Справа № 188/957/23
Провадження № 2/188/158/2024
04 жовтня 2024 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Бурди П.О.,
при секретарі судового засідання Бібікової В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Петропавлівка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сенс Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Шаган Олексій Анатолійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Сенс Банк» (далі відповідач, стягувач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна (далі третя особа 1, нотаріус), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Шаган Олексій Анатолійович (далі третя особа 2, приватний виконавець) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Позивач стверджує, що ніяких зобов`язань між позивачем та відповідачем не існувало та не існує, будь-яких договорів позивач з відповідачем не укладав, будь-яких вимог про погашення заборгованості чи кредиту від відповідача та нотаріуса не отримував.
Позивач зазначає, що про факт існування оскаржуваного виконавчого напису та відкриття виконавчого провадження щодо себе позивач дізнався в результаті ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження № 65891002 від 24.06.2021.
Позивач вважає цей виконавчий напис незаконним та таким, що не підлягає виконанню, оскільки третьою особою було вчинено виконавчий напис, не переконавшись у наявності та безспірності такої заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.
Позивач вважає, що виконавчий напис вчинено з грубим порушенням порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами та таким, що не підлягає виконанню, оскільки нотаріус не врахував строків позовної давності до вимог про стягнення заборгованості за основною сумою кредиту, відсотками за його користуванням, не перевірив факт наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив вказану норму закону. Розрахунок розміру не виконаних зобов`язань за кредитом та за процентами за користування кредитом у виконавчому напису зроблено відповідачем одноособово без урахування думки та позиції позивача та не відповідає дійсній сумі заборгованості.
Ухвалою суду від 19 червня 2023 року прийнято до розгляду вказану позовну заяву, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін і призначено розгляд справи по суті.
Позивач в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення.
Відповідач в судові засідання неодноразово не з`являвся, причина неявки суду не відома. Про дату розгляду справи відповідач повідомлений належним чином. Правом на надання відзиву на позовну заяву відповідач не скористався.
Третя особа приватний нотаріус в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив.
Третя особа приватний виконавець в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив.
На підставі положень статей 280-281 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи та ухвалив у справі заочне рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось.
Згідно з приписами ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідач ніяких доказів суду не надав.
У частині 10 ст. 84 ЦПК України визначено, що у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.
Оцінивши в сукупності надані суду позивачем докази, суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог з таких підстав.
18 травня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Шаганом Олексієм Анатолійовичем було відкрито виконавче провадження № 65461646 з виконання зазначеного виконавчого напису нотаріуса.
26 грудня 2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Шаганом О.А. було винесено постанову про зміну сторони виконавчого провадження, у якій змінено назву стягувача з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на Акціонерне товариство «Сенс Банк».
Відповідно ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.
Згідно з п. 19 частини 1 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.
Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
На виконання вимог статті 87 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-ХІІ «Про нотаріат» (далі - Закон № 3425-ХІІ) Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» (далі - Перелік).
Відповідно до пункту 1 цієї постанови (в редакції до 26 листопада 2014 року) документами, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, є нотаріально посвідчені угоди, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно.
При цьому для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.
Постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» (далі - постанова Кабміну № 662) до зазначеного Переліку внесено зміни, відповідно до яких, серед іншого, в абзаці першому пункту 1 після слів «заставлене майно» доповнено словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 1 цього Переліку)».
Крім того, розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» доповнено пунктом 11 такого змісту:
«Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання.
Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу».
Також Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та пунктом 2 такого змісту:
«Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.
Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».
Позивач є стороною кредитного договору, укладеного за участю фінансової установи, за яким позивач, за твердженням відповідача, має прострочену заборгованість.
Зазначена постанова апеляційного суду відповідно до п. 4 ст. 254 КАС України в редакції, що діяла на момент винесення постанови, набула законної сили з моменту проголошення, тобто з 22 лютого 2017 року, отже, з цієї дати законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин. Таким чином, в момент вчинення виконавчого напису були відсутні правові підстави для його вчинення, тому такий виконавчий напис не підлягає виконанню.
Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За нормою ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.
Згідно з приписами ст. 370 Кодексу адміністративного судочинства в редакції станом на 01.02.2018 судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
За встановлених на підставі наданих учасниками справи доказів обставин суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.
Таким чином, заборгованість, що виникла з кредитних відносин між позивачем та відповідачем, може бути примусово стягнена лише на підставі судового рішення, яке набрало законної сили.
Керуючись зазначеним, суд не вдається до оцінки інших обставин, зокрема, стосовно обґрунтованості боргу, його розміру та безспірності, оскільки це має бути предметом судового розгляду у позовному провадженні за позовом стягувача до боржника.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача підтверджені банківською квитанцією судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в розмірі 1 073,60 грн. та за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 536,80 грн. всього 1 640,40 грн.
На підставі викладеного, ст.ст. 19, 129-1 Конституції України, ст. 87 Закону України «Про нотаріат», постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», керуючись ст.ст.12, 13, 76-82, 137, 141, 263, 265, п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України, суд
В И Р І Ш И В:
Стягнути з Акціонерного товариства «Сенс Банк» на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 640 (одна тисяча шістсот сорок) гривень 40 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його складення до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області.
Позивач, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя П. О. Бурда