Провадження 2-н/522/2805/24
УХВАЛА

30 вересня 2024 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі головуючої - судді Косіциної В.В. розглянувши матеріали справи за заявою Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «ФОНТАНСЬКИЙ» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з ОСОБА_1 , що надаються за адресою: АДРЕСА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

24 вересня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «ФОНТАНСЬКИЙ» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з ОСОБА_1 , у якій заявник просив стягнути з боржника заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 8 115,14 гривень та також суму сплаченого судового збору.

За результатами автоматизованого розподілу справа була передана на розгляд судді Косіциній В.В.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Згідно ч.1 ст.162 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексо

Разом з цим, приписами ч.1ст.30 ЦПК України визначено, зокрема, що позови, які виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Як наголошено у постанові Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №638/1988/17, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно. В постанові також зазначено, що позов про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання нерухомого майна має пред`являтися за місцем знаходження цього майна, за правилами виключної підсудності.

Предметом даної справи є договір про надання житлово-комунальних послуг на об`єкт споживача, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що територіально знаходиться в Приморському районі міста Одеси.

Зі змісту інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 24.09.2024 року № вбачається, що об`єкт нерухомого майна, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , належить (належало) особам на праві спільної часткової власності, зокрема, ОСОБА_2 у розмірі 594/1000 частки, ОСОБА_1 у розмірі 163/1000 частки та ОСОБА_3 у розмірі 243/1000 частки. За своєю сукупністю розміру часток, зазначеним трьом особам належить 1000/1000 часток, тобто, цілий об`єкт нерухомого майна.

Право власності ОСОБА_1 у розмірі 163/1000 частки було набуте 29 січня 2009 року на підставі договору дарування від 23.12.2008 року №1728.

Право власності на нерухоме майно, що виникло до 1 січня 2013 року визнається дійсним якщо реєстрація такого права була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент його виникнення. До 2013 року реєстрація права власності на квартири, житлові будинки, нежитлові приміщення та інше нерухоме майно, проводилася Бюро технічної інвентаризації із видачею про це документів або проставленням відповідних штампів (відміток) на самому документі.

Як вбачається з витягу, відомості про право власності зазначені щодо ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстровано до 01.01.2013 року, тобто, реєстрацію проводило БТІ, та про що свідчить відмітка в витягі «Номер запису: 682 в книзі: 752пр-25».

В той же час, у витязі у графі «Актуальна інформація про речове право» вказано, що право власності на 163/1000 частки було зареєстровано 16 жовтня 2018 року за ОСОБА_4 на підставі договору дарування від 16.10.2018 року №870.

Оскільки, у сумі розмір часток співвласників об`єкта нерухомого майна не може перевищувати загальний розмір часток такого об`єкта нерухомого майна, суд приходить до висновку про те, що власником 163/1000 частки, що належала ОСОБА_1 , на момент розгляду справи є саме ОСОБА_4 .

Також, згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру №804125 від 24.09.2024 року, ОСОБА_1 не зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно п.5 ч.2 ст.163 ЦПК України, у заяві повинно бути зазначено, зокрема, перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

У п.4 ч.3 ст. 163 ЦПК України вказано, що до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Згідно п.1, 8 ч.1 ст.165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу; із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Враховуючи те, що боржник не є власником не рухомого майна, щодо якого заявник просить стягнути заборгованість за житлово-комунальні послуги, беручи до уваги факт того, що боржник не зареєстрований за адресою, де розташований об`єкт нерухомого майна, суд вважає, що підстави для задоволення заяви відсутні, оскільки, не вбачається право вимоги до ОСОБА_1 .

На підставі вище викладеного та керуючись ст. ст. 30, 160-168, 260, 353, 378 ЦПК України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «ФОНТАНСЬКИЙ» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з ОСОБА_1 .

Роз`яснити заявою Комунальному підприємству «Житлово-комунальний сервіс «ФОНТАНСЬКИЙ», що згідно ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду.

Суддя Косіцина В.В.