КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 753/2958/24 Головуючий у 1 інстанції Шаповалова К.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складіколегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Кафідової О.В., Оніщука М.І.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 29квітня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та зміну способу стягнення аліментів,-

в с т а н о в и в:

В лютому 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів. Зазначила, що вона і відповідач ОСОБА_2 мають спільну дочку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 30 листопада 2021 року Дарницьким районним судом м. Києва був виданий судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання спільної дочки у розмірі 1/4 від усіх видів доходу відповідача. Зазначає, що фактичний розмір аліментів, які сплачує ОСОБА_2 на утримання доньки, є недостатнім та не відповідає сучасним економічним реаліям. ОСОБА_1 просила змінити спосіб стягнення аліментів - стягнення аліментів ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 5000,00 грн. щомісячно, починаючи з дати звернення до суду і до досягнення дочкою повноліття.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 29 квітня 2024 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення позовних вимог. Посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Вважає, що суд першої інстанції не врахував того, що відповідно до положень ст. 181 СК України право вибору та ініціювання подальшої зміни способу стягнення аліментів належить виключно стягувачеві аліментів. Законом не встановлено обов`язку доведення мотивів, з яких стягував бажає скористатися такою можливістю. Суд не надав належної оцінки її доводам про наявність у відповідача роботи, нерухомого майна, яке він може здавати в оренду, транспорного засобу ToyotaCamry, 2003 року випуску, який він використовує у власних цілях. Відповідач винаймає трикімнатну квартиру в новобудові в м. Києві за адресою: АДРЕСА_1 , що вказує на наявність у нього можливості сплачувати аліменти у визначеному нею розмірі.

ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу. Просив апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України справа призначена до розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи за наявними в матеріалах справи документами.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_1 і ОСОБА_2 мають спільну дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

30 листопада 2021 рокуДарницьким районним судом м. Києва був виданий судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) на дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 26.11.2021 року та до досягнення дитиною повноліття.

Вказаний судовий наказ був переданий на примусове виконання до Покровського відділу ДВС у м. Кривий Ріг. На підставі вказаного судового наказу постановою державного виконавця Покровського відділу ДВС у м. Кривий Ріг від 22 грудня 2021 року відкрито виконавче провадження.

Відповідно до довідки-розрахунку Покровського ВДВС у м.Кривому Розі від 01 лютого 2024 року сукупний розмір заборгованості ОСОБА_2 по аліментах з моменту відкриття виконавчого провадження становить 19899,18 грн., а станом на 01 лютого 2024 року - 1611,37 грн. З довідки вбачається, що починаючи з серпня 2022 року щомісячно відповідач сплачує аліменти на утримання доньки у розмірі 3000 грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з недоведеності факту поліпшення майнового стану відповідача після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів на утримання дочки. Відповідач щомісяця за власним бажанням сплачує аліменти на утримання доньки у розмірі 3000 грн. при тому, що розмір його щомісячного доходу становить 8 000 грн.

Колегія суддів вважає, що при вирішенні позовних вимог ОСОБА_1 судпершої інстанції неправильно застосував норми матеріального права.

Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно положень вказаних норм визначення способу стягнення аліментів у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі здійснюється за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, з ким проживає дитина. Відповідно, зміна способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від заробітку (доходу) платника аліментів і навпаки, також здійснюється за заявою того із батьків, з яким проживає дитина, якщо він вважає, що така зміна є доцільною.

При цьому, вирішуючи такі вимоги, суд не може входити в обговорення доцільності зміни способу стягнення аліментів, якщо така доцільність визначена тим із батьків, з ким проживає дитина. Чинне законодавство не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися правом на зміну способу стягнення аліментів.

А тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів з ОСОБА_2 .

Статтею 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. ст. 12, 81 ЦПК України).

Позивачка ОСОБА_1 просила стягнути з ОСОБА_2 на свою користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 5000,00 грн. щомісячно,посилаючись на те, що такий розмір аліментів є необхідним для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Заперечуючи проти позову, відповідач надав копію довідки ТОВ «Лойалті ЛТД» від 19 березня 2024 року, де зазначено, що ОСОБА_2 працює у з 02 лютого 2022 року обіймає посаду заступника директора з безпеки та охорони, його сукупний дохід за період з березня 2023 року по лютий 2024 року становить 85 000 грн.

Позивачка ОСОБА_1 зазначає, що в дійсності відповідач має набагато більший дохід ніж той, що вказаний у вказаній довідці за місцем роботи. Він має на праві власності нерухоме майно і транспортний засіб.

За висновком колегії суддів позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі 5000 грн. підлягають задоволенню. Відповідач ОСОБА_2 є працездатним, зобов`язаний та має можливість забезпечувати необхідні потреби дитини, враховуючи рівень цін на товари та послуги. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, що є першочерговим при вирішенні даних позовних вимог..

Враховуючи викладене, рішення Дарницького районного суду міста Києва від 29 квітня 2024 року підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_2 в дохід держави підлягає стягненню 1211,20 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 29квітня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та зміну способу стягнення аліментів задовольнити.

Змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі виданого 30 листопада 2021 року Дарницьким районним судом м. Києва судового наказу № 753/24195/21.

Стягувати з ОСОБА_2 користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 5000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 1211,20 грн. судового збору.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Кафідова О.В.

Оніщук М.І.