ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/5724/23 Номер провадження 22-ц/814/1978/24Головуючий у 1-й інстанції Хіневич В.І. Доповідач ап. інст. Одринська Т. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Одринської Т.В.,

Суддів: Пікуля В.П., Панченка О.О.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» - адвоката Крюкової Марини Володимирівни на заочне рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 14 лютого 2024 року

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

УСТАНОВИВ:

У серпні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» (далі - ТОВ «ФК «Фінтраст Україна») в особі уповноваженого представника звернулось до суду із вказаним позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором № 4988322 про надання споживчого кредиту в розмірі 53 806,50 грн, а також судових витрат за подачу позову: 2 147,20 грн - судового збору та 10 000 грн - витрат на професійну правничу допомогу адвоката у справі.

В обґрунтування позову зазначено, що 28.10.2021 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» було укладено електронний Договір № 4988322 про надання споживчого кредиту (далі - Кредитний договір). Згідно із вказаним договором ОСОБА_1 отримала кредит у сумі 16 500 грн шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 строком на 30 днів, дата повернення кредиту - 27.11.2021, згідно з Графіком платежів, що є Додатком № 1 до Кредитного договору; з правом пролонгації у порядку та на умовах визначених в Розділі 4 цього Договору; стандартна процентна ставка - 1,90 % в день.

27.11.2021 відповідач своє зобов`язання щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконала, а також не уклала угоду щодо пролонгації строку дії Кредитного договору, у зв`язку з чим у порядку пункту 4.3. Кредитного договору договір було автопролонговано, а строк користування кредитом було продовжено на 90 календарних днів поспіль.

У подальшому відповідач оплати за Кредитним договором також не здійснювала, у зв`язку із чим виникла заборгованість станом на 10.08.2023 у загальній сумі 53 806,50 грн, з якої: 16 500 - тіло кредиту; 37 306,50 грн - проценти за користування кредитом.

18.04.2023 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», як клієнтом, та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», як фактором, було укладено Договір факторингу № 18.04/23-Ф, згідно з умовами якого Клієнт відступив Фактору право грошової вимоги до ОСОБА_1 за вказаним Кредитним договором.

Про відступлення права грошової вимоги ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» повідомило ОСОБА_1 шляхом направлення повідомлення на її електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазначену при укладенні Кредитного договору.

Станом на дату звернення до суду заборгованість не сплачена, що і стало підставою звернення до суду із вказаним позовом.

Заочним рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 14 лютого 2024 року у задоволені позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовлено.

Із вказаним заочним рішенням не погодився позивач, ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», та оскаржив його в апеляційному порядку через свого представника - адвоката Крюкова М.В.

В апеляційній скарзі прохав заочне рішення скасувати та ухвалити у справі нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Вважає рішення незаконним та необґрунтованим (неповно встановлено обставини, які мають значення для справи, неправильно досліджено докази та надано оцінку), прийняте з порушенням норм матеріального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що суд дійшов помилкового висновку, що недоведеність достатніми доказами факту отримання відповідачем кредитних коштів. Оскільки ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» не є банківською установою, то, відповідно, позбавлене можливості відкривати будь-які рахунки для клієнтів, і, як наслідок, формувати платіжні доручення та виписки за такими рахунками не може. Переказ кредитних коштів на банківську картку ОСОБА_1 НОМЕР_1 (яку нею було вказано особисто в заяві на отримання кредиту) здійснювало ТОВ «ФК «Контрактовий дім», як платіжним провайдером, що підтверджувалось долученою до позову довідкою про перерахування коштів про перерахування коштів сервіс EASY PAY. Зазначений платіжний провайдер має відповідну ліцензію Національного банку України № 19 від 17.10.2014 на здійснення переказів коштів у національній валюті без відкриття рахунків та внесений в Державний реєстр фінансових установ, що підтверджується свідоцтвом серія ФК №180 від 25.12.2007. Платіжний провайдер ТОВ «ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» надав первісному кредитору ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» послуги з переказу грошових коштів відповідно до умов Договору про організацію переказу платежів № 087/20-П від 08.07.2020 року, укладеного між ТОВ «ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» та ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (було додано до відповіді на відзив). З огляду на викладене вище, кредитні кошти відповідачу перераховувалися за допомогою платіжного провайдера, що має відповідну ліцензію та у спосіб обумовлений умовами кредитного договору на банківську картку № НОМЕР_1 , що повною мірою відповідає вимогам чинного законодавства. Судом не надано належної оцінки ти обставинам, що договором передбачено спосіб перерахування коштів - на зазначену відповідачем картку (пункт 2.1. Договору), а належним та допустимим доказом отримання відповідачем кредитних коштів є довідка ТОВ «ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» про належність платіжної картки відповідачу та підтвердження зарахування грошових коштів у розмірі 16 500,00 грн.

В частині висновків суду щодо укладення договору факторингу, зазначено, що за договором факторингу позивач, відповідно до ст. 1048 ЦК України, має право стягнути заборгованість по тілу кредиту та нарахованих процентах за користування кредитними коштами; на підтвердження відступлення права грошової вимоги за кредитним договором до апеляційної скарги додано квитанцію по сплаті договору факторингу.

Також, в апеляційній скарзі скаржник прохав за результатом апеляційного перегляду справи здійснити розподіл судових витрат позивача, пов`язаних із розглядом справи у суді першої інстанції (судовий збір - 2 147,20 грн; 10 000 грн - витрати на професійну правничу допомогу) та апеляційної інстанції (судовий збір - 2 576,64 грн; 8 000 грн - витрати на професійну правничу допомогу).

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

Місцевим судом установлено, що 28.10.2021 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» було укладено електронний Договір № 4988322 про надання споживчого кредиту.

Згідно з умовами Кредитного договору: сума кредиту (загальний розмір) складає 16 500 грн (п. 1.3. Кредитного договору); строк кредиту 30 днів; дата повернення кредиту (27.11.2021) вказується в Графіку платежів, що є Додатком №1 до цього Договору; строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в Розділі 4 цього Договору, (п. 1.4. Кредитного договору). Відповідно до п. 1.5. Кредитного договору Стандартна процентна ставка становить 1,90 % в день та застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 цього Договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою Споживача, відповідно до п. 4.2 Договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація, відповідно до п. 4.3 Договору.

Як вбачається з Договору, останній підписаний електронним підписом з одноразовим ідентифікатором.

18.04.2023 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», як клієнтом, та ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА», як фактором, було укладено Договір Факторингу № 18.04/23-Ф (далі - Договір Факторингу), згідно з умовами якого, а також на підставі Акту прийому-передачі Реєстру Боржників від 18.04.2023 за Договором Факторингу № 18.04/23-Ф та Реєстру Боржників, Клієнт відступив Фактору, а Фактор прийняв права грошової вимоги до ОСОБА_1 за Кредитним договором № 4988322 від 28.10.2021.

Згідно з Актом прийому-передачі Реєстру Боржників (Додаток № 2) від 18.04.2023 Клієнт передав, а Фактор прийняв Реєстр боржників кількістю 9 333, після чого, з урахуванням пункту 1.2. Договору Факторингу від Клієнта до Фактора переходять Права вимоги Заборгованості від Боржників і Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно заборгованостей.

Відповідно до Витягу з Реєстру Боржників від 18.04.2023 року (Додаток № 1) зазначено: боржник - ОСОБА_1 ; номер кредитного договору - 4988322; сума заборгованості - 16 500,00 грн; сума відсотків - 37 306,50 грн; сума заборгованості разом - 53 806,50 грн; кількість днів прострочення виконання зобов`язань - 507.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, місцевий суд виходив з того, що позивачем не доведено належними доказами, що ОСОБА_1 отримала кошти у сумі 16 500,00 грн за кредитним договором № 4988322 від 28.10.2021. На підтвердження перерахування коштів на рахунок ОСОБА_1 позивачем було подано до суду довідку ТОВ «ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ». Дослідивши даний доказ, судом встановлено, що останній не є достатнім та належним для того, щоб дійти висновку про факт отримання ОСОБА_1 кредитних коштів у вказаній сумі у зв`язку з відсутністю у справі інших доказів, які б в сукупності могли підтвердити такий факт, зокрема, відомостей про належність картки відповідачці, виписки з рахунку відповідача та ін… а також, доказів взаємовідносин між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» щодо можливості останнім здійснення такої операції.

Стосовно поданого позивачем договору факторингу та тверджень позивача про наявність у нього права вимоги до відповідача, місцевий суд зазначив, що сторони договору факторингу поставили фактично три умови щодо настання моменту виникнення права вимоги за договором факторингу: укладення договору факторингу, підписання акту приймання-передачі реєстру боржників та сплата суми фінансування на рахунок клієнта. Матеріали справи не містять відомостей про сплату суми Ціни продажу, визначеної у п.3.3 Договору Факторингу в порядку визначеному п. 3.4. Договору Факторингу, а саме сплати Фактором Клієнту 100% ціни продажу (1 141 101,67 грн) протягом п`яти робочих днів з моменту передачі по Акту прийому-передачі Реєстру Боржників, шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на рахунок Клієнта.

Враховуючи недоведеність позивачем перерахування суми фінансування на рахунок клієнта за відступлені права вимоги, суд позбавлений правової можливості зробити висновок щодо переходу права вимоги до позивача.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

З матеріалів справи вбачається, що 28.10.2021 між ТОВ «ФК «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 був укладений договір № 4988322 про надання споживчого кредиту в електронній формі за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором М828566 28.10.2021 19:17:51 (як аналогу власноручного підпису споживача), про що сторони домовились у пункті 5.11 цього Договору, що відповідає вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про захист прав споживачів» та не суперечить приписам ч. 1 ст. 205, ст. 6, 207, 627-628, ч. 2 ст. 639 ЦК України.

Висновки місцевого суду в зазначеній частині є вірними.

Місцевим судом вірно встановлено, що відповідно до умов договору сторони погодили всі його істотні умови: суму кредиту (16 500 грн); строк кредиту - 30 днів та умови пролонгації, процентну ставку - 190% в день.

У розділі 2 Договору сторони погодили порядок та умови надання кредиту.

Кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 або іншої платіжної картки, реквізити якої надані Споживачем Товариству з метою отримання кредиту. (п. 2.1)

Сума кредиту (його частина) перераховується Товариством протягом трьох робочих (банківських) днів з моменту укладення цього Договору. У випадку, якщо Товариство здійснює перерахунок коштів не у день укладання Договору, а у наступні календарні дні, Графік платежів підлягає коригуванню шляхом зміщення дати повернення кредиту, враховуючи строк кредиту (кількість днів), заначений в п. 1.4 Договору, відлік якого в даному випадку починається з моменту надання коштів. Новий Графік платежів розміщується Товариством в Особистому кабінеті. (п. 2.2)

Товариство надає Споживачу консультації з питань виконання Договору, здійснює інформування, направляє різного роду повідомлення, в тому числі шляхом надання інформації та документів через Особистий кабінет. (п. 2.3)

Кредит вважається наданим в день перерахування Товариством суми кредиту (загального розміру) за реквізитами, згідно п. 2.1. Договору. (п. 2.4)

Кредит вважається погашеним в день отримання Товариством коштів в погашення заборгованості за кредитом. (п. 2.5)

З огляду на вказані умови договору, кредитні кошти мали бути надані позичальнику товариством «АВЕНТУС УКРАЇНА», як «Кредитором», шляхом перерахування на платіжну картку № НОМЕР_1 .

На підтвердження факту перерахування кредитних коштів товариством «АВЕНТУС УКРАЇНА» на рахунок позичальника позивачем, ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», як правонаступником кредитора (ТОВ «ФК «АВЕНТУС УКРАЇНА»), було долучено до позову довідку ТОВ «ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» вих № 2639 від 04.05.2023, адресовану ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» про те, що ТОВ «ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» повідомляє про успішність наступної операції, згідно договору з ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» № 087/20-П від 08.07.2020: № транзакції - ; сума - 16 500 грн; дата прийняття - 28.10.2021 19:18; номер замовлення - 24191737; номер карти - НОМЕР_1 ; статус - принят. (а.с. 14 т. 1)

Разом із тим, до позову позивачем не було долучено самого договору між ТОВ «ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» та ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» № 087/20-П від 08.07.2020, з якого б вбачалось, що ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» передало ТОВ «ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» виконати своє зобов`язання по перерахунку кредитних коштів на рахунок позичальника ОСОБА_1 № НОМЕР_1 саме за Договором № 4988322 від 28.10.2021 про надання споживчого кредиту.

Жодних умов щодо перерахування коштів через провайдера договір № 4988322 про надання споживчого кредиту не містить. Таким чином, твердження скаржника в апеляційній скарзі про те, що сторонами було узгоджено порядок надання кредитних коштів через провайдера не знайшли свого підтвердження.

Виписки по картковому рахунку НОМЕР_1 також не було долучено позивачем до позову, яка є належним і достатнім доказом як отримання кредитних коштів позичальником, так і користування ними. Клопотань про витребування виписки по картковому рахунку позивач у справі не заявляв, диспозитивно скориставшись своїми процесуальними правами.

Договір № 087/20-П від 08.07.2020 про надання послуг з переказу платежів, укладений між ТОВ «ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» та ТОВ «ФК «АВЕНТУС УКРАЇНА», до суду першої інстанції не подавався. Зазначене в апеляційній скарзі, що цей договір було додано до відповіді на відзив - не відповідає дійсності. Копію цього договору з Додатком № 1 до нього було долучено позивачем тільки до апеляційної скарги. Вказані документи не були предметом дослідження суду першої інстанції та скаржником не обґрунтовано в апеляційній скарзі неможливості їх подачі до суду першої інстанції.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Враховуючи межі апеляційного перегляду (ст. 367 ЦПК України) відсутні підстави для надання апеляційним судом оцінки цим доказам - Договору № 087/20-П від 08.07.2020, долученому до апеляційної скарги, та Додатку № 1 до нього. (а.с. 213-216)

Таким чином, апеляційній суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що довідка ТОВ «ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» вих № 2639 від 04.05.2023 не є достатнім доказом на підтвердження факту надання кредитних коштів у користування позичальника.

Щодо наявності у позивача права вимоги.

Місцевий суд також вказував, що позивач не довів достатніми доказами у справі, що він, як правонаступник кредитора, набув право вимоги до відповідача, оскільки до позову не було долучено доказів оплати за договором факторингу, з чим, серед іншого, сторони пов`язували перехід прав вимоги до позичальників.

Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Місцевий суд дійшов помилкового висновку, що сторони договору факторингу № 18.04./23-ф від 18.04.2023 за умовами цього договору пов`язали перехід права вимоги до позичальників до ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» саме з моментом оплати ціни вказаного договору факторингу.

Як вбачається з пункту 1.2 Договору факторингу № 18.04./23-ф від 18.04.2023 перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно з Додатку № 2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно заборгованості та набуває відповідні Права Вимоги.

Таким чином, долучені до позову документи: належним чином підписані договір факторингу № 18.04./23-ф від 18.04.2023 та Акт прийому-передачі Реєстру Боржників від 18.04.2023 є достатніми доказами на підтвердження у позивача прав вимоги до відповідача.

Доводи апеляційної скарги в цій частині є обґрунтованими, однак, вказане не впливає на правильність висновку місцевого суду про відмову у задоволенні позову з підстави недоведення позивачем достатніми доказами у справі факту надання грошових коштів в кредит.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, враховуючи, відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, підстави для відшкодування судових витрат, понесених позивачем під час розгляду справи, - відсутні.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» - адвоката Крюкової Марини Володимирівни - залишити без задоволення.

Заочне рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 14 лютого 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, яким є Верховний Суд.

У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, строк на касаційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 26 вересня 2024 року.

Головуючий суддя Т.В. Одринська

Судді В.П. Пікуль

О.О. Панченко