на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Водночас, суд не погоджується із висновком Органу опіки та піклування Білогірської селищної ради, щодо доцільності позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав щодо її неповнолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки він суперечить інтересам дітей. Крім цього, у висновку не зазначено, чи притягувалася відповідачка до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП (невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей). Немає підтвердження, що позбавлення матері батьківських прав змінить життя дітей на краще.

Допитані ів судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 підтвердили належне виконання позивачем свої батьківських обов`язків а також ту обставину, що відповідачка з весни 2023 року проживає окремо від своїх дітей, проте не навели будь-яких кокретних прикладів неналежного виконання матір`ю своїх батьківських обов`язків.

Визнання відповідачкою позову про позбавлення її батьківських прав не може слугувати безумовною підставою для задоволення позову.

З даного приводу висловив свою позицію Верховний Суд, який в постанові Касаційного цивільного суду у складі ВС від 10 листопада 2023 року у справі № 401/1944/22 зазначив, що заяви відповідачки, в яких вона відмовлялася від батьківських прав на дитину та визнавала позов про позбавлення її батьківських прав, не можуть слугувати підставою для задоволення позову, оскільки відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства й не відповідає інтересам дитини. Також ВС наголосив, що саме лише подання заяви про визнання позову у справі про позбавлення батьківських прав не може бути підставою для звільнення позивача від обов`язку надання інших доказів на підтвердження наявності обставин, передбачених ч. 1 ст. 164 СК України для позбавлення батьківських прав.

Схожі висновки Касаційного цивільного суду у складі ВС викладені у постановах від 22 листопада 2023 року у справі № 214/5134/22 та від 29 листопада 2023 року у справі № 607/15704/22.

Стаття 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої Верховною Радою України 27.09.1991 року, та положення Декларації прав дитини регламентують, що інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу.

З огляду на предмет та підстави заявленого позову, суд приходить до висновку, що визнання відповідачкою позову порушує права та інтереси її неповнолітніх дітей.

У зв`язку із невстановленням винної (умисної) поведінки відповідачки, з урахуванням того, що позивачем не надано жодних належних і допустимих доказів того, що вона притягувалася до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП, а також доказів того, що вона злісно ухилилася від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей, тому у задоволенні позовної вимоги позивача до відповідача про позбавлення батьківських прав необхідно відмовити.

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, цей захід тягне за собою серйозні правові наслідки як для батьків, так і для дітей, позбавлення батьківських прав можливе лише тоді, коли змінити поведінку батьків неможливо, суд вважає за необхідне попередити відповідачку, ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстровану по АДРЕСА_1 ) про необхідність зміни ставлення до виховання нею дітей, сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Покласти на Орган опіки та піклування Службу у справах дітей Білогірської селищної ради Шепетівського району Хмельницької області (30200, вулиця Шевченка, 44 с-ще Білогір`я Шепетівський район Хмельницька область) контроль за виконання відповідачкою, ОСОБА_1 , своїх батьківських обов`язків по відношенню до її дітей, сина ОСОБА_6 та дочки ОСОБА_5 .

Відповідно до припису ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А згідно п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Отже, оскільки у задоволенні позову відмовлено, тому судовий збір із відповідача на користь позивача стягненню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 10, 12, 13, 77-81, 141, 258-259, 263-265 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову відмовити повністю.

Попередити відповідачку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстровану по АДРЕСА_1 , про необхідність зміни ставлення до виховання нею дітей, сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Покласти на Орган опіки та піклування Службу у справах дітей Білогірської селищної ради Шепетівського району Хмельницької області (30200, вулиця Шевченка, 44 с-ще Білогір`я Шепетівський район Хмельницька область) контроль за виконанням відповідачкою ОСОБА_1 своїх батьківських обов`язків по відношенню до її дітей: сина ОСОБА_6 та дочки ОСОБА_5 .

Рішення суду може бути оскаржене до Хмельницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 04 жовтня 2024 року.

Повне найменування сторін:

позивач ОСОБА_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

відповідачка ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

третя особа Орган опіки та піклування Білогірської селищної ради Шепетівського району Хмельницької області, місцезнаходження: 30200, вулиця Шевченка, 44 с-ще Білогір`я Шепетівський район Хмельницька область, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 04403143.

Суддя Василь ВИШНЕВСЬКИЙ