Провадження №2-о/521/476/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2024 року місто Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Тополевої Ю.В.,

за участю секретаря Онуфрієнко К.О.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Міністерство закордонних справ України про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Малиновського районного суду міста Одеси із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просить встановити особу заявника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Петрівка, Сімферопольського району, АР Крим, Україна, паспорт громадянина України серія НОМЕР_1 , виданий 10 травня 2012 року Сімферопольським РВ ГУМВС України в АР Крим, РНОКПП НОМЕР_2 , для видачі документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України.

Заява обґрунтована наступними обставинами.

Заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Петрівка, Сімферопольського району, АР Крим, Україна народився та весь час проживає на території України. 30 січня 2021 року заявнику виповнилось 25 років але друге фото в паспорт громадянина України вклеєно не було через окупацію АР Крим російською федерацією та складнощами виїзду на подконтрольну Україні територію, що несло ризики вилучення паспорту громадянина України окупаційною владою. Після початку повномасштабного вторгнення Російської Федерації, не бажаючи приймати участь у війні на стороні Російської Федерації, заявник покинув територію окупованного Криму і опинився на території Республіки Казахстан. Так як на той момент в нього не було паспорту громадянина України для виїзду за кордон, а внутрішній паспорт громадянина України був прострочений, заявник звернувся до консульства України в Республіці Казахстан для отримання посвідчення особи на повернення в Україну. 15 січня 2024 року заявник отримав відповідь від Міністерства закордонних справ України в якій було зазначено, що згідно відповіді ДМС України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за наявними обліками ДМС України не значиться. Також було відмічено, що факт перебування батьків заявника або одного з них у громадянстві України з поданих документів не вбачається, так як в свідоцтві про народження громадянство батьків не зазначено. Крім того, ОСОБА_1 зазначив, що його батько ОСОБА_2 паспорт громадянина Україна отримав в 2010 році в АР Крим, а мати - ОСОБА_3 паспорт громадянина України отримала в 1999 році - також в АР Крим. Тобто належність батьків заявника до громадянства України на день його народження також неможливо перевірити через відсутність облікових даних в ДМС внаслідок окупації АР Крим. У зв`язку із вказаними обставинами ОСОБА_1 вимушений звернутися до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, для видачі документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України.

Заявник та його представник у відкрите судове засідання не з`явились. Представник заявника подав до суду заяву, в якій вимоги, викладені в заяві про встановлення факту, що має юридичне значенняпідтримав, просив розгляд справи проводити у його відсутність.

Представник Міністерства закордонних справ України подав до суду письмові пояснення, в яких не заперечував щодо задоволення заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, просив розгляд справи проводити у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заяву належить задовольнити, зважаючи на такі обставини.

У судовому засіданні встановлено, та підтверджено матеріалами справи наступні обставини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Петрівка, Сімферопольського району, АР Крим, Україна народився на території України, що підтверджується копіями свідоцтва про народження серія НОМЕР_3 від 17 лютого 1996 року та паспорту громадянина України серія НОМЕР_1 виданий 10 травня 2012 року Сімферопольським РВ ГУМВС України в АР Крим.

Згідно відмітки в паспорту місце проживання зареєстровано 20 вересня 1996 року за адресою АДРЕСА_1 .

З матеріалів справи також вбачається, що батько заявника ОСОБА_2 паспорт громадянина Україна отримав в 2010 році в АР Крим, а мати ОСОБА_3 паспорт громадянина України отримала в 1999 році - також в АР Крим.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 виповнилось 25 років, але друге фото в паспорт громадянина України вклеєно не було через окупацію АР Крим Російською Федерацією та складнощами виїзду на підконтрольну Україні територію.

Після початку повномасштабного вторгнення Російської Федерації, заявник покинув територію окупованого Криму і опинився на території Республіки Казахстан.

Так як у заявника не було паспорту громадянина України для виїзду за кордон, а внутрішній паспорт громадянина України був прострочений, останній звернувся до консульства України в Республіці Казахстан для отримання посвідчення особи на повернення в Україну.

З листа Міністерства закордонних справ України вбачається наступне:

«За інформацією Посольства України в Республіці Казахстан, у зв`язку з Вашим звернення 12.11.2023 р. до Посольства з питання оформлення посвідчення особи на повернення в Україну, при цьому Ви надали копію свідоцтва про народження НОМЕР_3 , видане 17.02.1996 Миколаївською селищною радою Сімферопольського району та копію паспорта громадянина України у формі книжечки НОМЕР_1 , виданого 10.05.2012 Сімферопольським РВ ГУМВС України в АР Крим (фото у 25 років не вклеєне). Крім цього Ви повідомили Посольства, що в`їхали на територію Республіки Казахстан 10.11.2022 по російському паспорту та відмовилися надати його копію.

Враховуючи зазначене, Посольство звернулось листом №615415-532/2-155314 від 22.12.2023 до Державної міграційної служби України щодо підтвердження інформації видачі наданого вами паспорта громадянина України та вашої належності до громадянства України. Державна міграційна служба України листом №6.5-46/6-24 від 03.01.2024 повідомила, що за наявними обліками ДМС України, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не значиться.

Разом з тим, з метою підтвердження перебування у громадянстві України ОСОБА_1 , Посольством була здійснена перевірка щодо відомостей про факт перебування батьків або одного з батьків ОСОБА_1 у громадянстві України на момент народження за обліками Державного реєстру актів цивільного стану громадян Міністерства юстиції України. В графі «громадянство» у батьків ОСОБА_1 інформація відсутня.

Перевірити справжність та дійсність наданого Вами паспортного документа та Вашу належність до громадянства України за поданими до закордонної дипломатичної установи України документами не вбачається можливим.

У разі неможливості встановити особу протягом двомісячного строку, особа встановлюється за рішенням суду про встановлення факту, що має юридичне значення, для видачі документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України.».

Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Зокрема, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Надання адміністративної послуги з оформлення Посвідчення особи на повернення в Україну регламентовано Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус», Законом України «Про громадянство України».

Згідно з підпунктом «е» пункту 1 частини першої статті 13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» посвідчення особи на повернення в Україну відноситься до документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, і оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Єдиного державного демографічного реєстру.

Частиною першою статті 4 вказаного Закону передбачено, що Єдиний державний демографічний реєстр ведеться з метою ідентифікації особи для оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсними та знищення передбачених цим Законом документів. Єдиний державний демографічний реєстр у межах, визначених законодавством про свободу пересування та вільний вибір місця проживання, використовується також для обліку інформації про реєстрацію місця проживання чи місця перебування.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 3 зазначеного Закону ідентифікація особи - встановлення особи шляхом порівняння наданих даних (параметрів), у тому числі біометричних, з наявною інформацією про особу в реєстрах, картотеках, базах даних тощо.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 2 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» розпорядник Реєстру - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів.

Пунктом 1 Положення про Державну міграційну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 360, визначено, що Державна міграційна служба України є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» у разі якщо інформація про особу вноситься до Реєстру вперше, проводиться ідентифікація особи, після завершення якої автоматично формується унікальний номер запису в Реєстрі та фіксуються час, дата та відомості про особу, яка оформила заяву-анкету (в електронній формі). Унікальний номер запису в Реєстрі є незмінним. Якщо особу не буде ідентифіковано, проводиться процедура встановлення особи, строк якої не перевищує двох місяців. У разі неможливості встановити особу протягом зазначеного строку особа встановлюється за рішенням суду про встановлення факту, що має юридичне значення, для видачі документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України. До завершення процедури встановлення особи, прийняття відповідного рішення суду документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, не видаються.

Частиною 1 ст. 27 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» передбачено, що посвідчення особи на повернення в Україну є документом, що посвідчує особу, підтверджує громадянство України (крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті), дає право на в`їзд в Україну, оформляється і видається ЗДУ громадянам України у разі: 2) якщо строк дії таких документів закінчився.

Згідно статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право кожного на судовий розгляд справи означає право кожної особи на звернення до суду та право на те, що її справа буде розглянута і вирішена судом. Водночас, особі, яка звернулася до суду за захистом свого права, повинна бути забезпечена можливість реалізувати вказані вище права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист визначає зміст права на доступ до суду (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії»).

Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією, яку Верховним судом висловлено в постанові від 16 листопада 2022 року у справі № 755/16248/18.

За таких обставин, суд вважає, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка, свідчать про наявність підстав для встановлення особи заявника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Петрівка, Сімферопольського району, АР Крим, Україна, паспорт громадянина України серія НОМЕР_1 , виданий 10 травня 2012 року Сімферопольським РВ ГУМВС України в АР Крим, РНОКПП НОМЕР_2 , для видачі документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України.

Керуючись ст. ст. 293, 315-319 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Міністерство закордонних справ України про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Встановити особу заявника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Петрівка, Сімферопольського району, АР Крим, Україна, паспорт громадянина України серія НОМЕР_1 , виданий 10 травня 2012 року Сімферопольським РВ ГУМВС України в АР Крим, РНОКПП НОМЕР_2 , для видачі документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України.

Рішення суду може бути оскаржене учасниками справи до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Ю.В. Тополева