Справа №295/6855/24
30.09.2024 року м. Житомир
Богунський районний суд м. Житомира у складі:
головуючого судді Єригіної І.М.,
при секретарі судового засідання Барашивець Т.С.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадженням у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації,
ОСОБА_2 звернувся до Богунського районного суду м. Житомира з позовною заявою про визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 .
Підставою позовних вимог є те, що на підставі ордеру на жиле приміщення серії ЖЖ №002533, виданого 28.10.2008 виданого виконавчим комітетом міської Ради м. Житомира, позивач є користувачем службового житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_2 . За вказаною адресою відповідач зареєстрована, але не проживає з 20.06.2014 року. Сторони зв`язку не підтримують, відповідач не несе жодних витрат по утриманню житла, а тому він просить усунути перешкоди у користуванні житлом, шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.
Позивач в судовому засіданні просив позов задовольнити з наведених у ньому підстав.
Відповідач до суду не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом виклику за адресою реєстрації місця проживання та опублікування оголошення на вебпорталі «Судова влада України». Жодних заяв, клопотань від відповідача до суду не надходило, відзив на позовну заяву з доказами до нього та заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не подав.
Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що проживає за адресою: АДРЕСА_3 . ОСОБА_2 знає, остання була колегою по роботі в ЖВІРЕ, бачив її в останнє на початку червня 2014 року, та відповідачка йому повідомила, що звільняється та залишає країну. Після цього її більше не бачив та не зустрічав.
Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що проживає за адресою АДРЕСА_4 . ОСОБА_2 знає, раніше проживала за вказаною адресою: квартира АДРЕСА_1 , однак з 2014 року там не проживає, більше її не бачив та не зустрічав.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд за одночасним існуванням зазначених обставин ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, про що не заперечив позивач.
Дослідивши матеріали справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі наявні докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, всі обставини, на які сторона посилалась як на підставу своїх вимог, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ордеру на жиле приміщення серії ЖЖ №002533, виданого 28.10.2008 Виконавчим комітетом міської Ради м. Житомира службове житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_2 надано ОСОБА_1 з сім`єю із 4-х осіб на право зайняття жилого приміщення на підставі рішення міськ-виконкому від 14.08.08 №589.
Відповідно до Акту № 28 від 29.01.2024 року складеного ТОВ «Керуюча компанія «Домком Житомир» за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживають ОСОБА_1 , 1964 р.н., ОСОБА_5 , 1976 р.н., ОСОБА_6 , 2019 р.н.
Відповідно до Акту про не проживання осіб за місцем реєстрації №98 від 02.05.2024 року ТОВ «Керуюча компанія «Домком Житомир» ОСОБА_2 , 1964 р.н., не проживає за адресою: АДРЕСА_2 з 20.06.2014 року.
Реєстрація відповідача у вказаній квартирі чинить перешкоди у праві користування вказаним об`єктом нерухомості.
Фактичне місце проживання відповідача невідоме, в квартирі особисті речі відповідача відсутні, витрати на утримання квартири відповідач не несе.
Відповідно до частини першої статті 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно з частиною першою, другою статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
За змістом частин першої та другої статті 321ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ст.ст. 386, 391 ЦК України, власник має право звертатися до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Позивач реалізував своє право на захист власного майна та довів належними та допустимими доказами, що у нього виникають незручності щодо вільного володіння, користування та розпорядження своїм майном через те, що в квартирі зареєстрований відповідач, який фактично не проживає у квартирі та його особисті речі у ній відсутні, витрати з утримання об`єкта нерухомого майна (сплата комунальних послуг, електроенергії тощо) не несе.
Суд приймає уваги, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.
Суд зазначає, що позивач при поданні позовної заяви до суду сплатив судовий збір у розмірі 1211,20 грн. відповідно до квитанції №4874-5365-9058-9573 від 09.06.2024 року.
На підставі ст. 141 ЦПК України підлягають до стягнення з відповідача витрати з оплати судового збору 1211,20 грн.
Нак підставі вищевикладеного, відповідно до вимог ст. ст. 12, 23, 76, 81, 258, 273, 280, 284, 289 ЦПК України,на підставі ст. ст. 383, 386, 391 ЦК України, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації, задовольнити.
Усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_1 , права користування майном шляхом визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211,20 грн. відповідно до квитанції № 4874-5365-9058-9573 від 09.06.2024 року.
Рішення може бути оскаржене безпоседньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Відомості про учасників:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя: І.М. Єригіна