"02" жовтня 2024 р.
справа № 642/4972/24
провадження 2/642/1443/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2024 року м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Гримайло А.М.,

за участю секретаря Антонян А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення з нього аліментів на її користь на утримання неповнолітнього дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстровано Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції 14.02.2015 року, про що складено відповідний актовий запис №62, серія та номер свідоцтва про шлюб НОМЕР_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 у подружжя народилась дочка - ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження виданим Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського усього управління юстиції, серія та номер № НОМЕР_2 , актовий запис про народження №291.

Дочка повністю знаходиться на утриманні матері та проживає разом з нею за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Актом про фактичне проживання особи та декларацією про вибір сімейного лікаря. Позивачка зазначила, що офіційне місце роботи відповідача їй не відоме, але враховуючи те, що ОСОБА_2 не є особою з інвалідністю, знаходиться у працездатному віці, він зобов?язаний та має можливість без погіршення свого матеріального стану утримувати свою дитину, яка потребує матеріальної допомоги. З відповідачем домовленості щодо матеріального забезпечення дитини подружжя не дійшло.

Відповідач ухиляється від покладеного на нього обов`язку утримувати дитину, тому позивачка вважає за можливе стягнути з нього на користь позивачки аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, до досягнення дитини повноліття, але не менше ніж 50% від розміру прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 23.08.2024 розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного провадження без виклику сторін.

Позивач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи сповіщена судом своєчасно та належним чином. Звернулася до суду із заявою про розгляд справи без її участі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про слухання справи повідомлений належним чином. Вказане підтверджується рекомендованим повідомлення згідно якого ОСОБА_2 копію позовної заяви з додатками та ухвалу про відкриття провадження отримав 02.09.2024 особисто.

Жодних заперечень, заяв чи клопотань суду не подав.

За таких обставин на підставі ст. 223, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що не з`явились.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 перебуває у шлюбі з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстровано Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції 14.02.2015, про що складено відповідний актовий запис №62, серія та номер свідоцтва про шлюб НОМЕР_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 у подружжя народилась дочка - ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження виданим Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського усього управління юстиції, серія та номер № НОМЕР_2 , актовий запис про народження №291.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично проживає разом з матір`ю, що підтверджується Актом про фактичне проживання особи та декларацією про вибір сімейного лікаря та перебуває на утриманні позивачки.

Відповідачем не надано жодних відомостей щодо незадовільного стану його здоров`я, наявності хронічних захворювань, інвалідності, наявності у нього інших дітей, непрацездатних батьків, інших обставин, що могли би вплинути на розмір аліментів, що підлягають стягненню на утримання неповнолітньої дочки.

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України (далі за текстом СК України), батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Судом встановлено, що між сторонами не має домовленості відносно розміру сплати аліментів відповідачем на утримання неповнолітніх дітей.

Відповідно до ст. ст. 180, 181 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ратифікованої Постановою Верховної ради України № 789-XII від 27.02.1991 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, держава докладає всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (стаття 18 Конвенції).

Згідно з частинами 1,2 Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до основних сформованих принципів суспільства, задекларованих у національному та міжнародному законодавстві, діти мають право на особливе піклування і допомогу, внаслідок своєї фізичної і розумової незрілості, потребують спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження.

Згідно зі ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на її фізичну і розумову незрілість потребує спеціального захисту та турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження.

Обов`язок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття закріплена в ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України. У випадку ухилення батьків від виконання цього обов`язку, за рішенням суду аліменти на утримання дитини присуджуються в частині від доходу його матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом ЦПК України), цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З урахуванням наведеного, враховуючи вік та стан здоров`я, матеріальне становище сторін, той факт, що на утриманні у відповідача не має інших утриманців, що відповідач працездатний, аліментних зобов`язань на користь інших осіб не має, та інші істотні обставини, що підтверджуються письмовими доказами, виходячи з принципу розумності, справедливості, загальних засад цивільного судочинства та необхідності захисту інтересів неповнолітніх дітей, суд вважає необхідним задовольнити позов та стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення ОСОБА_3 повноліття, починаючи з 21.08.2024.

Під час розгляду справи судом були створені всі необхідні умови для всебічного та повного дослідження обставин справи, сторонам було надано всі можливості для заявлення необхідних клопотань та надання доказів, що підтверджується матеріалами справи.

Суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що відповідно до ч. 1, 2 ст. 179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.

Згідно з ч. 3 ст. 179 СК України, неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України.

Роз`яснити відповідачу, що відповідно до ст. 186 СК України, за заявою платника аліментів або за власною ініціативою орган опіки та піклування перевіряє цільове витрачення аліментів. У разі нецільового витрачення аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділення Державного ощадного банку України.

Суд, відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, допускає негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Питання щодо судових витрат судом вирішується відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. Враховуючи те, що позивач при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів звільнена від оплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави у сумі 1211,20 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 179, 180, 181, 182, 186, 191 Сімейного кодексу України, п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року, ст. 51 Конституції України, ст.ст. 12, 81, 82, 141, 259, 264-265, 268, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.08.2024 і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 на користь держави, судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Харкова шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення

Суддя А.М. Гримайло