УХВАЛА

25 вересня 2024 року

м. Київ

справа № 754/18536/14-ц

провадження № 61-6654св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Коротуна В. М., Тітова М. Ю.,

учасники справи:

позивач (відповідач за зустрічним позовом) - Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» ,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (позивач за зустрічним позовом),

відповідач за зустрічним позовом - Акціонерне товариство «УкрСиббанк»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якої діє її представник - адвокат Борецький Володимир Володимирович, на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 30 жовтня 2023 року у складі судді Сенюти В. О. та постанову Київського апеляційного суду від 14 березня 2024 року у складі колегії судів: Журби С. О., Писаної Т. О., Приходька К. П.,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» (далі - ТОВ «Кей-Колект») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 20 лютого 2015 року позов ТОВ «Кей-Колект» задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ТОВ «Кей-Колект» заборгованість за кредитним договором в сумі 1 196 054,12 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ТОВ «Кей-Колект» витрати по сплаті судового збору по 1 827 грн з кожного.

У серпні 2022 року представник ОСОБА_2 - адвокат Борецького В. В. звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення та його скасування.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 22 листопада 2022 року заяву представника ОСОБА_2 - адвоката Борецького В. В. про перегляд заочного рішення задоволено. Заочне рішення Деснянського районного суду м. Києва від 20 лютого 2015 року у справі за позовом ТОВ «Кей-Колект» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості скасовано. Розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження.

ОСОБА_2 звернулася до суду з зустрічними позовом до ТОВ «Кей-Колект», АТ «УкрСиббанк» про визнання недійним договору факторингу.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 19 червня 2023 року зустрічний позов ОСОБА_2 до ТОВ «Кей-Колект», АТ «УкрСиббанк» про визнання недійним договору факторингу прийнято до спільного розгляду з первісним позовом ТОВ «Кей-Колект» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 12 вересня 2023 року заяву ТОВ «Кей-Колект» про відмову від позовних вимог задоволено. Прийнято відмову ТОВ «Кей-Колект» від позовних вимог щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_2 та закрито провадження у справі в цій частині позовних вимог.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 12 вересня 2023 року закрито провадження за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ТОВ «Кей-Колект», АТ «Укрсиббанк» про визнання недійсним договору факторингу, на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України.

У вересні 2023 року ОСОБА_2 звернулася до суду першої інстанції із заявами про повернення судового збору та відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Заява про повернення судового збору обґрунтована тим, що ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 12 вересня 2023 року провадження за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ТОВ «Кей-колект», АТ «УкрСиббанк» закрито на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України. Ураховуючи положення пункту 2 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги. Оскільки провадження за її зустрічною позовною заявою закрито, судовий збір у розмірі 992,40 грн підлягає поверненню.

Заява про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу обґрунтована тим, що ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 12 вересня 2023 року провадження у справі № 754/18536/14 за позовом ТОВ «Кей-Колект» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в частині заявлених вимог до ОСОБА_2 закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову в цій частині. Адвокатом Борецьким В. В. під час розгляду справи було надано професійну правничу допомогу, загальна вартість наданих послуг та понесених витрат складає 33 600 грн. Крім того, положенням договору про надання правничої допомоги, що укладений між адвокатом Борецьким В. В. та ОСОБА_2 передбачено гонорар успіху, сума якого становить 168 859,53 грн.

На підставі викладеного, просила суд стягнути з ТОВ «Кей-Колект» на користь ОСОБА_2 понесені витрати на оплату послуг адвоката у розмірі 33 600 грн та гонорар успіху у розмірі 168 859,53 грн.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 30 жовтня 2023 року повернуто ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 992,40 грн, сплачений на підставі квитанції № 4158-5388-3426-7234 від 06 грудня 2022 року.

Заяву представника ОСОБА_2 - адвоката Борецького В. В. про відшкодування вартості понесених витрат на оплату послуг адвоката у справі № 754/18536/14 задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ «Кей-Колект» на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1 600 грн.

У задоволенні іншої частини вимог заяви відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 оскаржила його в апеляційному порядку.

Постановою Київського апеляційного суду від 14 березня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 30 жовтня 2023 року в частині суми стягнення з ТОВ «Кей-Колект» на користь ОСОБА_2 витрат на правничу допомогу змінено та стягнуто такі витрати у розмірі 8 000 грн.

В іншій частині ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.

01 травня 2024 року ОСОБА_2 через представника - адвоката Борецького В. В. засобами поштового зв`язку звернулась до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 30 жовтня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 14 березня 2024 року.

У касаційній скарзі заявниця просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове, яким стягнути понесені нею витрати на професійну правничу допомогу у повному обсязі.

Касаційна скарга мотивована тим, що оскаржувані судові рішення ухвалені з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного дослідження усіх доказів та обставин, що мають значення для справи, без урахування висновків Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах.

Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Ухвалою Верховного Суду від 22 травня 2024 року відкрито касаційне провадження за поданою касаційною скаргою та витребувано матеріали цивільної справи.

11 вересня 2024 року матеріали цивільної справи надійшли до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 17 вересня 2024 року справу призначено до судового розгляду.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши наведені в касаційній скарзі доводи, матеріали справи, Верховний Суд вважає, що касаційне провадження підлягає закриттю з огляду на таке.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах Леваж Престасьон Сервіс проти Франції від 23 жовтня 1996 року та Бруалья Гомес де ла Торре проти Іспанії від 19 грудня 1997 року).

Обмеження права на касаційне оскарження визначеного кола ухвал суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку чітко регламентоване процесуальним законом.

Так, відповідно до частин першої, другої статті 406 ЦПК України ухвали судів першої та апеляційної інстанцій можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2, 3 частини першої статті 389 цього Кодексу. Скарги на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду першої інстанції чи постанови суду апеляційної інстанції, включаються до касаційної скарги на відповідне рішення чи постанову. У разі подання касаційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення чи постанови суду, суд повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу

Пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Наведені норми законодавства свідчать про те, що учасники справи у разі, якщо вони не погоджуються з ухвалами суду першої інстанціїпісля їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження в касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Апеляційне оскарження ухвали щодо визначення розміру судових витрат передбачено пунктом 13 частини першої статті 353 ЦПК України.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (частина перша статті 133 ЦПК України). До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої статті 133 ЦПК України).

При таких обставинах аналіз пункту 13 частини першої статті 353 ЦПК України та інших норм процесуального законодавства свідчить, що він охоплює собою в тому числі й розподіл судових витрат.

Вказане відповідає правовим висновкам, що містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2021 рокуу справі № 550/936/18(провадження № 14-26цс21) та в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 28 вересня 2022 рокуу справі № 477/1315/20 (провадження № 14-183цс21) про закриття касаційного провадження.

У переліку, встановленому пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України, не передбачено ухвали, визначеної пунктом 13 частини першої статті 353 цього Кодексу. Тобто ухвала суду першої інстанції щодо визначення розміру судових витрат та ухвалена за підсумками її апеляційного перегляду постанова касаційному оскарженню не підлягають.

Із змісту оскаржуваної ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 30 жовтня 2023 року та постанови Київського апеляційного суду від 14 березня 2024 року вбачається, що вони є по суті судовими рішеннями, окремо постановленими за наслідками розгляду заяв про стягнення судового збору та відшкодування вартості понесених витрат на професійну правничу допомогу.

Інші процесуальні питання вказаними судовими рішеннями не вирішувались.

Ураховуючи викладене, ухвала Деснянського районного суду м. Києва від 30 жовтня 2023 року та ухвалена за підсумками її апеляційного перегляду постанова Київського апеляційного суду від 14 березня 2024 рокуне підлягають касаційному оскарженню у зв`язку з відсутністю пункту 13 частини першої статті 353 ЦПК України у переліку оскаржуваних ухвал за пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України.

Пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України встановлено, що суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 15 травня 2019 року у справі № 761/10509/17 (провадження № 14-53цс19) сформульовано правову позицію, згідно з якою, якщо касаційна скарга прийнята до провадження суду касаційної інстанції помилково, тому у зв`язку з цим касаційне провадження у справі належить закрити.

Наведена правова позиція підлягає застосуванню судом до процесуальних правовідносин, що виникли під час розгляду цієї касаційної скарги.

Крім того, про закриття касаційного провадження з огляду на неможливість касаційного оскарження відповідного судового рішення Велика Палата Верховного Суду неодноразово виснувала в ухвалах від 13 червня 2018 року у справах № 522/14750/16-ц і № 761/6099/15-ц, від 4 липня 2018 року у справі № 623/3792/15-ц, від 17 жовтня 2018 року у справі № 750/14127/17, від 8 жовтня 2019 року у справі № 766/12353/18, від 27 листопада 2019 року у справі № 817/1768/18, а також у постанові від 13 червня 2018 року у справі № 761/30675/17.

З урахуванням наведеного, оскільки заявником подано касаційну скаргу на судові рішення, які не підлягають касаційному оскарженню, касаційне провадження у справі необхідно закрити.

Керуючись статтями 389, 394, частиною другою статті 396 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Закрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 , в інтересах якої діє її представник - адвокат Борецький Володимир Володимирович, на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 30 жовтня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 14 березня 2024 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді: А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко

В. М. Коротун

М. Ю. Тітов