У Х В А Л А

30 вересня 2024 р.м.Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Медяна Ю.В. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з даною заявою, в якій просить забезпечити позов шляхом заборони нотаріусам Першої вінницької державної нотаріальної контори вчиняти нотаріальні дії у спадковій справі за №773/2023, яка була заведена Першою вінницькою державною нотаріальною конторою 14.12.2023, до вирішення справи за позовом ОСОБА_1 .

Заява мотивована тим, що ОСОБА_1 має намір звернутися до суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту що має юридичне значення, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . У разі не застосування заходів забезпечення позову буде неможливо ефективно захистити свої права та інтереси.

Дослідивши вказану заяву, матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову підлягає поверненню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних права бо інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч.1ст.151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.05.2021 в справі № 914/1570/20 (провадження № 12-90гс20) зазначено, що під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Таким чином, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. При цьому важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення. Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами.

Верховний Суд у своїй Постанові 17.10.2018 в справі № 183/5864/17-ц зазначив, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідач/а від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з п.2 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

В своїй заяві ОСОБА_1 зазначає, що вона звернулася до Першої вінницької державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , але постановою від 24.08.2024 №1068/0231 їй було відмовлено у вчинення нотаріальної дії. Постанова мотивована тим, що заявник не надала документів, які підтверджують факт її родинних відносин з ОСОБА_5 , а також тим, що в заяві ОСОБА_6 про відмову від прийняття спадщини наявна помилка в написанні прізвища ОСОБА_1 .

Таким чином, необхідність звернення до суду з позовом про встановлення фактів, що має юридичне значення, обгрунтовуються заявником саме змістом постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 24.08.2024 №1068/0231.

При цьому, ОСОБА_1 до заяви про забезпечення позову не долучено копію вказаної вище постанови, а тому суд не може встановити, що між сторонами дійсно виник спір.

Також з заяви про забезпечення позову не вбачається необхідності застосування заходів забезпечення позову, оскільки заявником не доведено, що спадкова справа №773/2023 14.12.2023 була заведена Першою вінницькою державною нотаріальною конторою після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Крім цього, в заяві про забезпечення позову не обґрунтовано необхідності застосування заходів забезпечення позову, оскільки заявником не зазначено та не доведено наявність спроб здійснення дій, які можуть ускладнити виконання рішення суду, та у чому саме можуть полягати такі дії.

Таким чином, у суду відсутні підстави вважати, що заходи забезпечення позову, про застосування яких просить позивач, є дійсно необхідними, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси позивача будуть порушені.

Таким чином, представником позивача в порушення п.3 ч.1 ст.151 ЦПК України не обґрунтовано необхідність забезпечення позову.

Крім цього, заява про забезпечення позову, в порушення вимог п.6 ч.1 ст.151 ЦПК України, не містить пропозицій заявника щодо зустрічного забезпечення.

Таким чином, заява представника ОСОБА_1 не відповідає вимогам п.3, 6 ч.1 ст.151 ЦПК України.

Згідно з ч. 10 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

На підставі викладеного та керуючись ст. 149, 151, 153 ЦПК України, суддя

у х в а л и в:

Повернути заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви.

Ухвала може бути оскаржена протягом 15 днів з дня отримання її копії безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.

Суддя