Справа № 174/997/24
п/с № 2/174/370/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2024 року м. Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Ілюшик І.А.,

за участю: секретаря Шарапової О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Вільногірськ Дніпропетровської області у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайловича, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньов Максим Олександрович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ»), треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньов М.О., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що в 2024 року в мобільному додатку Дія він дізнався про постанову про відкритті виконавчого провадження № 66256936 від 26.07.2021 року приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньова М.О. про стягнення з нього на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованості в розмірі 19 575,00 грн. згідно виконавчого напису № 185787 виданого 17.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. 05.07.2024 року зазначеним приватним виконавцем була винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію стипендію та інші доходи боржника, яка була направлена до Військової частини НОМЕР_1 .

Він вважає, що виконавчий напис є незаконним та таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з тим, що кредитний договір, який став підставою для вчинення виконавчого напису нотаріально не посвідчений, заборгованість не є безспірною. Просить суд визнати виконавчий напис № 185787 вчинений 17.06.2021 року приватним нотаріусом таким, що не підлягає виконанню.

28.08.2024 року ухвалою судді Вільногірського міського суду Дніпропетровської області позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у цій справі, постановлено про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження та встановлено сторонам строк на реалізацію процесуального права подачі заяв по суті позовних вимог та призначено судове засідання у справі.

28.08.2024 року ухвалою судді клопотання позивача задоволено. Вжито заходи забезпечення позову у виді зупинення стягнення за виконавчим написом № 185787 вчиненого 17.06.2021 року.

06.09.2024 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він заперечував проти задоволення позовних вимог з тих підстав, що зазначена в виконавчому написі заборгованість є безспірною, крім того заперечував проти стягнення з відповідача витрат на правову допомогу в сумі 4000,00 грн., з огляду на те що ця сума є неспівмірною зі складністю справи.

Позивач в судове засідання не з`явився, в позовній заяві міститься клопотання про розгляд справи за відсутності його та його представника.

Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, у своєму відзиві на позовну заяву просив справу розглядати за його відсутності.

Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про день, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився.

Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Дніпропетровської області Селезньов М.О. в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі.

З клопотаннями про відкладення розгляду справи до суду особи, які беруть участь у справі не зверталися.

В зв`язку з неявкою осіб, які беруть участь у розгляді справи, фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

17.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис за № 185787 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ», заборгованості в розмірі 19 575,00 грн., якому ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» на підставі договору факторингу № 1/31/10 від 31.10.2019 року відступило право вимоги за кредитним договором № 4375475 від 09.05.2019 року укладеним між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 (а.с. 6).

За зверненням ТОВ «ФК «ЄАПБ» та на підставі виконавчого напису від 17.06.2021 року 26.07.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Дніпропетровської області Селезньовим М.О. відкрите виконавче провадження та 05.07.2024 року винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с. 7-11).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» (у чинній редакції) нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права.

Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного.

Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат», у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року N 6-887цс 17.

Для спростування доводів позову відповідач не подав належних і допустимих доказів, визначених законом. В матеріалах справи відсутні будь - які докази, які б свідчили про безспірність заборгованості боржника перед відповідачем.

Боржник, який так само, як і стягувач, має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

При ухваленні рішення судом враховуються правові позиції Верховного Суду в постановах від 05.07.2017 року по справі №754/9711/14-ц та від 27.03.2019 року у справі № 299/1160/16-ц.

Вивчивши надані суду докази та враховуючи конкретні обставини справи, а також заперечення позивача проти того, що заборгованість є безспірною суд доходить висновку, що оспорюваний виконавчий напис необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню, позов задовольнити в повному обсязі.

Керуючись положеннями ч. 1 ст. 141 ЦПК України та враховуючи, що позивач сплатив судовий збір, а позов задоволено в повному обсязі, тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 1453,44 грн.

Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

До матеріалів справи долучено договір про надання правової допомоги від 07.08.2024, додаткову угоду до договору, акт наданих послуг, в якому вказана вартість послуг становить 4000,00 грн. та ордер (а.с. 13-15).

Суд враховує те, що представник відповідача заперечував проти стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в сумі 4000,00 грн., з огляду на те, що ця сума є неспівмірною зі складністю справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналогічна правова позиція викладена в додатковій постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року в справі № 201/14495/16-ц.

Такі критерії застосовує і Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України).

У іншому рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

За таких обставин, суд вважає за необхідне визначити розмір правничої допомоги, що підлягає відшкодуванню, виходячи з критерію її розумної необхідності.

Враховуючи характер виконаної адвокатом роботи (консультацію з приводу спірного питання, підготовка позовної заяви та заяви про забезпечення позову), принцип співмірності та розумності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, критерій реальності адвокатських витрат, виходячи з конкретних обставин справи та її складності, суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу до 2000,00 грн.

Отже, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2000,00 грн.

Заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом девяноста днів з дня набрання рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Керуючись ст.ст. 10, 76-81, 141, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньов Максим Олександрович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 185787 вчинений 17.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (м. Київ, вул. Семена Петлюри, буд. 30, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір в сумі 1453,44 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 2000, 00 грн.

Заходи забезпечення позову у виді зупинення стягнення за виконавчим написом № 185787 від 17.06.2021 року виданим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості у розмірі 19 575,00 грн. в рамках виконавчого провадження № 66256936 від 26.07.2021 р. продовжують діяти протягом девяноста днів з дня набрання рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.А.Ілюшик