Провадження № 2-др/357/94/24
У Х В А Л А

"02" жовтня 2024 р. Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі - головуючий суддя Цуранов А.Ю., перевіривши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2024 позивач ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Гриців О.Я., звернулась до суду з вищевказаним позовом.

26.08.2024 ухвалою судді позовну заяву про розірвання шлюбу прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому підготовчому судовому засіданні 26.09.2024.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26.09.2024 у справі № 357/11771/24 позов задоволено, розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 21.10.2021 Веселинівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 46.

За змістом рішення вбачається, що представник позивача позов «про розірвання шлюбу» підтримала, а представник відповідача позов «про розірвання шлюбу» визнала.

30.09.2024 позивач ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Гриців О.Я., за допомогою системи «Електронний суд» до суду подала заяву про ухвалення додаткового рішення з приводу вирішення питання про визначення місця проживання дітей разом з ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 11 ст. 187 ЦПК України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

За приписами ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Звернення до суду не є беззаперечним і повинно відбуватись за правилами визначеними процесуальним законом.

Вказана позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст. 175, 177 ЦПК України.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Звертаючись до суду з позовною заявою, позивач заявила дві вимоги немайнового характеру: 1) розірвати шлюб; 2) визначити місце проживання дітей з позивачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» встановлено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб на місяць з 1 січня 2024 року становить 3 028 гривень.

Згідно з пп. 2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру (пп. 3 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про судовий збір»).

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Однак, позивачем сплачено судовий збір лише за одну позовну вимогу немайнового характеру в розмірі 968,96 грн. (1 211,20 х 0,8), враховуючи подання позову через систему «Електронний суд».

Таким чином, позивачу на підтвердження сплати судового збору слід надати до суду докази (квитанцію) сплати судового збору за ще одну немайнову вимогу на суму 968,96 грн., або надати документи, що підтверджують підстави звільнення від його сплати відповідно до закону.

Судовий збір за подання позовної заяви має бути сплачено за наступними реквізитами: отримувач коштів: ГУК у Київ.обл/Білоцерків. міс/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37955989, банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), код банку отримувача (МФО): 899998, рахунок отримувача: UA0010776, код класифікації доходів бюджету: 22030101, призначення платежу: *; 101;_____(код); Судовий збір, за позовом____(ПІБ), Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Відповідно до п. 4, п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Також, у позовній заяві вказуються відомості необхідні для правильного вирішення спору (ч. 6 ст. 175 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Згідно з ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов`язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому вона також просить залишити дітей проживати разом з нею, вказуючи, що спір щодо визначення місця проживання дітей між сторонами відсутній, при цьому затвердження угод між фізичними особами віднесено саме до повноважень нотаріусів, а не суду, оскільки такий спосіб захисту законодавством не передбачений.

В позовній заяві, в порушення п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, відсутнє обґрунтовування вказаної вимоги та зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно з ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Положеннями частин 5, 6 статті 19 СК України встановлено, що орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитись з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

За змістом позову вбачається, що позивач не зверталась до органу опіки та піклування (служби у справах дітей) з метою визначення місця проживання дітей і не надала до справи відповідного висновку Служби. Вказаний орган також не був залучений до участі у справі у відповідному статусі (третьої особи).

Наведені вище обставини свідчать про передчасність позову в цій частині, при цьому наявність висновку Служби у справа дітей за сімейним законодавством є обов`язковим, отже в порядку усунення недоліків позову позивач має надати відповідний висновок.

Слід також роз`яснити, що відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви (ч. 2 ст. 83 ЦПК України).

Згідно з ч. 4, 8 ст. 83 ЦПК України якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї (ч. 1 ст .84 ЦПК України).

Підсумовуючи вище, суд зауважує про недоліки позову ОСОБА_1 в частині вимог про визначення місця проживання дітей, а саме: не сплачено судовий збір за вимогу про визначення місця проживання дітей; не вказано спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; відсутній виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо визначення місця проживання дітей разом з нею; відсутні докази, що підтверджують вказані обставини; не залучено службу у справах дітей до участі у справі у відповідному статусі; не надано висновок про розв`язання спору.

Частиною 12 ст. 187 ЦПК України передбачено, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду (ч. 13 ст. 187 ЦПК України).

Вказані недоліки перешкоджають вирішенню справи, тому позовну заяву в частині вимог про визначення місця проживання дітей необхідно залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків.

Слід роз`яснити, що залишення позову без розгляду не перешкоджає повторному зверненню до суду, при цьому відсутність в матеріалах справи висновку Служби у справах дітей може свідчити про неповне з`ясування судом обставин справи або про недоведеність позовних вимог.

Керуючись ст. 13, 175, 177, 187, 260, 353 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення вказаних недоліків протягом трьох днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та окремому оскарженню не підлягає.

Суддя А. Ю. Цуранов