РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"01" жовтня 2024 р. с-ще Тиврів 145/992/24

2/145/959/2024

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Ратушняка І. О. ,

при секретарі Крикливій М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей та дружину,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що вона з відповідачем є батьками малолітніх дітей: доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають з нею та перебувають на її утриманні.

Шлюб між нею та відповідачем не розірвано, однак позовна заява про розірвання шлюбу подана нею до Тиврівського районного суду Вінницької області одночасно з даним позовом.

Коштів на утримання дітей відповідач останніх два з половиною роки не надає.

Вона на даний час не працює, оскільки здійснює догляд за дитиною до трирічного віку, тому їй одній важко забезпечувати дітей та себе належним чином.

Їй відомо, що у відповідача інших утриманців немає, тому вважає, що він повинен сплачувати аліменти на утримання доньки та сина у частці від його доходу у розмірі не менше 1/3 частки від усіх видів його доходу щомісячно до їх повноліття, та на її утримання у розмірі 2000 грн щомісячно до досягнення сином ОСОБА_4 трирічного віку.

Такий розмір аліментів суттєво не вплине на матеріальне становище відповідача, оскільки він працездатний, працює без оформлення трудових відносин та може допомагати в утриманні сім`ї.

Просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей: доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частки від усіх видів його доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення даного позову до суду, і до досягнення дітьми повноліття, а також стягувати з відповідача на її користь аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі у розмірі по 2000 грн щомісячно, починаючи з дня пред`явлення даного позову до суду і до досягнення сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, подала заяву, у якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоч про слухання справи повідомлений в установленому законом порядку. Заяв про відкладення розгляду справи, про слухання справи у його відсутності до суду не надходило. Відзив не надходив.

За таких обставин у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого порядку вирішення спору.

Суд, дослідивши матеріали справи, враховуючи майновий стан сторін та інші обставини, що мають значення для вирішення справи, вважає за доцільне позов задоволити, виходячи з наступного.

Відповідно до положень статей 1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

Відповідно до ст. 51 Конституції України, Конвенції про права дитини, статей 5, 154, 257 СК України держава Україна гарантує кожній дитині захист її прав та інтересів, бере під свою охорону кожну дитину як особистість.

Згідно із ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ст. 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (зі змінами, внесеними Протоколом № 11) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебуванні в шлюбі та у випадку його розірвання.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, до того ж обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства" від 26.04.2001 батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей.

Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що стверджується свідоцтвами про їх народження (а.с.4, 5).

Діти проживають разом із позивачкою, що стверджується актом обстеження матеріально-побутових умов проживання від 29.04.2024 (а.с.8). Її доходів не вистачає для того, щоб належним чином забезпечувати дітей самим необхідним і забезпечувати свою власну життєдіяльність.

Відповідач ОСОБА_2 працездатного віку, інших осіб на утриманні не має, а тому суд вважає, що він повинен брати участь в утриманні малолітніх дітей та має можливість сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку щомісячно на утримання доньки ОСОБА_3 та сина ОСОБА_4 .

Крім того, відповідно до частин 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Позивачка ОСОБА_1 знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку.

Оскільки діти проживають з позивачкою, що стверджуєтьсяактом обстеження матеріально-побутових умов проживання від 29.04.2024 (а.с.7), ОСОБА_1 також має право на утримання від батька дитини до досягнення сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Таким чином, суд дослідив всі докази, оцінив їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, прийшов до висновку, що позовні вимоги позивачки про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та на її утримання підлягають задоволенню.

Згідно ст. 191 СК України аліменти підлягають стягненню з дня звернення до суду.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачка від сплати судового збору у даній справі звільнена.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України пропорційно до розміру задоволених позовних вимог суд присуджує судовий збір з відповідача з врахуванням мінімального розміру судового збору.

Керуючись ст. 2, 3, 5, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 76-83, 89, 141, 258, 263-265, 280, 430 ЦПК України, ст. 80, 84, 141, 180-184, 191 СК України, Законом України "Про судовий збір" №3674-VІ від 08.07.2011, ст. 11 Закону України Про охорону дитинства" від 26.04.2001, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задоволити.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 21 травня 2024 року, і до повноліття дітей.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень щомісячно, починаючи з 21 травня 2024 року,до досягнення сином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , трьохрічного віку.

Рішення про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до чинного законодавства.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в прибуток держави в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми за один місяць допустити до негайного виконання.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем до Тиврівського районного суду Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання рішення в повному обсязі, тобто з 01 жовтня 2024 року.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено в день його складання або проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу на рішення буде подано протягом 30 днів з дня отримання повної копії судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , останнє відоме місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_3 .

Суддя Ратушняк І.О.