Провадження №2/521/5761/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2024 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Тополевої Ю.В.,

за участю секретаря Онуфрієнко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду міста Одеси звернулась ОСОБА_1 із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позов обґрунтований наступними обставинами. 19 вересня 2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1930. В період шлюбу у сторін народились діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивач зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, різних поглядів на сімейні відносини та обов`язки. Вказала, що сторони спільного господарства не ведуть, тривалий час проживають окремо, шлюб носить формальний характер, подальше збереження шлюбу буде суперечити його інтересам.

Судом розглянуто справу в порядку спрощеного позовного провадження в порядку ч. 1 ст. 274 ЦПК України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

24 вересня 2024 року відповідач подав до суду письмові заперечення на позовну заяву, а також заяву про надання строку на примирення, обґрунтовану бажанням зберегти шлюб.

24 вересня 2024 року позивач подала до канцелярії суду заяву, в якій категорично заперечила щодо надання строку на примирення, посилаючись на те, що між ними втрачено почуття любові та взаємоповаги, збереження шлюбу буде суперечити її інтересам.

Суд, зважаючи на категоричну незгоду позивача із застосуванням заходів, спрямованими на примирення сторін, вважає, що у задоволенні клопотання відповідача потрібно відмовити.

Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги належить задовольнити в повному обсязі з наступних підстав.

Правовідносини між сторонами виникли внаслідок здійснення права на припинення шлюбу та регулюються Главою 11 Розділу ІІ СК України.

Судом встановлено, що 19 вересня 2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі Одеського міського управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим повторно 01 серпня 2024 року, актовий запис № 1930.

В період шлюбу у сторін народились діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Встановлено, що шлюбні відносини у сторін фактично припинені, спільного господарства не ведеться, подальше збереження шлюбу неможливе та буде суперечити інтересам позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Встановлено, що сторони спільного господарства не ведуть, між ними втрачено почуття любові та взаємоповаги, кожен із сторін має різні погляди на життя, шлюб носить формальний характер, збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача.

Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Під час реєстрації шлюбу позивачем було змінене дошлюбне прізвище « ОСОБА_5 ». Позивач просить після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище « ОСОБА_5 ».

Тому суд, враховуючи викладені обставини задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

В позовній заяві міститься клопотання позивача про залишення витрат по оплаті судового збору за позивачем.

Керуючись ст.ст. 3, 15, 24, 105, 112 Сімейного кодексу України, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 81, 89, 258-259, 267, 268, ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, укладений 19 вересня 2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1930 розірвати.

Після розірвання шлюбу відновити позивачу дошлюбне прізвище « ОСОБА_5 ».

Рішення суду може бути оскаржене учасниками справи до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 30 вересн 2024 року.

Суддя: Ю.В. Тополева