Справа № 629/5650/24
Провадження № 2/629/1482/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.10.2024 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі головуючого судді Каращука Т.О., за участю секретаря судового засідання Лукаренко А.Р., розглянувши цивільну справу №629/5650/24 за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , про захист прав споживача, розірвання договору та стягнення коштів,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просила розірвати договір б/н на виготовлення ліжка згідно замовлення 011202 від 01.12.2023 року, укладений між позивачкою та відповідачем; стягнути з відповідача на користь позивачки грошові кошти за виготовлення ліжка у розмірі 17 290,00 гривень; стягнути з відповідача на користь позивачки неустойку у розмірі 98 034,30 грн.

19.09.2024 року провадження по даній справі було відкрито та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

При перевірці матеріалів справи судом було встановлено, що дана справа належить до юрисдикції господарського суду, з наступних підстав.

Як вбачається з викладеного у позові, позивачка звернулася до суду з даним позовом та просила розірвати договір на виготовлення ліжка укладений між нею та ФОП ОСОБА_2 ; стягнути з ФОП ОСОБА_2 на користь позивачки грошові кошти за виготовлення ліжка у розмірі 17 290,00 гривень та стягнути з ФОП ОСОБА_2 на користь позивачки неустойку у розмірі 98 034,30 грн.

Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Критеріями розмежування судової юрисдикції є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

За правилами частини першої ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства

Відповідно до ст.48 ЦПК України, сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач, позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Відповідно до статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Наведене свідчить про те, що з дати набрання чинності ГПК України в редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» одним із критеріїв віднесення справ до господарської юрисдикції визначено наявність між сторонами саме

господарських правовідносин, а також впроваджено підхід щодо розмежування юрисдикції залежно від предмета правовідносин, а не лише від суб`єктного складу сторін.

Отже, ознаками спору, на який поширюється юрисдикція господарського суду, є: наявність між сторонами господарських відносин, врегульованих ЦК України, ГК України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

З огляду на положення частини першої статті 20 ГПК України, а також статей 4, 45 цього Кодексу для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду конкретної справи має значення суб`єктний склад саме сторін правочину та наявність спору, що виник у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності.

Наведена норма підлягає застосуванню, якщо предмет спору чи суб`єктний склад його учасників не охоплюється юрисдикцією судів загальної юрисдикції, або коли право чи інтерес не підлягають судовому захисту.

Як вбачається з тексту договору, ФОП ОСОБА_2 (Виконавець) та ОСОБА_1 (Замовник), уклали Договір на виготовлення ліжка згідно замовлення, тобто відповідач діяв саме як ФОП, а не як фізична особа.

В п.1.1 договору зазначено, що Виконавець зобов`язується виконати за замовленням Замовника роботу із виготовлення ліжка з усіма складовими та фурнітурою із власного матеріалу та власними засобами, а Замовник, зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Частиною першою статті 173 ГК України визначено, що зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, у силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або відмовитися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку, є господарським зобов`язанням.

Так, відповідно до статті 3 ГК України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Беручи до уваги вищезазначене, зважаючи на субєктний склад, а також на характер правовідносин у цій справі, які безпосередньо пов`язані із зобов`язаннями, які виникли між суб`єктом господарювання, тобто ФОП ОСОБА_2 та фізичною особою ОСОБА_1 , суд вважає, що спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Відповідно до ч.3 ст. 31 ЦПК України, передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Керуючись ст.ст.186, 258, 260 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Справу №629/5650/24, номер провадження 2/629/1482/24 за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , про захист прав споживача, розірвання договору та стягнення коштів - направити до Господарського суду Харківської області (адреса: 61022, м. Харків, майдан Свободи, 5, Держпром, 8-й під`їзд).

Копію ухвали направити сторонам - до відома.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження в 15-денний строк з дня її винесення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання її суддею.

Суддя Т.О. Каращук