Єдиний унікальний № 371/1384/24
Номер провадження № 2/371/666/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" вересня 2024 р. м. Миронівка

Суддя Миронівського районного суду Київської області Геліч Т.В., ознайомившись із матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права на частку у спільному майні, стягнення компенсації вартості частки спільного майна та визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про припинення відповідачу права власності на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 , що перебуває у спільній частковій власності, стягнення з позивача ОСОБА_1 грошової компенсації в розмірі 200 000 грн. та визнання за позивачем ОСОБА_1 права власності на 1/3 частини зазначеної кватири.

Згідно з ч. 1 ст. 187 ЦПК України суддя відкриває провадження у справі за відсутності, крім іншого, підстав для залишення позовної заяви без руху.

Вимоги до позовної заяви, ціни позову та документів, що додаються до позовної заяви, визначено ст.ст. 175-177 ЦПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій (ч. 4, п. 3 ч. 5 ст. 12 ЦПК України).

Відповідно до п. 1, 2, 9 ч. 1 ст.176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про:

- стягнення грошових коштів сумою, що стягується;

- визнання права власності на майно вартістю майна;

- визнання права власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності дійсною вартістю нерухомого майна;

- у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог, загальною сумою усіх вимог.

В описовій частині позовної заяви позивач припускає, що вартість 1/3 квартири, яку вона може компенсувати відповідачу складає 40 000,00 грн., при цьому в прохальній частині позивач зазначає, що компенсує 200 000, 00 грн.

Згідно ч. 1 ст. 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості, - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Дана правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 04.03.2019р. у справі №923/441/18.

Матеріали позовної заяви не містять звіту про оцінку вартості 1/3 частини квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч. 2 ст. 176 ЦПК України, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Статтею 3 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" передбачено, що оцінка майна це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону (далі - нормативно-правові акти з оцінки майна), і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.

Якщо законами або нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України, договором на проведення оцінки майна або ухвалою суду не зазначено вид вартості, який повинен бути визначений в результаті оцінки, визначається ринкова вартість (ст. 9 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні").

Ринкова вартість, за яку можливе відчуження об`єкта оцінки на ринку подібного майна на дату оцінки за угодою, укладеною між покупцем та продавцем, після проведення відповідного маркетингу за умови, що кожна із сторін діяла із знанням справи, розсудливо і без примусу (п. 3 Національного стандарту № 1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав").

Відповідно до роз`яснень п. 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 № 10, розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому, суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки такий обов`язок покладається на позивача. Проте, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд.

Вартість майна визначається на момент пред`явлення позову.

Належних і допустимих доказів на підтвердження дійсної вартості спірного квартири або 1/3 цієї квартири позивач судові, і, як очікуваний наслідок відповідачеві, не надає. Вказані у позові вартості, які пропонується компенсувати є особистим припущенням позивача. Поза розумним сумнівом вартість 1/3 квартири не може бути 40 000,00 грн., як зазначено в описовій частині позову.

Таким чином, суд зазначає, що вказана позивачем до компенсації вартість спірної квартири вочевидь не відповідає її вартості на час звернення з позовом до суду; у позивача відсутні перешкоди для визначення її вартості, отримання відповідних висновків суб`єкта оціночної діяльності (оцінювача) а, отже, позивачем не дотримано вимоги п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява не містить зазначення ціни позову і обґрунтованого розрахунку суми за 1/3 частки квартири за яку ОСОБА_1 просить визнати за собою права власності.

Належна ціна компенсації має бути визначена як сума ринкової вартості 1/3 частки квартири, право власності на яке просить за собою визнати позивач.

Також, позивачем не дотримано приписи ч. 4 ст. 177 ЦПК України: до позовної заяви не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір

справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" в 2024 році прожитковий мінімум працездатних осіб з 1 січня становить 3028,00 грн.

Як вбачається з вимог позивача ним заявлено вимоги майнового характеру.

Відповідно до пп. 1 п. 1 ч.1 ст. 4 Закону України "Просудовий збір" за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, належна до сплати сума судового збору має бути розрахована як:

(ринкова вартість 1/3 квартири) * 1,0 %, але не менше 0,4 * 3028, 00 грн.).

Обрахований у зазначений спосіб грошовий розмір судового збору має бути сплачений позивачем за належними реквізитами, з якими позивачка може ознайомитися за веб-адресою: https://mr.ko.court.gov.ua/sud1017/.

Позивач не надає судові докази неможливості сплати судового збору і при цьому не зазначає його розміру, а повідомлені нею у позовній заяві відомості, що вона визначила суму компенсації у 40 000,00 грн. за 1/3 квартири, на яку вона за собою хоче визнати право власності, на підставі договору дарування їй квартири сестрою 17.01.2024, носять декларативний характер (в договорі дарування вартість 1/3 частини квартири визначена за відсутності висновку суб`єкта оціночної діяльності щодо ринкової її вартості).

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Таким чином, достатні підстави для відстрочення сплати позивачем судового збору у невідомому розмірі наразі відсутні.

Позовна вимога за пунктом 2 щодо 1/3 квартири викладена позивачем так, що позивач хоче набути право власності на 1/3 квартири і сплатити відповідачеві 1/3 частку вартості квартири (пункт 1 вимог), як компенсацію такої частки.

Слід зауважити, що відповідно до ч. 2 ст. 365 ЦК України суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Наявність цієї умови дозволяє створити ефективний механізм охорони прав співвласників, право на частку яких припиняється, щодо гарантованого отримання вартості частки в разі ухвалення судового рішення про задоволення позову. Адже на підставі цього рішення не тільки припиняється право, але й набувається право на частку іншим співвласником.

Отже, процедура внесення суми відшкодування вартості частини майна на депозит суду, з одного боку, є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на частку у спільному майні, а з іншого боку, є технічною функцією щодо забезпечення виконання позивачем у справі своїх зобов`язань перед відповідачем.

Велика Палата Верховного Суду у п. 44 постанови від 08.02.2022 у справі № 209/3075/20 зауважила, що приписи частин четвертої та п`ятої статті 71 СК України і статті 365 ЦК України з урахуванням принципу розумності (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України) треба розуміти так, що правила про необхідність попереднього внесення коштів на депозитний рахунок суду стосуються тих випадків, коли позивач згідно зі статтею 365 ЦК України заявив вимогу про припинення права відповідача на частку у спільній власності (такі кошти забезпечують отримання відповідачем грошової компенсації).

Позивач, звертаючись до суду з позовом, вказала, що після відкриття провадження у справі нею будуть внесені кошти на депозитний рахунок суду у розмірі 40 000,00 грн., як суму відшкодування 1/3 частки вартості квартири визначено на власний розсуд, яку вона бажає набути повністю у свою одноосібну (приватну) власність.

Положення ст. 365 ЦК України не вказують, коли саме має бути внесена грошова сума на депозитний рахунок суду. Однак оскільки позивачем подано до суду позов на підставі

вказаної норми права, попереднє внесення вартості частки у спільному майні на депозитний рахунок суду є обов`язком позивача, якщо він бажає і прагне отримати на свою користь рішення суду щодо одноосібного набуття права приватної власності на спірне домоволодіння.

Роз`яснити позивачеві, що у разі невнесення відповідної суми на депозит суду положення ч. 2 ст. 365 ЦК України не можуть бути застосовані у спірних правовідносинах.

Отже, позивач повинна надати суду платіжний документ про зарахування на депозитний рахунок суду 1/3 частки ринкової вартості квартири. Спосіб визначення вартості 1/3 частки квартири вже було вказано в ухвалі у спосіб залучення суб`єкта оціночної діяльності.

Обрахований у зазначений спосіб грошовий розмір частки майна має бути сплачений позивачем за належними реквізитами, з якими позивачка може ознайомитися за веб-адресою: https://mr.ko.court.gov.ua/sud1017/.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Отже, позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачеві 10-денного строку для письмового усунення її недоліків з дня отримання копії ухвали.

Способом усунення недоліків є визначення ринкової вартості квартири (1/3 її частки), шляхом залучення суб`єкта оціночної діяльності та сплати на депозитний рахунок суду 1/3 частини ринкової вартості квартири, сплати судового збору за позовну вимогу майнового характеру щодо визнання права власності на 1/3 частину квартири виходячи з вищевказаного розміру.

Враховуючи зазначене, керуючись ст.ст. 175-177, 185, 261, 353 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення відповідачу права власності на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 , що перебуває у спільній частковій власності, стягнення з позивача ОСОБА_1 грошової компенсації в розмірі 200 000 грн. та визнання за позивачем ОСОБА_1 права власності на 1/3 частини зазначеної кватири, залишити без руху.

Надати позивачці ОСОБА_1 10 - денний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків позовної заяви, вказаних у її мотивувальній частині.

Роз`яснити, що у випадку невиконання позивачем вимог, визначених ст. 175 ЦПК України у наданий строк, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Тетяна ГЕЛІЧ