Справа №339/126/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2024 року м. Болехів

Болехівський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Скригун В.В.

при секретарі Ганчар Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

Представник позивача ОСОБА_2 через підсистему «Електронний суд»звернулася з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 33 721,50 грн. за кредитним договором № 7573936 від 13 грудня 2022 року.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 13 грудня 2022 року між ТзОВ «Мілоан» та відповідачем було укладено кредитний договір № 7573936, відповідно до умов якого товариство надало відповідачу грошові кошти у кредит, а останній зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію та проценти. Сума кредиту 10 000,00 грн. Строк кредитування 105 днів, при чому, пільговий період складає 15 днів, а поточний період складає 90 днів.

ТзОВ «Мілоан» умови кредитного договору виконало в повному обсязі, надавши відповідачу кредит на потрібну їй суму, але остання зі свого боку не виконала умов кредитного договору.

29 травня 2023 року між ТзОВ «Мілоан» та ТзОВ «ФК «Кредит - Капітал» було укладений договір відступлення прав вимоги № 97-МЛ, відповідно до умов якого ТзОВ "ФК "Кредит-Капітал" набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлися боржниками ТзОВ "Мілоан", включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором №7573936 від 13 грудня 2022 року.

Представником позивача ОСОБА_1 направлено досудову вимогу про погашення кредитної заборгованості.

Оскільки відповідач у добровільному порядку заборгованість за вищевказаним кредитним договором не погасила, то відповідач просить позов задовольнити, стягнути з відповідача 33 721,50 грн., з яких: 7900,00 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту; 24 821,50 грн. - прострочена заборгованість за сумою відсотків; 1000,00 грн. - прострочена заборгованість за комісією та понесені судові витрати.

Ухвалою суду від 08 квітня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі, розгляд якої призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

04 червня 2024 року відповідачем подано пояснення по справі, в якому поданий позов визнає частково, а саме на суму 11 570,00 грн., з яких: 6000,00 грн. тіло кредиту, 4320,00 грн. відсотки по кредиту за період з 16 січня по 28 березня 2023 року, 250,00 грн. несплачена заборгованість по відсотках за період з 13 грудня 2022 року по 15 січня 2023 року, 1000,00 грн. одноразова комісія за надання кредиту. У стягненні кредитної заборгованості в розмірі 22 151,50 грн. просить відмовити як безпідставно та незаконно нарахованої (а.с.59-60).

12 червня 2024 року представником позивача через електронний суд подано додаткові пояснення, в яких зазначає, що при укладенні договору позичальник підтвердив, що інформація щодо порядку видачі, суми кредиту, комісії, річної процентної ставки, строку кредиту, правила надання фінансових послуг їй надані з дотриманням вимог законодавства про захист прав споживачів та забезпечує правильне розуміння позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання. Підписання ОСОБА_1 договору про надання кредиту свідчить про ознайомлення її з правилами надання коштів у позику та вимогами ч.2 ст.12 ЗУ "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", так як ознайомлення із даними правилами передують укладенню договору. Отже, відповідач була у повній мірі поінформована про умови надання кредиту відповідно до вимог чинного законодавства, що не заперечується і позивачем. Сума заборгованості складає 33 721,50 грн., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 7900,00 грн.; прострочена заборгованість за сумою відсотків за становить 24 821,50 грн.; прострочена заборгованість за комісією становить 1000,00 грн.

Представник позивача наголошує, що нарахування заборгованості здійснювалось відповідно до пунктів Кредитного договору № 7573936 від 13 грудня 2022 року, а саме: 1.2. Сума (загальний розмір) кредиту становить 10 000.00 гривень. 1.3. Кредит надається загальним строком на 105 днів з 13.12.2022р. (дата надання кредиту) і складається з пільгового та поточного періодів. 1.3.1. Пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 28.12.2022р. (рекомендована дата платежу). Варто зауважити, що пільговий період це строк, що настає з дати видачі кредиту, згідно п.1.3 та завершується у визначену п.1.3.1 Договору дату (рекомендовану дату платежу). Під час дії цього періоду, проценти за користування кредитом можуть, якщо це передбачено умовами договору, нараховуватись за зниженою відсотковою ставкою. З дати завершення пільгового періоду строк виконання зобов`язання позичальником вважається таким, що настав і триває протягом поточного періоду 1.3.2. Поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 28.03.2023 р. (дата остаточного погашення заборгованості). Також повідомляють, що поточний період це строк, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується у визначену п.1.3.2 Договору дату (дату остаточного погашення заборгованості). Протягом дії цього періоду проценти за користування кредитом нараховуються за стандартною ставкою. Позичальник має виконати зобов`язання в день завершення пільгового періоду, але не пізніше останнього дня поточного періоду. З завершенням поточного періоду спливає строк кредитування за Договором. З дня наступного за днем завершення поточного періоду, у випадку існування непогашеної заборгованості, строк виконання зобов`язання зі сплати платежів (заборгованості) вважається порушеним (простроченим) Позичальником, що тягне настання наслідків обумовлених розділом 4 цього Договору та надає Кредитодавцю право розпочати процедуру врегулювання простроченої заборгованості та/або стягнення її в примусовому порядку. 1.4. Позичальник має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 28.12.2022р. (день завершення пільгового періоду), але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 28.03.2023р. (останнього дня строку кредитування).

Також представник відповідача зазначиє, що на час дії на території України воєнного стану законодавством України не передбачено скасування нарахування відсотків за користування кредитними коштами, а отже таке нарахування є правомірним і позичальник має сплачувати тіло кредиту та нараховані відсотки. Відповідно до чинного законодавства усі дії позивача є правомірними, оскільки у своєму позові позивач не має наміру стягнути з відповідача штраф, санкції чи пеню, а лише тіло кредиту, прострочену заборгованість за сумою відсотків та прострочену заборгованість за комісією. Дані вимоги є в межах чинного законодавства і не є порушенням відповідно до вище наведеного (а.с.71-74).

Представник позивача в судове засідання не з`явився. Надіслав на адресу суду заяву, в якій просить справу розглядати без його участі. Позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій вказує, що подані пояснення підтримує в повному обсязі. Заперечення позивача не заслуговують на увагу оскільки є безпідставними та не спростовують її письмового пояснення. Просить розгляд справи слухати у її відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, встановивши суть спірних правовідносин, що склалися між сторонами, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи із наступного.

Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

За змістом ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За правилами ст.ст. 2, 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Вимоги ст. 264 ЦПК України зобов`язують суд під час ухвалення рішення вирішити чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Звертаючись із позовом до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту і, діючи на засадах змагальності, повинен переконливими, належними та допустимими доказами довести правову та фактичну підставу заявлених ним вимог. Розглядаючи справу, суд має забезпечити сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, що 13 грудня 2022 року ОСОБА_1 підписала анкету-заяву на кредит №7573936 (а.с.15).

Відтак, 13 грудня 2022 року між ТзОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит (а.с.6-11).

Відповідно до умов договору, відповідачу надано кредит в розмірі 10 000,00 грн. (п.1.2). Строк кредиту - 105 днів з 13 грудня 2022 року і складається з пільгового та поточного періодів (п.1.3)

Пільговий період складає 15 днів (п.1.3.1) Поточний період складає 90 днів, що настає з дня, наступного за днем завершення пільгового періоду. (п.1.3.2). Комісія за надання кредиту становить 1000,00 грн. (п.1.5.1). Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду становлять 1,5% від фактичного залишку кредиту за кожен день (п.1.5.2). Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду становлять 3% від фактичного залишку кредиту за кожен день (п.1.5.3). Процентна ставка фіксована (п.1.6). Кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти 414949*16 (п.2.1).

13 грудня 2022 року ТзОВ «Мілоан» та з ОСОБА_1 також підписали графік платежів за договором про споживчий кредит та паспорт споживчого кредиту (а.с.11 зворот, 12).

ОСОБА_1 отримала грошові кошти згідно договору у сумі 10 000,00 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 89025016 від 13 грудня 2022 року (а.с.14).

Відповідно до виписки з особового рахунку та відомостей про щоденні нарахування та погашення ОСОБА_1 здійснювала проплати на часткове погашення тіла кредиту та нарахованих відсотків, і здійснювала пролонгацію пільгового періоду відповідно до умов договору.

Станом на 14 березня 2024 року заборгованість за кредитним договором №7573936 від 13 грудня 2022 року становить 33 721,50 грн, з яких: 7900,00 грн заборгованість за сумою кредиту; 24 821,50 грн заборгованість за відсотками; 1000,00 грн. заборгованість за комісією (а.с.18).

Згодом, 29 травня 2023 року між ТзОВ «Мілоан» та ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено договір про відступлення прав вимоги №97-МЛ, відповідно до умов якого ТзОВ «Мілоан» відступає шляхом продажу ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» належні ТзОВ «Мілоан» права вимоги до боржників, а ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» приймає належні ТзОВ «Мілоан» права вимоги до боржників, вказаних у додатку до договору (а.с.19-23).

Факт сплати ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» коштів за вказаним договором підтверджується копією платіжної інструкції №71529 від 29 травня 2023 року (а.с.24).

Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору про відступлення прав вимог №97-МЛ від 29 травня 2023 року до ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» перейшло право вимоги за договором про споживчий кредит № 7573936 від 13 грудня 2022 року, позичальником за яким є ОСОБА_1 (а.с.25).

07 березня 2024 року ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернулось до ОСОБА_1 з повідомленням про відступлення права вимоги, в якій зазначило про те, що є новим кредитором за договором про споживчий кредит № 7573936 від 13 грудня 2022 року, повідомило про суму заборгованості та необхідність її погашення (а.с.26).

Таким чином, між сторонами виник спір щодо належного виконання умов кредитного договору, непогашення відповідачем заборгованості за цим договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до пункту 1 частини 1статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

За змістом положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 ЦК України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Положеннями статті 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За нормами статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою та другою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Абзац 2 частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно положень статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію`на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

За приписами частин 3, 6, 7, 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію`електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Наданими позивачем доказами доводиться, що ТзОВ «Мілоан» виконало взяті на себе зобов`язання та переказало суму кредиту на картковий рахунок відповідача, натомість відповідач умови договору належним чином не виконав.

ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал», уклавши 13 грудня 2022 року з ТзОВ «Мілоан» договір відступлення права вимоги №97-МЛ, набуло права грошової вимоги до відповідача по вказаному кредитному договору № 7573936 від 13 грудня 2022 року.

Щодо розміру заборгованості суд зазначає наступне.

Як слідує з матеріалів справи заборгованість відповідача визначена в розмірі 33 721,50 грн., з яких: 7900,00 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту; 24 821,50 грн. - прострочена заборгованість за сумою відсотків; 1000,00 грн. - прострочена заборгованість за комісією.

При цьому, з договору №7573936 від 13 грудня 2022 року, анкети - заяви на кредит, паспорту споживчого кредиту та графіку платежів вбачається, що сторони обумовили строк кредиту: 105 днів з 13 грудня 2022 року. Дата повернення кредиту: 28 березня 2023 року. Орієнтовна загальна вартість кредиту- 40 250,00 грн. Складові частини сукупної вартості кредиту: Комісія за надання кредиту: 1000,00 грн. Нараховується одноразово за ставкою 10,00 відсотків від суми кредиту одноразово; проценти за користування кредитом: 2250,00 грн, нараховуються за ставкою 1,50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування грудня кредитом.

Як вбачається з розрахунку заборгованості (а.с.18) позивачем нараховані відсотки за користування кредитом за період з 13 грудня 2022 року по 22 квітня 2023 року (а.с.16-17). Як зазначено вище, строк дії позики у договорі встановлений сторонами на 105 днів, тобто до 28 березня 2023 року включно.

Тобто пунктами договору 1.3, 1.4 чітко визначено, що позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю кредит та проценти за користування кредитом 28.03.2023 року і не вказано іншої умови або іншої дати. Матеріали справи не містять даних щодо продовження (пролонгацію) строку дії кредитного договору.

Слід зауважити, що у вказаному договорі можливість нараховувати проценти за межами строку кредитування визначена у розділі, що регулює питання відповідальності сторін, тобто як санкція за неналежне виконання зобов`язань.

Згідно п. 4.2. договору у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору, кредитодавець починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов"язок) нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою передбаченою п.1.6 договору в якості процентів за порушення грошового зобов"язання, передбачених ст. 625 ЦК України. У випадку нарахування процентів, вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч.2 ст.625 ЦК України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п.1.6 договору. Обов`язок позичальника по сплаті таких процентів настає після відповідної вимог кредитодавця.

З правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), видно, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст.1050 ЦК України.

Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.

Права та інтереси кредитодавця в охоронюваних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регулює наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання, однак в порядку вказаної норми закону такої позовної вимоги заявлено не було. Тому суд не вправі вийти за межі заявлених вимог з огляду на дію принципу диспозитивності цивільного судочинства.

До цього ж відповідно до ч.4 ст. 42 Конституції України, держава захищає права споживачів.

В постанові Верховного Суду від 05 жовтня 2022 року у справі № 352/1950/15-ц (провадження № 61-2973св22) зазначено, що договір, як приватноправова категорія, оскільки є універсальним регулятором між учасниками цивільних відносин, має на меті забезпечити регулювання цивільних відносин, та має бути спрямований на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Тлумачення правочину - це з`ясування змісту дійсного одностороннього правочину чи договору (двостороннього або багатостороннього правочину), з тексту якого неможливо встановити справжню волю сторони (сторін). Потреба в тлумаченні виникає в разі різного розуміння змісту правочину його сторонами, зокрема при невизначеності і незрозумілості буквального значення слів, понять і термінів. Згідно з ч. 1ст. 637 ЦК України тлумачення умов договору здійснюється відповідно до ст. 213 цього Кодексу.

Отже, при стягненні заявленої позивачем заборгованості необхідно ґрунтуватися на чітко обумовлених між контрагентами кредитних договорів умовах, якими визначено ціну кредиту і строк кредитування саме у 105 днів, а не завуальованими умовами, які дозволяють кредитодавцю вийти за межі узгодженого строку та нарахувати непропорційно велику суму компенсації.

Такий механізм не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем нараховано проценти за період з 29.03.2024 року по 22.04.2023 рік в розмірі 5925 грн., тобто поза межами дії договору.

Отже, суд прийшов до висновку, що сума боргу ОСОБА_1 за договором про споживчий кредит № 7573936 від 13 грудня 2022 року складає в розмірі 27 796,50 грн. з яких: 7900,00 грн. заборгованість за сумою кредиту; 18 896,50 грн. заборгованість за відсотками та 1000 грн заборгованість за комісіями, яка передбачена умовами договору.

Таким чином, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, у результаті чого виникла заборгованість у розмірі 27 796,50 грн., що є підставою для стягнення такої заборгованості.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд вирішує питання щодо витрат, пов`язаних з розглядом справи в суді, які в даному спорі становлять грн. (сплата судового збору при подачі позовної заяви).

Виходячи з того, що вимоги позивача задоволено судом на 82,43% (27 796,50:33 721,50 х100), з урахуванням приписів пункту 3 частини другої статті 141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати з оплати судового збору підлягають відшкодуванню пропорційно розміру задоволених вимог, а саме 1996,78грн. (2422,40*79,46%).

Керуючись статтями 12, 13, 76-81, 89, 141, 263-265 ЦПК України, суд

У х в а л и в :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальність «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (IBAN: НОМЕР_1 в АТ «Райффайзен Банк Аваль», МФО 380805) заборгованість за кредитним договором №7573936 від 13 грудня 2022 року в розмірі 27 796 (двадцять сім тисяч сімсот дев`яносто шість) грн. 50 коп. з яких:

-7900,00 грн заборгованість за сумою кредиту;

-18 896,50 грн заборгованість за відсотками;

-1000 грн заборгованість за комісіями.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальність «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» судові витрати у розмірі 1996,78 грн. судового збору.

В решті позовних вимог- відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду через Болехівський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, то зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», місцезнаходження: 79018, Львівська область, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, будинок 1, корпус 28, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остання відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платників НОМЕР_2 .

Суддя Скригун В. В