Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 369/2856/22
Номер провадження 2-ві/711/4/24
УХВАЛА

26 вересня 2024 року м. Черкаси

Суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Піковський В.Ю., розглянувши у порядку письмового провадження заяву представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Юрченка Юрія Івановича про відвід головуючого судді Демчика Романа Васильовича у справі №369/2856/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Придніпровського районного суду м. Черкаси перебуває справа за цивільним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів.

20.09.2024 через підсистему «Електронний суд» до Придніпровського районного суду м. Черкаси надійшла заява представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Юрченка Юрія Івановича про відвід головуючого судді Демчика Романа Васильовича у справі №369/2856/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів.

Свою заяву обґрунтовує тим, що 17.09.2024 за результатами ознайомлення з повним текстом (складеним 16.09.2024) ухвали судді від 10.09.2024 про долучення копії боргової розписки, датованої 10.09.2019, яка опублікована в системі «Електронний суд» тільки 17.09.2024 сторона відповідача заявляє даний черговий відвід судді Демчик Р.В.

Так, позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що, нібито, 10.09.2019 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був укладений договір позики, за яким позивач передав у власність відповідача грошові кошти в сумі 7 500 000,00 грн., а відповідач прийняв їх і вчасно не повернув.

Відповідач заперечує проти позовних вимог та зазначає, що договір позики 10.09.2019 з позивачем не підписував, гроші від позивача не отримував, а тому відповідач не мав та не має зобов`язань зі сплати грошових коштів перед позивачем. Виходячи з предмету та підстав позову у справі №369/2856/22, а також того, що відповідач не підписував наданого 22.02.2022 позивачем договору позики від 10.09.2019, відповідач стверджував і стверджує про підробку його підпису. Вказаний документ було подано до суду позивачем разом з поданням позовної заяви. Аналогічно відповідач стверджує, що не підписував наданої вже аж 10.09.2024 позивачем боргової розписки від 10.09.2019.

Копію боргової розписки подано до суду позивачем вже після призначення і проведення почеркознавчої експертизи, якою підтверджено твердження відповідача - ОСОБА_1 , що він не підписував наданий позивачем договір позики від 10.09.2019.

При цьому, про існування та наявність вказаної боргової розписки позивач та його представник ніколи навіть не згадували, як не згадували навіть про можливе її існування, однак раптом і дивним чином боргова розписка (точніше її копія) з`являється саме після негативного для позивача результату експертизи

Вважає, що всі вказані обставини мали викликати низку питань у судді щодо причин неподання боргової розписки разом з договором позики, щодо строків подання будь-яких доказів по справі в межах підготовчого судового засідання, яке закрито ще 28.09.2023 (рік тому), щодо обставин, на підтвердження яких подається ця копія боргової розписки, щодо неможливості долучення копії, не звірившись з наявністю оригіналу, що ця копія зроблена з наявного оригіналу, а не ґрунтуючись на припущеннях про його наявність.

При цьому, судом не розглянуто клопотання позивача від 23.07.2024 про призначення додаткової експертизи з міркувань, напевне, неможливості його задоволення, допоки суддя не долучив копії (навіть не оригінал) начебто боргової розписки від 10.09.2019 (згідно клопотання позивача від 10.09.2024).

Також вважає, що всі ці дії і не вчинення відповідних дій суддею Демчик Р.В. об`єктивно свідчать про упередженість (а не об`єктивність до обох сторін) на користь сторони позивача з метою забезпечити призначення додаткової експертизи, про яку просить сторона позивача вже поза межами підготовчого судового засідання, перешкоджаючи розгляду справи по суті і винесенню рішення з підстав та предмету позову, в межах якого вже проведено експертизу ще 25.04.2024 і встановлено не підписання договору позики від 10.09.2019 відповідачем.

Заявник вважає, що суддя Демчик Р.В. вчиняє дії, спрямовані на самоусунення від розгляду справи по суті, тобто від прийняття рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2 , в зв`язку з цим задовольнив клопотання ОСОБА_2 про долучення копії (навіть не оригіналу) боргової розписки від 10.09.2019, яку ОСОБА_1 не підписував та не надавав ОСОБА_2 .

При цьому, після повернення до суду ще 06.05.2024 справи з експертизою від 25.04.2024 № КСЕ-19-23/74883 (комплексної судової почеркознавчої та судової технічної експертизи документів) Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, суддя призначає розгляд справи аж на 23.07.2024 (аж після відпустки), однак саме в цей день після відпустки - суддя знов бере відпустку саме на один день - день засідання по цій справі - 23.07.2024

Згодом призначену вже на 19.08.2024 справу суддя не розглядає через клопотання адвоката позивача, який просить відкласти розгляд, не надаючи доказів поважності причин, не надано доказів перебування у відрядженні, а позивач взагалі проігнорував вказане судове засідання. Всі вказані обставини свідчать про сприяння судді Демчика Р.В. стороні позивача, безпідставно задовольняючи всі їх клопотання, не маючи на це об`єктивних і належних підстав і уникаючи винесення рішення про відмову в позові позивачеві та уникаючи розгляду справи в розумні строки (справа з 13.09.2022 на розгляді у судді Демчика Р.В. ).

Під час судового засідання 10.09.2024, звичайно ж, судом не було надано жодної оцінки клопотанню сторони позивача про призначення додаткової експертизи та заперечень сторони відповідача щодо призначення додаткової експертизи за відсутності для цього підстав як процесуальних, так і по своїй суті.

Сторона відповідача вважає, що вчинено це було виключно для долучення копії боргової розписки від 10.09.2019 і на цій підставі потім задовольнити і клопотання про призначення додаткової експертизи на користь сторони позивача.

Таким чином, такі дії явно свідчать про зацікавленість судді у не проведенні судового розгляду по суті та перешкоджанні прийняттю рішення по справі.

З урахуванням викладеного вище, заявник просить задовольнити заяву про відвід судді Придніпровського районного суду м. Черкаси Демчику Р.В., який здійснює розгляд справи №369/2856/22. Відвести суддю Демчика Р.В. від розгляду справи №369/2856/22 позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів.

24.09.2024 через підсистему «Електронний суд» до Придніпровського районного суду м. Черкаси надійшли заперечення від представника заявника ОСОБА_2 - адвоката Штепи Р.П. щодо заяви про відвід головуючого судді Демчика Р.В.

Заявник вказує, що у провадженні Придніпровського районного суду м. Черкас перебуває цивільна справа №369/2856/22 за позовом ОСОБА_2 (надалі - Позивач) до ОСОБА_1 (надалі - Відповідач) про стягнення грошових коштів.

Додає, що відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Отже, за умовами ч.3 ст.39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим, а заявник зобов`язаний надати докази упередженості судді у випадку наявності обставин, що викликають сумніви в неупередженості та об`єктивності судді.

Підстави для відводу судді передбачені ст.36-37 ЦПК України і розширеному тлумаченню не підлягають. Так, згідно ч.1,2,4 ст.36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо зокрема: він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Вважає, що заявником не доведено конкретних фактів та наслідків цих фактів (обставин), які можуть вплинути на об`єктивність і упередженість розгляду даної справи.

Разом з цим, обґрунтування вказаних сумнівів заявник не наводить та не надає доказів на їх підтвердження.

Вважає, що заявник вдається лише до зухвалої і відвертої «брехні» зазначаючи що нібито до матеріалів справи судом долучено копію боргової розписки від 10.09.2019 без звірення з оригіналом. В судовому ж засіданні 10.09.2024, в якому приймав участь і заявник, позивачем було представлено суду саме оригінал боргової розписки від 10.09.2019 для відхилення будь-яких сумнівів того, що така копія боргової розписки долучається без наявності її оригіналу.

До матеріалів справи при подачі позовної заяви подавався лише договір позики від 10.09.2019 без боргової розписки від 10.09.2019 оскільки по суті обидва документа дублюючи один одного підтверджували єдиний факт, що відповідач отримав в борг від позивача грошові кошти в розмірі 7500000,00 грн. та зобов`язувався їх повернути.

Проте, після проведення почеркознавчої експертизи виникли певні сумніві у добросовісній поведінці відповідача при укладенні договору позики від 10 вересня 2019 року, оскільки виникли побоювання, що відповідач міг навмисно змінити свій підпис (так як такий договір був наданий відповідачем позивачу з вже проставленим підписом від свого імені).

Вважає, що доводи заявника в частині упередженості або не об`єктивності судді не ґрунтуються на нормах ЦПК України, ним не зазначено і не доведено наявність вказаних обставин.

Заявником не доведено належними та допустимими доказами жодних процесуальних дій при розгляді справи, які могли би свідчити про упередженість чи не об`єктивність судді, відмови доступу до правосуддя або інших, які би порушували процесуальні права відповідача, не встановлено.

При цьому незгода заявника із прийнятими головуючим суддею рішень у справі, зокрема, ухвали суду від 10.09.2024 щодо приєднання до матеріалів даної справи копії боргової розписки від 10.09.2019 не може слугувати підставою для відводу у цій справі. За таких обставин підстав для задоволення заяви про відвід не вбачають.

24.09.2024 через підсистему «Електронний суд» до Придніпровського районного суду м. Черкаси від представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Юрченка Юрія Івановича надійшла заява про доповнення до заяви від 19.09.2024 про відвід судді Демчика Р.В.

Заяву обґрунтовує тим, що у провадженні Придніпровського районного суду м.Черкаси перебуває цивільна справа №369/2856/22 за позовом ОСОБА_2 (надалі - Позивач) до ОСОБА_1 (надалі - Відповідач) про стягнення грошових коштів. 17.09.2024 р. за результатами ознайомлення з повним текстом (складеного 16.09.2024) ухвали судді від 10.09.2024 про долучення копії боргової розписки датованої 10.09.2019, яка опублікована в системі «Електронний суд», тільки 17.09.2024.

19.09.2024 стороною відповідача заявлено черговий відвід судді Демчик Р.В.

На додаток до наведених аргументів та фактів у заяві про відвід від 19.09.2024 зазначає також наступне:

1. Вказані в заяві обставини та факти свідчать про створення суддею штучних та формальних обставин на користь позивача з метою отримання формальних підстав для задоволення позову.

2. При цьому, як дивним чином вказану розписку не згадував ОСОБА_2 протягом 2,5 років розгляду справи, так не було сенсу підписувати вказану розписку якщо в п.3 Договору зазначено що підписанням договору позики від 10.09.2019 підтверджується передача коштів (навіть якщо б в договорі чи в розписці від 10.09.2019 були підписи ОСОБА_1 ), крім цього, чомусь розписка подається до суду саме 10.09.2024 з вказівкою строку повернення коштів саме 11.09.2021, тобто підлаштовано (чи то суд. засідання чи то виготовлення й подача розписки) під строк позовної давності вважаючи що начебто ця розписка є підставою для стягнення грошових коштів як зазначено позивачем в клопотанні від 10.09.2024.

Інакше, це якесь дивне подвійне спів падіння, яке в чергове викликає ще більший сумнів в об`єктивності та неупередженості судді Демчика Р.В.

При цьому, саме в це засідання що ОСОБА_2 , що Штепа Р.П. з`являються ВПЕРШЕ особисто до суду, а не в режимі ВКЗ, як це було постійно до цього суд. засідання, й при цьому не подають суду оригінал боргової розписки. То який тоді сенс був особистої явки якщо все одно подано копію розписки і не надано суду оригінал розписки навіть для огляду? Питання як відповідь риторичні виходячи із зазначених обставин …

3. Також, згідно ч.ч.2,4 ст.95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, при цьому сторона позивача не надала доказів підтвердження (надання) копій документів, які бажає приєднати до матеріалів справи, - стороні відповідача, що саме по собі є окремою та достатньою підставою для відмови у задоволенні клопотання про приєднання до матеріалів справи. Надано документи тільки про надсилання не завчасно до суд. засідання 16.09.2024, а надіслано тільки 10.09.2024 о 14:05 год. (коли с/з на 15:00 - 10.09.2024), тобто в день суд. засідання і за годину до суд. засідання - без подачі через систему «Електронний суд» і без надіслання на електронну пошту, а виключно через «Укрпошту», тим самим унеможливлюючи завчасне ознайомлення сторони відповідача з поданими документами для формування своєї позиції та всіх аргументів щодо підстав та причин неможливості долучення вказаного документу до матеріалів справи, тощо. Судом же було проігноровано і вказані процесуальні порушення зі сторони позивача на його користь і всупереч правам відповідача.

4. Таким чином не ознайомившись і не надавши навіть такого права стороні відповідача - ознайомитись особисто з копією боргової розписки від 10.09.2019 та з її оригіналом, і не забезпечивши вказані права суд на користь позивача все одно розглянув клопотання і приєднав до справи. Суддею не забезпечено розміщення копії боргової розписки - в системі «Електронний суд» як на дату прийняття ухвали від 10.09.2024, так і на дату складення повного тексту ухвали - 16.09.2024, так і до сьогодні - 23.09.2024, чим створено перешкоди з ознайомленням сторони відповідача з цим документом.

Вважає, все вказане викликає об`єктивний сумнів в об`єктивності та неупередженості судді Демчика Р.В. по даній справі. Враховуючи вищевикладене як в заяві про відвід, так і в доповненнях до заяви та керуючись ст.ст.2, 3, 36, 39, 43, Цивільного процесуального кодексу України, заявник просить задовольнити заяву про відвід судді Придніпровського районного суду м.Черкаси Демчику Р.В., який здійснює розгляд справи №369/2856/22.

Відвести суддю Демчика Р.В. від розгляду справи №369/2856/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів.

Відповідно до даних протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.09.2024, обраний суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Піковський В`ячеслав Юрійович для розгляду судової справи №369/2856/22 (провадження №2-ві/711/4/24).

Суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Піковський В.Ю. з 23.09.2024 по 24.09.2024 перебував у відпустці.

Розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Юрченка Юрія Івановича про відвід головуючого судді Демчика Романа Васильовича у справі №369/2856/22, суд зазначає наступне.

За змістом ч.7 ст.40 ЦПК України, питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Вивчивши доводи заяви адвоката Юрченка Б.І. від 20.09.2024 та доповнення до заяви, заперечення адвоката Штепи Р.П. від 24.09.2024, а також дослідивши матеріали справи №369/2856/22 (провадження №2/711/296/24), суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст.40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено, 22.02.2022 ОСОБА_2 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09.06.2022 відкрите загальне позовне провадження у справі.

11.07.2022 до Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшло клопотання представника відповідача адвоката Грищенко Н.В. про передачу цивільної справи за територіальною підсудністю до Придніпровського районного суду м. Черкаси.

13.07.2022 ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області клопотання представника відповідача задоволено та цивільну справу передано до Придніпровського районного суду м.Черкаси за підсудністю.

23.08.2022 справа надійшла до Придніпровського районного суду м. Черкаси.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.08.2022, для розгляду цивільної справи №369/2856/22 (провадження №2/711/1964/22) визначено суддю Демчика Р.В..

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13.09.2022 відкрите загальне позовне провадження у справі.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12.12.2022 у справі призначено комплексну (почеркознавчу та технічну) судову експертизу, проведення якої доручено судовим експертам Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України. Підготовче провадження у справі зупинено.

20.02.2023 до Придніпровського районного суду м. Черкаси надійшло клопотання експерта про надання експериментальних, умовно-вільних та вільних зразків підписів та почерку ОСОБА_1 .

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21.02.2022 поновлено провадження у справі.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15.06.2023 витребувано у Державній Прикордонній службі України відомості щодо перетину державного кордону України та повернення на територію України ОСОБА_1 .

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28.09.2023 відмовлено в задоволені клопотання представника відповідача адвоката Грищенко Н.В. про доручення посольству України в Швейцарській Конфедерації та в Князівстві Ліхтенштейн (за сумісництвом) відібрати експериментальні зразки підпису громадянина України ОСОБА_1 .

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28.09.2023 відмовлено в задоволені клопотання представника відповідача адвоката Грищенко Н.В. про витребування доказів.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28.09.2023 закрите підготовче провадження у справі.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26.10.2023 клопотання представника відповідача адвоката Грищенко Н.В. про повернення до стадії підготовчого провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів залишено без задоволення.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28.11.2023 цивільну справу №369/2856/22 направлено до ДНДЕКЦ МВС України для проведення комплексної (почеркознавчої та технічної) судової експертизи, призначеної ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12.12.2022.

06.05.2024 на адресу суду надійшов висновок експерта та матеріали цивільної справи №369/2856/22. Справа призначена до розгляду.

20.09.2024 через підсистему «Електронний суд» до Придніпровського районного суду м. Черкаси надійшла заява представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Юрченка Юрія Івановича про відвід головуючого судді Демчика Романа Васильовича у справі №369/2856/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів.

Суд, який розглядає справу №369/2856/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів, прийшов до висновку про необґрунтованість заявленого відводу, про що постановлено ухвалу від 20.09.2024, у зв`язку із чим, вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу.

Відповідно до статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Стаття 37 ЦПК України визначає випадки недопустимості повторної участі судді в розгляді справи.

Закон України «Про судоустрій та статус суддів» гарантує кожному захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

Конституцією України передбачено закріплення однієї з найважливіших гарантій забезпечення та захисту прав та свобод особи - це право на судовий захист.

Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (ст.8 Конституції України).

Разом з тим, Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року є правовою основою функціонування та діяльності міжнародного судового органу - Європейського суду з прав людини (далі-ЄСПЛ). Україною Конвенцію ратифіковано 17.07.1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів 2, 4, 7, 11 до Конвенції».

Зі змісту ст.1 Конвенції вбачається, що Високі Договірні Сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією, права і свободи, визначені в розділі I Конвенції.

Так, стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.

Отже, ч.1 ст.6 Конвенції, закріплено такі елементи права на судовий захист як: 1) право на розгляд справи; 2) справедливість судового розгляду; 3)публічність розгляду справи та проголошення рішення; 4) розумний строк розгляду справи; 5) розгляд справи судом, встановленим законом; 6) незалежність і безсторонність суду.

Право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. При цьому, особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя.

Практика ЄСПЛ засвідчує, що право на доступ до суду включає в себе й право на ухвалення рішення по справі.

До конструкції «права на розгляд справи» також включається обов`язковий та остаточний характер судового рішення, а саме: обов`язок держав-учасниць Конвенції забезпечити остаточність судових рішень розуміється як те, що права вищих судів переглядати судові рішення мають використовуватися з метою виправлення допущених помилок, а не для проведення нових слухань.

Принцип справедливості судового розгляду в окремих рішеннях ЄСПЛ трактується як належне відправлення правосуддя, право на доступ до правосуддя, рівність сторін, змагальний характер судового розгляду справи, обґрунтованість судового розгляду тощо.

Що стосується принципу публічності, то він є важливим елементом права на справедливий суд. У ст.6 Конвенції передбачається право кожної людини на те, що розгляд її справи буде відбуватися публічно. Публічний характер розгляду справи спрямований на захист особи від таємного, не підконтрольного суспільству відправлення правосуддя. З іншого боку, публічність є важливим інструментом, який сприяє зміцненню довіри до діяльності судової системи. Вимога публічності поширюється як на процес розгляду справи, так і на проголошення судового рішення.

Наступним елементом права на справедливий суд згідно ст.6 Конвенції є право на розумний строк розгляду справи. ЄСПЛ не визначає жодних конкретних строків, які можна вважати розумними або нерозумними - це питання вирішується в кожній окремій справі з урахуванням усіх особливостей та обставин, а саме, звертається увага на комплексність справи - оцінювання складності справи з урахуванням обставин та фактів, що ґрунтуються на праві та тягнуть за собою певні юридичні наслідки, належну поведінку заявника, яка не повинна становити умисного затягування розгляду справи та належну поведінку органів державної влади - зобов`язання договірних сторін організувати свої правові системи таким чином, щоб дати можливість судам реалізувати п.1 ст.6 Конвенції та неможливість зловживання своїми зобов`язаннями через недоліки судової системи.

У ч.1 ст.6 Конвенції прямо зазначено, що кожен має право на розгляд справи судом, встановленим законом. Термін «встановленим законом» у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом. Основними критеріями, якими керується ЄСПЛ щодо визначення органу «судом» у розумінні статті 6 Конвенції є: 1) здатність ухвалювати обов`язкові для виконання рішення; 2) обов`язкова законодавча регламентація функціонування та діяльності «суду»; 3) наявність встановленої законом функції щодо розгляду юридично значимих питань; 4)гарантованість незалежності від державної виконавчої влади та інших учасників справи.

Європейський суд з прав людини досить вимогливо підходить і до встановлення того, чи був суд, який розглядав справу, незалежним та чи забезпечена його безсторонність. Практика Європейського суду з прав людини в першу чергу виходить з презумпції незалежності судів. Незалежність розуміється як здатність суду розглядати справу та ухвалювати рішення, не перебуваючи при цьому у будь-якій залежності від волі сторін чи органів державної влади.

Принцип безсторонності передбачає відсутність у судді особистої заінтересованості у справі та спроможності виконати роль безстороннього арбітра, який вирішує справу незалежно, підпорядковуючись виключно закону.

Право на справедливий судовий розгляд є процесуальним правом кожної людини, чиї права порушені, не визнані чи оспорюються. Суть цього права полягає в тому, що, по-перше, воно є правом для захисту інших прав, а по-друге, це право має власну самодостатню цінність як складовий елемент принципу верховенства права.

Таким чином, за результатами розгляду заяви про відвід, суд не вбачає обставин, які б давали підстави для відводу судді Демчика Р.В. від розгляду цивільної справи №369/2856/22.

Слід зазначити, що незгода учасників справи із прийнятими суддею рішеннями не є підставою для відводу, враховуючи норми ч.4 ст.36 ЦПК України. Крім того, оцінка всім доказам, які наявні у справі, на предмет їх належності, допустимості, достовірності та достатності буде дана судом при прийнятті остаточного рішення за результатами розгляду справи. До того ж визначення судді для розгляду конкретної судової справи здійснюється не за бажанням учасників справи, а у встановленому законом порядку.

Так, сам по собі факт незгоди учасників справи із прийнятими судом (суддею) рішеннями, не є обставинами, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, враховуючи норми ч.4 ст.36 ЦПК України.

При цьому, слід зазначити, що стороні відповідача усі факти, викладені у заяві про відвід, окрім прийняття документу, були відомі задовго до дня звернення, а аткож стосувалися процесуальних моментів розгляду справи і трактуються ініціатором в довільній формі на власний розсуд, що не відноситься до законодавчо-встановлених підстав для відводу.

Отже, враховуючи викладені обставини відводу у поданій адвокатом Юрченком Ю.І. заяві від 20.09.2024 та доповненні до неї від 24.09.2024, приходжу до висновку, що заява про відвід судді Демчика Р.В. є необґрунтованою та безпідставною і не містить визначених процесуальним законодавством підстав для відводу судді.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.33, 36, 37, 39, 40 ЦПК України суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Юрченка Юрія Івановича про відвід головуючого судді Демчика Романа Васильовича у справі №369/2856/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали складено 26.09.2024.

Суддя: В. Ю. Піковський