УХВАЛА

про передачу справи за підсудністю

02 жовтня 2024 рокуСправа №451/1356/24
Провадження № 2/451/460/24

Суддя Радехівського районного суду Львівської області Патинок О.П., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Радехівський цукор» про визнання бездіяльності незаконною та зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

30.09.2024 представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернулася до Радехівського районного суду Львівської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Радехівський цукор» про визнання бездіяльності незаконною та зобов`язання вчинити дії.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.09.2024 вищезазначену справу передано до розгляду судді Патинок О.П.

Територіальна підсудність визначається колом цивільних справ у спорах, вирішення яких віднесено до повноваження суду першої інстанції (ст. ст. 26-30 ЦПК України).

Стаття 27 ЦПК України визначає підсудність справ за місцезнаходженням відповідача, а стаття 30 ЦПК України визначає правила виключної підсудності.

Виходячи з вимог ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

За змістом заявлених позовних вимог, спір у справі стосується бездіяльності ТОВ "Радехівський цукор" щодо відсутності дій з ініціювання безоплатної передачі квартири АДРЕСА_1 у комунальну власність Луцької міської територіальної громади та зобов`язання ТОВ "Радехівський цукор" ініціювати безоплатну передачу квартири АДРЕСА_1 у комунальну власність Луцької міської територіальної громади.

Частиною 4 ст. 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, поняття «позови, що виникають з приводу нерухомого майна» є ширшим, ніж поняття «позови, де предметом спору є нерухоме майно», а тому правило даної норми розповсюджується і на позови щодо будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно та речових (немайнових) прав на власне чи чуже нерухоме майно.

Виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, тобто спір може стосуватися як правового статусу нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

Словосполучення «з приводу нерухомого майна» необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.

Подібні правові висновки щодо застосування правила виключної підсудності спорів з приводу нерухомого майна викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі № 910/10647/18, а також, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 лютого 2021 року у справі № 911/2390/18 (провадження № 12-73гс20).

У постанові від 27 березня 2019 року у справі № 646/8916/17 (спір про визнання недійсним договору дарування квартири) Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду зазначив про те, що позови, які виникають з приводу нерухомого майна, - це позови, пов`язані з нерухомим майном, нерухомістю, нерухомою річчю, а тому всі позови у спорах, які є наслідком правовідносин, пов`язаних з обігом нерухомого майна повинні бути пред`явлені до суду за місцем знаходження цього майна.

З урахуванням наведеного, приймаючи до уваги, що пред`явлений спір пов`язаний з правом позивача на нерухоме майно, а саме на квартиру АДРЕСА_1 , позов у цій справі має пред`являтися за місцезнаходженням об`єкта нерухомого майна за правилами виключної підсудності.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

За таких обставин, суд дійшов висновку про необхідність направлення цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Радехівський цукор» про визнання бездіяльності незаконною та зобов`язання вчинити дії за підсудністю на розгляд до Луцького міськрайонного суду Волинської області (43016, м. Луцьк, вул. Лесі Українки, 24) до територіальної юрисдикції (підсудності) якого належить розгляд цієї справи.

За нормами ч. 3 ст. 31 ЦПК України, передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються.

Керуючись ст. 27, 31, 187, 260, 261 ЦПК України, суддя

постановив:

Матеріали цивільної справи № 451/1356/24 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Радехівський цукор» про визнання бездіяльності незаконною та зобов`язання вчинити дії передати на розгляд до Луцького міськрайонного суду Волинської області (43016, м. Луцьк, вул. Лесі Українки, 24) до територіальної юрисдикції (підсудності) якого належить розгляд цієї справи.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Ухвала складена та підписана 02.10.2024.

СуддяПатинок О. П.