Справа № 674/695/24
Провадження № 2/674/401/24
РІШЕННЯ

іменем України

26 вересня 2024 року м.Дунаївці

Дунаєвецький районний суд Хмельницької області в складі: головуючий - суддя Сосна О.М., за участю секретаря судового засідання Мудрицької Л.В., представника відповідача адвоката Наталюка Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором (ціна позову 63 877,50 грн.),

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи тим, що 15.06.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі - ТОВ «Мілоан») та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір №102743645.

27.10.2023 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу№27102023/1 у відповідності до умов якого ТОВ «Мілоан» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Мілоан» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників №2 від 27.10.2023 до Договору факторингу №27102023/1 від 27.10.2023 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 63 877,50 грн., з яких: 15 300 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 46 877,50 грн. - сума заборгованості за відсотками; 1 700 грн. заборгованість за комісією.

Вищезазначений кредитний договір підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. Оскільки відповідач в добровільному порядку не виконав своїх зобов`язань, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 63 877,50 грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 3 028 грн.

Ухвалою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 14.05.2024 відкрито провадження у даній справі та розгляд справи призначено у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в судове засідання не з`явився, в поданому клопотанні просить проводити розгляд справи у їх відсутності.

Представник відповідача адвокат Наталюк Н.М. у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував та зазначає, що відповідач не отримував коштів від позивача, договір та паспорт споживчого кредиту не підписані. Також просить не враховувати подані представником позивача докази при прийнятті рішення, оскільки такі подані з порушенням строків для подання доказів, платіжне доручення не підписане.

Також від представника відповідача надійшов відзив, в якому позов не визнає та зазначає, що у п.10 кредитного договору відсутній підпис відповідача ОСОБА_1 , відсутні відомості щодо ідентифікації особи позичальника та номер карти, на який здійснено перерахування кредитних коштів. В матеріалах справи відсутні первинні бухгалтерські документи на підтвердження перерахування кредитних коштів на банківський картковий рахунок позичальника у розмірі встановленому в Кредитному договорі, зокрема, не надано копії меморіальних ордерів, заяв на видачу готівки, платіжних доручень, виписки по картковому рахунку. Щодо вимог про стягнення відсотків в сумі 46 877,50 грн. та 1 700 грн. комісії є необгрунтованими, оскільки сума нарахованих відсотків в 3 рази перевищує суму самої заборгованості. Також у матеріалах справи відсутній розрахунок заборгованості, де повинно зазначатись сума нарахування відсотків та період нарахування комісії. Також просить стягнути з позивача на користь відповідача понесені ним витрати на правову допомогу адвоката в сумі 8 000 грн.

Від представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до суду надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що у відповідності до умов кредитного договору, кошти надаються позичальнику в безготівковій формі на банківську картку. Ідентифікація позичальника здійснюється через банк-емітента, яким видано картку. Оте, доступ до виписок по картці, на яку перераховано кредитні кошти, має банк-емітент та відповідач ОСОБА_1 . Щодо первинних бухгалтерських документів зазначає, що неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, зміст та обсяг господарської операції. Щодо нарахування відсотків, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача на укладення кредитного договору. Щодо витрат на правову допомогу вважає заявлену представником відповідача вартість виконаних робіт у сумі 8 000 грн. з огляду на малозначність та складність справи неспівмірною.

Суд, дослідивши матеріали справи, зазначає наступне.

15.06.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір №102743645, який підписаний електронним підписом шляхом відтворення одноразового ідентифікатора S20785. За умовами Договору ТОВ «Мілоан» надає ОСОБА_1 кредит у розмірі 17 000 грн. (п.1.2 Договору) строком на 105 днів (п.1.3 Договору) з 15.06.2023 до 30.06.2023 (п.п.1.3, 1.4 Договору), який складається з пільгового та поточного періодів. Пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 30.06.2023 (п.1.3.1 Договору). Поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду та закінчується 28.09.2023 (п.1.3.2 Договору). Відповідно до п.1.5.1 Договору комісія за надання кредиту становить 1 700 грн, яка нараховується за ставкою 10% від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Проценти за користуванням кредитом протягом пільгового періоду становлять 3 825 грн, які нараховуються за ставкою 1,50% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду (п.1.5.2 Договору). Проценти за користуванням кредитом протягом поточного періоду 45 900 грн, які нараховуються за ставкою 3% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду (п.1.5.3 Договору).

Відповідно до п.2.1. Договору, кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти.

Пунктом 6 Договору регулюється порядок (технологія) укладення договору та спосіб ідентифікації, верифікації позичальника. Відповідно до п.п.6.1 п.6 Договору цей кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт ТОВ «Мілоан» та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби.

Розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицією ТОВ "Мілоан" про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладення цього кредитного договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення ТОВ "Мілоан" електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається ТОВ "Мілоан" електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефон позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене позичальником ТОВ "Мілоан" через веб-сайт або у SMS-повідомленні з мобільного телефонного номера позичальника на номер 2277. Після укладення цей кредитний договір розміщується в особистому кабінеті позичальника (п.6.2 Договору).

За змістом п.п.6.3 п.6 Договору приймаючи пропозицію Товариства про укладання цього кредитного договору позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т.ч. правилами, паспортом споживчого кредиту та графіком платежів) договору в цілому та надає підтвердження пункту 6.3. договору.

Підписання Кредитного договору №102743645 здійснено ОСОБА_1 шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором S20785.

27.10.2023 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу№27102023/1 у відповідності до умов якого ТОВ «Мілоан» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Мілоан» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників №2 від 27.10.2023 до Договору факторингу №27102023/1 від 27.10.2023 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 63 877,50 грн., з яких: 15 300 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 46 877,50 грн. - сума заборгованості за відсотками; 1 700 грн. заборгованість за комісією.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Щодо укладення сторонами електронного договору.

Відповідно до ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

У ст.3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Положеннями ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку заявник отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 12.01.2021 у справі №524/5556/19.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).

Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього кодексу.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст.652 ЦК України).

З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст.205, 207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі №732/670/19, від 23.03.2020 у справі №404/502/18, від 07.10.2020 у справі №127/33824/19.

Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Зважаючи на те, що сторони в Кредитному договорі №102743645 від 15.06.2023 погодили усі істотні умови, з якими відповідач погодився, про що свідчить його підпис у вигляді одноразового ідентифікатора, суд приходить до висновку, що наданими представником позивача доказами підтверджено укладання Кредитного договору №102743645 від 15.06.2023 на визначених умовах.

Щодо перерахування первісним кредитором на картковий рахунок відповідача кредитних коштів.

Відповідно до п.1 ст.13 Закону України «Про електронну комерцію» розрахунки у сфері електронної комерції можуть здійснюватися з використанням платіжних інструментів, електронних грошей, шляхом переказу коштів або оплати готівкою з дотриманням вимог законодавства щодо оформлення готівкових та безготівкових розрахунків, а також в інший спосіб, передбачений законодавством України.

Згідно з ст.1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» платіжною картою є електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду карти, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором.

У п.п.2.1 п.2 Договору зазначено, що кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти НОМЕР_1 *10.

Держателем такого платіжного засобу є фізична особа, яка на законних підставах використовує спеціальний платіжний засіб для ініціювання переказу коштів з відповідного рахунку в банку або здійснює інші операції із застосуванням зазначеного спеціального платіжного засобу.

Позивачем не надано будь-яких доказів, що первісним кредитом ТОВ «Мілоан» були перераховані ОСОБА_1 кошти за Договором про споживчий кредит №102743645 від 15.06.2023 у розмірі 17 000 грн. на його банківську карту, як це передбачено умовами договору про видачу кредитних коштів.

У відповіді на відзив позивач зазначав, що з метою надання інформації, а саме детальних розрахунків заборгованості та доказів, що підтверджують надання (перерахування) коштів ОСОБА_1 за укладеним кредитним договором звернувся із відповідними запитами до первісних кредиторів.

В подальшому позивачем надано документ з назвою "платіжне доручення №66668720" від 15.06.2023 який не містить будь-яких підписів, печаток та відміток банківської установи про проведення такої операції, не завірений ні первісним кредитором, ні самим позивачем. Крім того, позивач надав Протоколи створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису генерального директора ТОВ «Мілоан» з яких неможливо ідентифікувати, які саме документи підписані електронним підписом, зважаючи на те, що датами підписання є 13.11.2023.

Водночас, позивач не заявляв клопотання про витребування судом відповідних доказів в банківських установах. Водночас, покладення на відповідача обов`язку щодо доведення обставини не перерахування йому коштів, суперечить принципу змагальності цивільного процесу.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами свої позовні вимоги, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Підстави для стягнення судового збору з відповідача відсутні.

Щодо стягнення з позивача на користь відповідача витрат на правову допомогу.

На підтвердження понесених витрат представником відповідача адвокатом Наталюком Н.М. надано копію Договору про надання правничої допомоги від 24 травня 2024 року у п.п.4.3 п.4 Договору зазначено, що за правову допомогу, передбачену в п.п.1.1 клієнт сплачує адвокату винагороду, розмір якої визначається виходячи із вартості 1 година роботи - 1 000 грн., розрахунок суми гонорару за надану правничу допомоги з квитанцією про сплату ОСОБА_1 8 000 грн. та копію Ордера на надання правничої допомоги (правової) допомоги ОСОБА_1 .

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України).

Відповідно до п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача.

Відповідно до ч.ч.2, 6 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно постанови Верхового Суду від 30.09.2020 у справі №201/14495/16-ц суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02.07.2020 в справі №362/3912/18.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п.268).

Верховний Суд у постанові від 12.02.2022 у справі №648/1102/19 зазначив, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п.1 ч.2 ст.137 ЦПК України).

З огляду на викладене, суд вважає, що розмір гонорару, визначений представником відповідача адвокатом Наталюком Н.М. є завищеним щодо іншої сторони спору, а тому, враховуючи, що написання відзиву на позовну заяву, враховуючи конкретні обставини справи не потребує значного часу на опрацювання судової практики, справа є незначної складності, провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження, а також враховуючи обсяг надання послуг та виконаних робіт адвокатом, принципи співмірності, розумності та реальності витрат, суд приходить до висновку про необхідність зменшити їх розмір з 8 000 грн. до 5 000 грн., які підлягають стягненню з позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь відповідача ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст.4, 12, 13, 76-81, 89, 137, 141, 263-265, 354 ЦПК України,

у х в а л и в :

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором (ціна позову 63 877,50 грн.) відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (місцезнаходження - м. Київ вул. Симона Петлюри, буд.30, );

Відповідач: ОСОБА_1 (місце реєстрації - АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Повне судове рішення складено 30 вересня 2024 року.

Суддя О.М.Сосна