ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 530/473/22 Номер провадження 22-ц/814/2458/24Головуючий у 1-й інстанції Должко С.Р. Доповідач ап. інст. Одринська Т. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Одринської Т.В.,

Суддів: Пікуля В.П., Панченка О.О.,

за участю секретаря судового засідання - Сальної Н.О.,

розглянувши у порядку спрощеного провадження з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 24 січня 2023 року

у справі окремого провадження за заявою ОСОБА_1 ; заінтересована особа: Міністерство оборони України, про встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу та факту перебування на утриманні

УСТАНОВИВ:

У червні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до Зіньківського районного суду Полтавської областііз вказаною заявою в порядку окремого провадження, відповідно до якої (згідно з уточненими вимогами, а.с. 69-74 т. 1) просила суд встановити факт її спільного проживання однією сім`єю як чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , із вересня 2018 року до дня смерті останнього, а також встановити факт її перебування на утриманні чоловіка.

Заяву обґрунтовано тим, що вона перебувала з ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано між ними рішенням Новоайдарського районного суду Луганської області від 18 червня 2018 року. Від шлюбу мають дитину (сина) - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Із вересня 2018 року вони знову почали проживати спільно як дружина та чоловік, однак повторно шлюб не реєстрували за відсутності потреби. Під час проживання однією сім`єю вони вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет. ОСОБА_2 був військовослужбовцем Збройних Сил України. Відповідно сповіщення сім`ї ІНФОРМАЦІЯ_4 , її було сповіщено, що ІНФОРМАЦІЯ_9 року о 13 год 00 хв під час проходження військової служби та виконання бойового завдання її чоловік, старший солдат ОСОБА_2 , загинув.

Зазначала, що встановлення факту проживання однією сім`єю із ОСОБА_2 , як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу, враховуючи статус останнього як військовослужбовця, є необхідним їй для отримання одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Також, вона має намір скористатися правом отримання пенсії у зв`язку із втратою годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», однак відсутність свідоцтва про шлюб та відсутність документу (судового рішення) про підтвердження факту перебування її на утриманні чоловіка перешкоджає у здійсненні цього права.

Ухвалою Зіньківського районного суду Полтавської області від 20 червня 2022 року справу передано за підсудністю до Солом`янського районного суду м. Києва. (а.с. 38 т. 1)

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 22 липня 2022 року справу передано за підсудністю до Зіньківського районного суду Полтавської області. (а.с. 48 т. 1)

Ухвалою Зіньківського районного суду Полтавської області від 19 грудня 2022 року відкрито провадження у справі. (а.с. 85-86 т. 1)

Рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 24 січня 2023 року заяву ОСОБА_1 ; заінтересована особа: Міністерство оборони України, про встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу та факту перебування на утриманні - задоволено.

Встановлено факт спільного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Богданівка Волноваського району Донецької області, однією сім`єю як чоловіка та жінки без шлюбу у період часу з вересня 2018 року до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановлено факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на утриманні чоловіка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Постановою Полтавського апеляційного суду від 24 жовтня 2023 року апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 24 січня 2023 року - задоволено.

Провадження у справі за заявою ОСОБА_1 ; заінтересована особа: Міністерство оборони України, про встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу та факту перебування на утриманні - закрито.

Роз`яснено ОСОБА_1 право звернутись з відповідним позовом до суду адміністративної юрисдикції.

Постановою Верховного Суду від 17 квітня 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Полтавського апеляційного суду від 24 жовтня 2023 року - задоволено частково. Постанову Полтавського апеляційного суду від 24 жовтня 2023 року - скасовано, а справу направлено до апеляційного суду для продовження розгляду.

В апеляційній скарзі Міністерство оборони України прохало рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 24 січня 2023 року скасувати та прийняти нову постанову, якою справу за заявою ОСОБА_1 залишити без розгляду (у зв`язку із наявність спору про право) або закрити провадження у даній справі (у зв`язку із належністю справо до юрисдикції адміністративного суду).

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що з огляду на мету встановлення юридичних фактів вбачається спір про право, а також справа взагалі не може бути розглянута в порядку цивільного судочинства. Від встановлення факту проживання заявниці однією сім`єю із померлим військовослужбовцем залежить виникнення у неї права на отримання статусу члена сім`ї загиблого Захисника України та, відповідно, право на отримання одноразової грошової допомоги. При цьому, даний факт заперечується Міністерством оборони України, як заінтересованою особою у справі. Відтак, фактично виникає спір між заявником та заінтересованою особою, як органом, який призначає та виплачує відповідну допомогу, а оскільки спір є публічно-правовим, то справа належить до юрисдикції адміністративного суду.

У відзиві на апеляційну скаргу представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Кулик В.О., прохав апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення, а рішення місцевого суду - без змін. Вказували, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим та винесене з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Нормами Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено порядку розгляду справ про встановлення юридичних фактів, тому доводи апеляційної скарги щодо юрисдикції справи є помилковими. Стосовно спору про право зазначено, що рішення суду про встановлення фактів надає заявниці лише право на отримання передбачених законодавством соціальних виплат, проте, жодних спорів при розгляді даної заяви у суді не виникає.

Місцевим судом установлено, заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , до червня 2018 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Від даного шлюбу сторони мають сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 . (а.с. 13 т. 1)

Шлюб між ними був розірваний 18.06.2018 рішенням Новоайдарського районного суду Луганської області, що набрало законної сили 17.07.2018. (а.с. 12 т. 1)

З вересня 2018 року по ІНФОРМАЦІЯ_10 (день смерті ОСОБА_2 ) заявниця проживала разом з ОСОБА_2 як дружина та чоловік без реєстрації шлюбу, оскільки повторно шлюб не реєстрували за відсутності потреби. За час проживання однією сім`єю як чоловіка та дружини вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, була на його утриманні, займалися благоустроєм будинку: робили ремонт, купували меблі та інші предмети домашнього побуту. Крім цього, всі свята проводилися в колі рідних та друзів.

Згідно з Актом від 11.05.2022, складеним Новоайдарським селищним головою Шопіним І.В. в присутності громадян ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за дорученням виконкому Новоайдарської селищної ради, проведено обстеження сім`ї ОСОБА_8 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , та встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та її чоловік, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , проживали однією сім`єю та вели спільне господарство з вересня 2018 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с. 17 т. 1)

На сьогодні заявниця має статус внутрішньо переміщеної особи та проживає разом з батьками померлого ОСОБА_2 у місті Зіньків Полтавської області, що підтверджується довідкою № 1610- від 25.02.2022. (а.с. 14 т. 1)

ОСОБА_2 був військовослужбовцем Збройних Сил України за контрактом. Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 25.11.2020 № 340 солдата ОСОБА_2 призначено наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 25.11.2020 № 310-РС на посаду старшого водія - оператора 1 взводу протитанкових керованих ракет 2 батареї протитанкових керованих ракет протитанкового артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_2 , який прибув із ІНФОРМАЦІЯ_7 , з 25.11.2020 зараховано до списків особового складу частини та на всі види забезпечення. Укладений контракт про проходження військової служби строком на три роки з 25.11.2020 по 24.11.2023. (а.с. 15 т. 1)

Відповідно до інформації, зазначеної в сповіщенні сім`ї від 29 квітня 2022 року № 1в/1/520, виданому ІНФОРМАЦІЯ_8 , адресованому ОСОБА_1 , як дружині померлого, останню повідомлено про те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 о 13 год 00 хв під час проходження військової служби та виконання бойового завдання її чоловік, старший солдат ОСОБА_2 , 1990 р.н., загинув внаслідок знищення ворожим танком машини в якій він перебував, в результаті чого він згорів у машині. (а.с. 16 т. 1)

30.06.2022 Зіньківським ДРАЦС у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) видано свідоцтво про смерть ІНФОРМАЦІЯ_10 гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , актовий запис про смерть № 238. (а.с. 56 т. 1)

Крім цього, місцевим судом установлено, що померлий ОСОБА_2 матеріально забезпечував ОСОБА_1 , остання до 2019 року перебувала у відпустці по догляду за дитиною та не мала доходу, а після 2019 року почала навчання у Новоайдарському професійному аграрному ліцеї на денній формі навчання та мала призначений розмір стипендії (у розмірі 1 250 грн щомісячно (а.с. 65 т. 1)).

З виписок по рахунку заявниці вбачається регулярність перерахування ОСОБА_2 грошових коштів на картковий рахунок ОСОБА_1 у період з 2021 по січень 2022: 01.2021 - 5 000 грн, 4 000 грн; 4 020,00 грн; 02.2021 - 8 000 грн, 600 грн, 9 000 грн, 1 000 грн, 250 грн, 150 грн; 03.2021 - 5 000 грн, 2 000 грн; 04.2021 - 7 000 грн, 420 грн, 3 500 грн; 05.2021 - 700 грн; 07.2021 - 7 000 грн, 300 грн, 2 700 грн, ; 08.2021 - 1 000 грн, 1 000 грн, 1 000 грн, 600 грн; 09.2021 - 4 000 грн; 10.2021 - 500 грн, 5 000 грн, 50 грн; 11.2021 - 2 500 грн, 5 000 грн; 12.2021 - 1 000 грн, 1 000 грн, 3 000 грн, 500 грн, 400 грн, 4 200 грн, 01.2022 - 2 000 грн, 5 000 грн.

Місцевий суд дійшов висновку, що допомога, яка надавалася їй чоловіком, була для неї постійним та основним джерелом засобів для існування, оскільки отримувані доходи не давали заявниці можливості забезпечувати себе та дитину. Тому за час спільного проживання у заявниці та ОСОБА_2 був спільний сімейний бюджет. ОСОБА_2 постійно перераховував ОСОБА_1 на її картковий рахунок грошові кошти, за які остання придбавала продукти харчування, необхідні меблі, побутову техніку, одяг для дитини, що підтверджується виписками по картковому рахунку «ПриватБанк» (відправник ОСОБА_2 (а.с. 20-33 т. 1)).

На підтвердження факту спільного проживання, ведення спільного господарства заявниці із ОСОБА_2 судом першої інстанції досліджено копії смс-повідомлень (відправник - ОСОБА_2 , отримувач - ОСОБА_1 (а.с. 100-108 т. 1)); оригінал фотокарток, на яких відображено ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , а також їх дитина за 10.06.2021 та без дати (а.с. 18-19 т. 1); також в якості свідків були допитані: гр. ОСОБА_7 , гр. ОСОБА_6 , гр. ОСОБА_9 (а.с. 142-144 т. 1)

Задовольняючи заяву ОСОБА_1 , місцевий суд виходив з того, що заявницею доведено зібраними у справі доказами факт її спільного проживання із ОСОБА_2 однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу у період часу з вересня 2018 року по ІНФОРМАЦІЯ_10, та факт її перебування на утриманні останнього.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів і вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (частина перша статті 19 ЦПК України).

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина перша статті 293 ЦПК України).

Суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні (частина перша статті 315 ЦПК України).

У даній справі заявниця ОСОБА_1 звернулась в порядку окремого провадження про встановлення факту її спільного проживання із ОСОБА_2 як чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу та перебування на утриманні останнього у період з вересня 2018 року по ІНФОРМАЦІЯ_10 (по день смерті ОСОБА_2 ).

Метою встановлення даних юридичних фактів визначала: для отримання права на одноразову грошову допомоги відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а також для отримання права на пенсію у зв`язку із втратою годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вбачає, що судом першої інстанції повно та всебічно досліджено зібрані у справі докази та надано їм вірну оцінку в їх сукупності.

Апеляційна скарга Міністерства оборони України не містить жодних заперечень проти здійсненої оцінки доказів судом першої інстанції.

В силу меж апеляційного перегляду (ст. 367 ЦПК України), cуд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що справа належить до юрисдикції адміністративного суду є безпідставними, суперечать правовому висновку, викладеному у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 січня 2024 року у справі № 560/17953/21, про що також зроблено висновок Верховним Судом при перегляді даної справи в касаційному порядку.

Іншим аргументом апеляційної скарги було те, що у справі наявний спір про право між Міністерством оборони України, як суб`єктом, що призначає та виплачує одноразову грошову допомогу, та заявницею, яка набуде статус члена сім`ї померлого військовослужбовця та, відповідно, право на отримання такої допомоги, а тому є процесуальні підстави для залишення її заяви без розгляду.

Колегія суддів апеляційного суду з цього приводу зазначає наступне.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, які мають юридичні наслідки, якщо: 1) згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; 2) чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; 3) заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; 4) встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 761/16799/15-ц, від 23 січня 2019 року у справі № 536/1039/17 (пункт 17)).

Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах (частина шоста статті 293 ЦПК України), тобто мають право на вирішення спору за належною позовною вимогою.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 вересня 2022 року в справі № 139/122/14-ц (провадження № 61-3238св22) вказано, що: «Під спором про право розуміють перешкоди у здійсненні цивільного права, які згідно із законом можуть бути усунені за допомогою суду. Спір про право пов`язаний виключно з порушенням, оспоренням або невизнанням, а також недоведенням суб`єктивного права, при якому існують конкретні особи, які перешкоджають в реалізації права. При відсутності цих елементів відсутній спір про право».

Верховний Суд неодноразово зазначав, що спір про право - це формально визнана суперечність між суб`єктами цивільного права, що виникла за фактом порушення або оспорювання суб`єктивних прав однією стороною цивільних правовідносин іншою і яка потребує врегулювання самими сторонами або вирішення судом. Поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Отже, під час розгляду справ у порядку окремого провадження виключається існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають в реалізації такого права.

Суб`єкти права на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», визначені у пункті 4 статті 16-1 цього Закону: члени сім`ї загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону: діти, у тому числі усиновлені, зачаті за життя загиблої (померлої) особи та народжені після її смерті, а також діти, стосовно яких загиблу (померлу) особу за її життя було позбавлено батьківських прав; вдова (вдівець); батьки (усиновлювачі) загиблої (померлої) особи, якщо вони не були позбавлені стосовно неї батьківських прав або їхні батьківські права були поновлені на час її загибелі (смерті); внуки загиблої (померлої) особи, якщо на момент її загибелі (смерті) їх батьки загинули (померли); жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили; утриманці загиблої (померлої) особи, визначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Міністерство оборони України, відповідно до ч. 6 ст. 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», є суб`єктом, що призначає і виплачує одноразову грошову допомогу суб`єктам права на таку допомогу.

Спір про право може виникнути виключно між суб`єктами цивільного права, тобто особами, визначеними у пункті 4 статті 16-1 цього Закону.

На думку колегії суддів апеляційного суду, між заявницею, як суб`єктом права на отримання одноразової грошової допомоги, та Міністерством оборони України не може бути спору про право на отримання одноразової грошової допомоги, оскільки міністерство є суб`єктом виплати, а не суб`єктом отримання такої соціальної допомоги.

Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 06.03.2024 у справі № 644/1574/23; від 21.02.2024 у справі № 303/5724/22; від 07.02.2024 у справі № 519/339/23.

Рішення суду про встановлення юридичного факту проживання заявниці однією сім`єю із військовослужбовцем надасть їй можливість підтвердити свій статус, як суб`єкта права на отримання передбаченої законодавством соціальної виплати, проте, жодних спорів при розгляді даної заяви із суб`єктом владних повноважень у неї не виникає.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги не спростували висновків місцевого суду.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи те, що рішення місцевого суду ухвалене з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, підстави для його зміни чи скасування - відсутні.

Оскільки в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, підстави для відшкодування судових витрат, понесених скаржником під час апеляційного перегляду справи, - відсутні.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України - залишити без задоволення.

Рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 24 січня 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, яким є Верховний Суд.

У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, строк на касаційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 26 вересня 2024 року.

Головуючий суддя Т.В. Одринська

Судді О.О. Панченко

В.П. Пікуль