Дата документу 24.09.2024Справа № 554/9625/24
Провадження № 2-о/554/373/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2024 року Октябрський районний суд м.Полтави у складі

головуючого судді: Андрієнко Г.В.

за участю секретаря судового засідання Звігольської О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису відносно ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В :

Заявниця ОСОБА_1 10.09.2024 р. звернулася до суду в порядку окремого провадження із заявою про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_2 , на строк шість місяців, визначивши заходи тимчасового обмеження його прав та покласти на нього обов`язки, а саме:

- заборонити перебувати за місцем проживання (перебування ) ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

-заборонити наближення більше ніж на 100 метрів до місця проживання (перебування) ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2 ;

-заборонити наближення більше ніж на 100 метрів до місця перебування ОСОБА_1 та переслідувати її ;

-заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 та в будь-який спосіб спілкуватися з нею без її згоди;

-заборонити ведення листування, телефонних переговорів з ОСОБА_1 , контактувати в будь-який інший спосіб через засоби зв`язку та через інших осіб без її згоди.

Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 проживає одна за адресою АДРЕСА_1 .Іноді дозволяє пожити в квартирі своєму синові ОСОБА_2 , який систематично вчиняє сварки, зловживає алкогольними напоями, вчиняє психічне та фізичне насильство, погрожує фізичною розправою, ображає та висловлюється нецензурною лайкою. Заявник зазначає, що внаслідок такої агресивної поведінки сина змушена булла неодноразово викликати поліцію. За результатами виїздів поліції відносно ОСОБА_2 неодноразово складалися термінові заборонні приписи та протоколи про вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 та ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтавивід 12 вересня 2024 року відкрито провадження за вказаною заявою.

Заявник ОСОБА_1 надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримує.

Заінтересована особа ОСОБА_2 належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, оголошення про виклик в судове засідання розміщено на сайті судової влади.

Відповідно до ч. 1 ст. 350-5 ЦПК України справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. У разі якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього,справа може розглядатися без його участі. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проживає за адресою АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 знятий з реєстрації за вказаною адресою з 06.12.2021 р.

Відносно ОСОБА_2 неодноразово складалися заборонні приписи.

Відповідно до ч.1 ст.350-1 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі.

Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 частини першої статті 1 цього Закону домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Економічне насильство форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 24 Закону до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

Розділом IV глави 13 ЦПК України визначено порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису.

Відповідно до ст.350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального приписуможе бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидіюдомашньомунасильству».

Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі.

Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.

Обмежувальний припис стосовно кривдника встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Враховуючи положення ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відмінувід норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Частиною 2 ст.3 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству»визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, середяких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти).

Частинами 2, 3, 4 ст.26 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків:

1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою;

2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи;

3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною;

4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою;

5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи).

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Згідно ст.350-6 ЦПК України розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству»на строк від одного до шести місяців.

Положеннями ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом №475/97-ВР від 17.07.1997, встановлено, щокоженмає право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

Враховуючи усі надані заявником докази, з огляду на встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що кривдник ОСОБА_2 вчиняє домашнє насильство відносно матері ОСОБА_2 . Також наявні обґрунтовані ризики вчинення ним домашнього насильства щодо заявника, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідність видачі обмежувального припису відносно ОСОБА_2 шляхом встановлення декількох заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язків, зокрема, встановлених ст.26 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Відповідно до ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

Згідно із ч. 4 ст.350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Керуючись ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» та керуючись ст.ст.247,350-1,350-5,350-6 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису відносно ОСОБА_2 - задовольнити.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 на строк шість місяців, яким заборонити :

перебувати за місцем проживання (перебування) ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 ;

наближатися більше ніж на 100 метрів до місця проживання (перебування) ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 ;

наближатися більше ніж на 100 метрів до місця перебування ОСОБА_1 та переслідувати її ;

особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 та в будь-який спосіб спілкуватися з нею без її згоди;

вести листування, телефонних переговорів з ОСОБА_1 , контактувати в будь-який інший спосіб через засоби зв`язку та через інших осіб без її згоди.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Учасникам справи, які не були присутні у судовому засіданні, копія рішення суду надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення негайно, але не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення.

Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявника.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Заявник ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Заінтересована особа ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання невідоме , РНОКПП невідомо.

Суддя : Г.В. Андрієнко