Дата документу 30.09.2024 Справа № 334/6226/22
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 334/6226/22 Пр. № 22-ц/807/1421/24 Головуючий у 1 інстанції: Турбіна Т.Ф. Суддя-доповідач Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2024 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Онищенка Е.А., Трофимової Д.А.

розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 06 травня 2024 року у справі за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ЮНЕКС БАНК» (надалі Банк) до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2022 року Банк звернувся до суду з вищезазначеним позовом (т.с.1 а.с.1-2), в якому просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № 33.19.0222.1 від 21.02.2022 року станом на 01.06.2022 року у розмірі 282513,71 грн., яка складається із суми заборгованості за кредитом - 250000,00 грн., суми заборгованості за процентами 32513,71 грн., від сплати якої відповідач у добровільному порядку на користь Банку ухиляється, а також судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 4237,72 грн.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено суддю суду першої інстанції Турбіну Т.Ф. (т.с.1 а.с.29).

Ухвалою суду першої інстанції (т.с.1 а.с.31) відкрито провадження у даній справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою суду першої інстанції (т.с.1 а.с.112-113) у задоволенні клопотання представника відповідача про призначення судової почеркознавчої експертизи у цій справі відмовлено.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 25 грудня 2023 року (т.с.1 а.с.155-156) позов Банку задоволено.

Стягнуто зі ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Банку () заборгованість за кредитним договором №33.19.0222.1 від 21.02.2022 року у розмірі 282513,71 грн.

Стягнуто зі ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Банку () судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 4237,72 грн.

Ухвалою суду першої інстанції (т.с.1 а.с.200) задоволено заяву сторони відповідача про перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 25 грудня 2023 року (т.с.1 а.с.165-168), скасовано заочне рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25.12.2023 року у цій справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

У березні 2023 року Банк направив до суду першої інстанції доповнення до своєї позовної заяви новими обставинами (т.с.1 а.с.208-210).

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 06 травня 2024 року (т.с.2 а.с.3-5) позовні вимоги Банку у цій справі задоволено.

Стягнуто зі ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Банку () заборгованість за кредитним договором №33.19.0222.1 від 21.02.2022 року у розмірі 282513,71 грн.

Стягнуто зі ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Банку () судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 4237,72 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, відповідач ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 у своїй апеляційній скарзі (т.с.2 а.с.8-13) просила рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове, яким повністю відмовити в задоволенні позовних вимог Банку.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Онищенка Е.А. та Трофимову Д.А. (т.с.2 а.с.17).

Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито 17 червня 2024 року (т.с.2 а.с.29), дану справу за апеляційною скаргою призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання (т.с.2 а.с.30).

Оскільки, згідно зі ст. 368 ч. 1 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Відповідно до ст. 369 ч. 1 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. За змістом ст. 7 ч. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Банк подав до апеляційного суду відзив на вищезазначену апеляційну сторони відповідача у цій справі (т.с. 2 а.с. 35-43).

22 листопада 2023 року Конституційний Суд України ухвалив рішення № 10-р(ІІ)/2023 у справі щодо гарантування права на судовий захист у малозначних спорах. Так, КСУ визнав неконституційними пункти 1.. ч. 6 статті 19 Цивільного процесуального кодексу, які визначають, що малозначними справами є: 1 справи, у яких ціна позову не перевищує 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб тобто, станом на 2023 рік 268400,00 грн. … Ці пункти втрачали чинність через 6 місяців із дня ухвалення КСУ цього Рішення. До того часу Верховній Раді треба було привести нормативне регулювання, установлене цими пунктами ЦПК у відповідність до Конституції та цього Рішення КСУ.

У зв`язку із чим, 19.06.2024 року Верховна Рада України прийняла ЗУ «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України та Кодексу адміністративного судочинства України щодо гарантування права на судовий захист у малозначних спорах» №3831-ІХ, яким внесла зміни: «... У Цивільному процесуальному кодексі України (Відомості Верховної Ради України, 2017 р., № 48, ст. 436): 1) пункти 1, 2… частини шостої статті 19 викласти в такій редакції: "1) справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; …2) частину п`яту статті 274 викласти в такій редакції: 3) пункт 1 частини шостої статті 279 викласти в такій редакції: "1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб"; 4) частину першу статті 369 викласти в такій редакції: "1. Апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи".

І хоча дана справа після внесення вищезазначених змін у ЦПК України із ціною позову 282513,71 грн. (3028,00 грн. *30 = 90840,00 грн.) перестала бути малозначною. Проте, в силу вимог п. 2 Прикінцевих положень вищезазначеного ЗУ «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України та Кодексу адміністративного судочинства України щодо гарантування права на судовий захист у малозначних спорах» № 3831-ІХ від 19.06.2024 року, якій набрав законної сили з 19.07.2024 року, установлено, що позовні заяви і апеляційні скарги, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Таким чином, апеляційний суд розглядає дану справу в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом, а саме: у раніше визначеному порядку в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання (т.с.2 а.с.30).

В силу вимог ст. 371 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів із дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження. Проте, у період з 01 липня 2024 року по 09 серпня 2024 року включно суддя-доповідач перебувала у відпустці (довідка т.с.2 а.с.44). Також, має відповідне навантаження судді-доповідача і колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, які за рішенням загальних зборів суддів Запорізького апеляційного суду з липня 2021 року також приймають участь у розгляді кримінальних проваджень, та загальний штат суддів Запорізького апеляційного суду (11) взагалі.

Відводів у цій справі не заявлено, самовідводи відсутні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга відповідача ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 у цій справі підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 258 ч. 1 ЦПК України судовими рішеннями є …рішення, постанови…

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, задовольняючи позов Банку у цій справі, керувався ст. ст. 12 - 13, 76, 81, 89, 141, 223, 263-265 ЦПК України та виходив із обґрунтованості та доведеності всіх позовних вимог позивача у цій справі.

Апеляційний суд погоджується із таким висновком суду першої інстанції, вважає його правильним, а рішення суду першої інстанції таким, що ухвалено із додержанням вимог закону, є правильним та законним.

Ст. 263 ЦПК України містить вимоги щодо законності і обґрунтованості судового рішення, а ст. 264 ЦПК України питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду.

Рішення суду першої інстанції вимогам ст. ст. 263-264 ЦПК України у цій справі відповідає.

Так, судом першої інстанції було правильно встановлено, що ОСОБА_1 подала до АТ «ЮНЕКС БАНК» анкету-заяву, в якій просила відкрити їй поточний рахунок у валюті гривня та видати платіжну картку Visa Classicна її ім`я (т.с.1 а.с.7-8).

Клієнтка доручила банку за допомогою вказаного нею фінансового номера телефону проводити операції та відсилати дані по поточному рахунку з використанням ПК та іншу інформацію як смс - повідомлення.

В анкеті-заяві зазначено, що своїм підписом ОСОБА_1 підтвердила, що ознайомилася і згодна з Публічною пропозицією АТ «ЮНЕКС БАНК» на укладання договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб/Правилами надання споживчих кредитів АТ «ЮНЕКС БАНК», з Правилами та умовами кредитування, Тарифами, та просить оформити їй споживчий кредит та видати на поточний рахунок (т.с. 1 а.с. 7-8).

Пунктом 1 анкети-заяви передбачено, що клієнт підписанням цієї анкети акцептував та приєднався до публічної пропозиції АТ «ЮНЕКС БАНК» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб та правил (договірні умови) надання споживчого кредиту АТ «ЮНЕКС БАНК» та що оприлюднені на офіційному сайті банку за електронною адресою: www.unexbank.ua, погодився з тим, що ця анкета-заява разом із Правилами надання споживчих кредитів АТ «ЮНЕКС БАНК» та додатками до неї становить між клієнтом та банком кредитний договір.

Згідно «Правил (договірні умови) надання споживчих кредитів АТ «ЮНЕКС БАНК», акцептування позичальником даної публічної пропозиції здійснюється шляхом укладання кредитного договору на умовах та в порядку, передбаченому правилами, за адресами місцезнаходження підрозділів клієнтського обслуговування банку, перелік яких оприлюднений на офіційному сайті банку. Приймання позичальником даної пропозиції здійснюється шляхом укладення кредитного договору на умовах та в порядку, передбаченому правилами, за адресами місцезнаходження підрозділів клієнтського обслуговування банку, перелік яких оприлюднений на офіційному сайті банку. Приймання позичальником цієї публічної інформації відбувається виключно в цілому, без можливості запропонувати банку свої умови кредитного договору, який є договором приєднання відповідно до статті 634 ЦК України (т.с.1 а.с.12 зворот).

Також Правилами (договірні умови) надання споживчих кредитів АТ «ЮНЕКС БАНК» передбачено, що правила та всі додатки до них, кредитний договір та всі додатки до нього, вважаються його невід`ємною частиною та разом складають кредитний договір як єдиний документ (т.с.1 а.с.12 зворот).

Згідно з п.2, банк відповідно до умов договору відкрив 21.02.2022 року клієнту поточний рахунок з використанням ПК № НОМЕР_2 , код валюти 980 (гривня) (т.с.1 а.с.9).

Крім анкети-заяви на отримання кредиту до укладення кредитного договору 21.02.2022 ОСОБА_1 було підписано паспорт споживчого кредиту (т.с.1 а.с.4-6), з визначенням суми кредиту 250000,00 грн., процентної ставки 47,47% на рік, типу процентної ставки фіксована, строку кредитування 49 місяців, порядку обчислення процентної ставки, орієнтовної загальної вартості кредиту за весь строк користування кредитом виходячи з обраних умов кредитування, порядку повернення кредиту, та додатковою інформацією про наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором.

21.02.2022 року між АТ «ЮНЕКС БАНК» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 33.19.0222.1 (т.с.1 а.с.9-11) на умовах, що зазначені у ньому та відповідно до публічної пропозиції «Правила (договірні умови) надання споживчих кредитів АТ «ЮНЕКС БАНК», що оприлюднені на офіційному сайті банку за електронною адресою: www.unexbank.ua.

Згідно з умовами кредитного договору № 33.19.0222.1 від 21.02.2022 року, загальний розмір кредиту становить 250000,00 гривень, цільове використання кредиту - споживчі потреби. Кредит надався шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на рахунок IBAN НОМЕР_2 , що відкритий позичальнику в банку, строк кредиту з 21.02.2022 по 21.03.2026 року, процентна ставка за користування кредитом 47,47 % річних з дня надання кредиту до повного погашення заборгованості, орієнтовна реальна річна процентна ставка 57,10207681%, визначено орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом в сумі 560325,19 грн.

Позичальник зобов`язався в порядку й на умовах п. 2.3 кредитного договору та Правил повертати кредит частинами та сплачувати проценти за користування кредитом та комісію за обслуговування кредиту, щомісячно до 25 (включно) числа кожного календарного місяця протягом строку дії цього договору (відповідно до графіку платежів), починаючи з місяця, наступного за місяцем підписання цього договору, здійснює внесення грошових коштів в сумі , що вказано в додатку №1 до кредитного договору , стовпчик «сума платежу за розрахунковий період, грн.» за відповідний період.

Відповідно до п.2.7 кредитного договору, сторони дійшли згоди, що у випадку порушення позичальником однієї або декількох умов цього договору, а також строків сплати платежів, у т.ч. несвоєчасної сплати процентів за користування кредитними коштами, які сплачуються позичальником згідно з п.п.14.1 та несвоєчасної сплати комісії за обслуговування кредиту згідно п.п.1.4.2 цього договору позичальник сплачує банку штраф за кожен випадок такого порушення в розмірі 200грн.

Відповідно до п.3.1 кредитного договору , за порушення строків повернення кредиту та/або комісії за обслуговування кредиту та/або процентів та/або інших комісій (у разі наявності) позичальник сплачує банку додатково до встановленої за кредитним договором процентної ставки пеню із розрахунку подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченої заборгованості (суми кредиту та/або комісії за обслуговування та/або процентів та/або комісій), розрахованої за кожен день прострочення платежу, включаючи день сплати заборгованості.

Відповідно до меморіального ордеру № 19498 від 21.02.2022 року, ОСОБА_1 отримала на виконання вищевказаного кредитного договору, кредит в сумі 250000,00 грн., які були перераховані на рахунок IBAN НОМЕР_2 (т.с.1 а.с.21).

Відповідно до наданого банком розрахунку заборгованості, станом на 01 червня 2022 року відповідачка має заборгованість за кредитним договором в розмірі 282513,71 грн., яка складається із: суми заборгованості за кредитом в розмірі 250000,00 грн., суми заборгованості за процентами в розмірі 32513,71 грн. (т.с.1 а.с.20).

Відповідно до п. 4.3.2 Правил (договірні умови) надання споживчих кредитів АТ «ЮНЕКС БАНК», банк має право вимагати дострокового виконання в повному обсязі зобов`язань за договором у разі непогашення в строк більш ніж тридцять календарних днів наявної простроченої заборгованості за договором (т.с.1 а.с.17).

У зв`язку з невиконанням відповідачкою умов кредитного договору АТ «ЮНЕКС БАНК» згідно з умовами п. 4.3.2 Правил, які є невід`ємною частиною кредитного договору, та згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, направило ОСОБА_1 вимогу про дострокове повернення кредитних коштів з розрахунком заборгованості станом на 01.06.2022 року: у розмірі 250000,00 грн. заборгованість по поверненню кредитних коштів, 32513,71 грн. заборгованості по процентам, та з пропозицією сплатити заборгованість по кредитному договору у повному обсязі протягом 30 днів з дня одержання даної вимоги (вих..№15.3-1844 від 10.11.2022 року). Вимога банку не була отримана ОСОБА_1 та повернулась за закінченням терміну зберігання, залишилась без відповідного реагування та виконання зі сторони відповідачки (т.с.1 а.с.213-214).

Таким чином, Банк виконав свої зобов`язання за кредитним договором належним чином, надавши відповідачці кредитні кошти, проте відповідачка у порушення взятих на себе зобов`язань не оплачувала щомісячні платежі за кредитом.

Вказані обставини щодо невиконання умов кредитного договору не заперечуються відповідачкою, розрахунок заборгованості не спростований.

Приписами пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно зі ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України).

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, у випадку прострочення повернення чергової частини кредиту банк має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася та сплати процентів.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст.ст. 610, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення.

Ст. 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом.

Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як встановлено в судовому засіданні та доведено зібраними по справі доказами, відповідачка умови укладеного Договору не виконує, кредит та відсотки за користування кредитом, які нараховані за період з 21.02.2022 року по 31.05.2022 року включно, не сплатила, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позову та стягнення зі ОСОБА_1 на користь банку заборгованості у загальному розмірі 282513,71 грн.

Доводи апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 не спростовують правильно встановлених судом першої інстанції фактичних обставин цієї справи та правильних висновків суду першої інстанції у цій справі, а лише відображають позицію відповідачки та її представника, яку вони вважають такою, що є єдино вірною та єдино можливою.

Суд першої інстанції правильно у цій справі виходив із:

- презумпції правомірності правочину (ст. 204 ЦК України) вищезазначеного кредитного договору сторін, підписаного сторонами без зауважень і розбіжностей, оскільки його недійсність прямо не встановлена законом та він не визнаний судом недійсним (належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні, відповідач у цій справі зустрічного позову про визнання недійсним вищезазначеного кредитного договору сторін не заявляв, також у матеріалах цієї справи відсутнє будь-яке рішення іншого суду в іншій справі про визнання вищезазначеного кредитного договору сторін недійним),

- принципу обов`язковості договору (ст. 629 ЦК України), за змістом якої вищезазначений кредитний договір сторін є обов`язковим для виконання його сторонами.

Суд першої інстанції розглянув дану справу з додержанням вимог ЦПК України, тобто в межах заявлених позивачем позовних вимог та на підставі доказів сторін, яким надав відповідну оцінку з дотриманням вимог ст. 89 ЦПК України. За змістом якої: «Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили; суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності; суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів)».

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 12 ч. 3 ЦПК України). Підстави для звільнення від доказування відповідача ОСОБА_1 , передбачені ст. 82 ЦПК України, у цій справі відсутні. Відповідач та її представник не надали суду першої інстанції належних, допустимих доказів в обґрунтування своїх заперечень проти позову Банку та, відповідно, у спростування останнього у цій справі.

Апеляційний суд на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України сприяв повному та всебічному апеляційному перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у цій справі в межах доводів апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 .

Так, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ст. 367 ч. 2 ЦПК України).

В силу вимог ст. 367 ч. 3 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Проте, докази передбачені ст. 367 ч. 3 ЦПК України у цій справі відсутні та зокрема відповідачем ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 апеляційному суду не надані.

Згідно із ст. 376 ч. 3 ЦПК України передбачені порушення норм процесуального судом першої інстанції, які є обов`язковою підставою для скасування або зміни рішення.

В силу вимог ст. 376 ч. 2 ЦПК України лише порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, можуть бути підставою для скасування або зміни рішення.

Встановлено, що у цій справі відсутні порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення, а також відсутні порушення норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення цієї справи по суті.

При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 не ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, ухваленим з додержанням вимог ЦПК України.

Також, судом першої інстанції правильно, з додержанням вимог ст. 141 ЦПК України було вирішено питання про розподіл судових витрат, пов`язаних із розміром цієї справи судом першої інстанції.

За таких обставин, апеляційний суд не вбачає передбачених законом підстав для скасування рішення суду першої інстанції у цій справі або ж його зміни.

Крім того, в силу вимог ст. ст. 133, 141 ч. ч. 1, 13 ЦПК України в разі відмови відповідачу у задоволенні її вищезазначеної апеляційної скарги у цій справі, відповідач не має права на компенсацію за рахунок Банку будь-яких судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи апеляційним судом.

Керуючись ст. ст. 7, 12-13, 81-82, 89, 141, 367-369, 371-372, 374-375, 381-384 ЦПК України

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 06 травня 2024 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повний текст постанови апеляційним судом складений 30.09.2024 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Онищенко Е.А.Трофимова Д.А.