Провадження №2/752/1897/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2024 року м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Кордюкової Ж.І.,

за участю секретаря Дураєвої А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Київської міської ради про визнання права власності на частку квартири в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась з позовом до Київської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її баба ОСОБА_3 .

Вона є спадкоємицею майна ОСОБА_3 за заповітом.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , що належала померлій на праві спільної власності.

26.07.2019 вона звернулася до Другої київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак постановою від 06.07.2023 нотаріус Другої київської державної нотаріальної контори відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину з причини відсутності правовстановлюючих документів, що посвідчують право власності спадкодавця на нерухоме майно.

Комунальне підприємство Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» надало копію свідоцтва про право власності на житло, видане 16.11.1993 згідно з розпорядженням (наказом) Сектору приватизації Московської районної державної адміністрації від 16.11.1993 №5017.

Просила визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 .

03.10.2023 судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі, призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження.

05.02.2024 судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження.

04.06.2024 судом постановлено ухвалу про витребування доказів.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому просив ухвалити рішення згідно норм чинного законодавства України.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, просили розглянути справу без їх участі.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ОСОБА_4 , батьками записані ОСОБА_5 та ОСОБА_3

ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася ОСОБА_6 , батьками записані ОСОБА_5 та ОСОБА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася ОСОБА_2 , батьками записані ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

16.11.1993 ОСОБА_3 та члену її сім`ї ОСОБА_4 . Сектором приватизації Московської районної державної адміністрації видано свідоцтво про право власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно до інформації про задеклароване/зареєстроване місце проживання за відомостями Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Голосіївської РДА ОСОБА_3 з 19.01.1982 проживала у вищезазначеній квартирі.

06.11.1998 ОСОБА_3 склала заповіт, відповідно до якого заповіла належну їй на праві власності квартиру АДРЕСА_4 онуці ОСОБА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла.

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу від 26.06.2019 ОСОБА_1 після державної реєстрації розірвання шлюбу присвоєне прізвище ОСОБА_1 .

17.11.2019 рішенням Голосіївського районного суду міста Києва у справі №752/6145/19 ОСОБА_8 призначено опікуном ОСОБА_4

26.07.2019 заведена спадкова справа №513/2019 після смерті ОСОБА_3 .

26.07.2019 ОСОБА_1 звернулася до Другої київської державної нотаріальної контори з заявою прийняття спадщини за заповітом на квартиру АДРЕСА_4 .

26.07.2019 ОСОБА_8 в інтересах своєї підопічної ОСОБА_4 звернулася до Другої київської державної нотаріальної контори з заявою прийняття спадщини, до складу якої увійшла квартира АДРЕСА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ОСОБА_4 .

16.03.2023 КП КМР «Київське міське бюро технічної інвентаризації» на запит Київської міської державної нотаріальної контори № 2 надало інформаційну довідку, у якій зазначило, що згідно з даними реєстрових книг Бюро, кв. АДРЕСА_4 на праві власності зареєстрована за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Сектором приватизації Московської районної державної адміністрації 16.11.1993.

Відповідно до технічного паспорта на квартиру АДРЕСА_4 , виготовленого станом на 27.03.2023, загальна площа квартири становить 53,50 кв.м., житлова 30,7 кв.м.

04.04.2023 КП КМР «Київське міське бюро технічної інвентаризації» надало для оформлення спадщини довідку КВ-2023 №8446, відповідно до якої квартира, що знаходиться в АДРЕСА_3 , має загальну площу 53,5 кв.м., житлову площу 30,07 кв.м.

11.07.2023 ОСОБА_1 звернулася до Другої київської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частини квартири АДРЕСА_4 .

11.07.2023 постановою державного нотаріуса Другої київської державної нотаріальної контори ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частину квартири АДРЕСА_4 після смерті її баби ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з тим, що вона не надала документи, що посвідчують право власності спадкодавця на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його невизнання та право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, примусове виконання обов`язку в натурі, визнання незаконними дії чи бездіяльності органу місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Частина 1 ст. 317 ЦК України передбачає, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до положень ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Згідно з частинами першою-другою ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Згідно з частинами першою-другою ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно з частинами першою-другою ч. 1 ст. 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа.

Відповідно до ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно (ст. 1297 ЦК України).

Як встановлено судом, позивач, як спадкоємець за заповітом, звернулася у встановленому законом порядку із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті рідної баби ОСОБА_3 .

Крім позивачки, була ще спадкоємиця за законом ОСОБА_4 , яка ІНФОРМАЦІЯ_5 померла, донька померлої ОСОБА_3 .

Проте нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частину нерухомого майна, зокрема, на квартиру АДРЕСА_4 , у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності спадкодавця на нерухоме майно.

Зазначені обставини свідчать про порушення прав позивача, як спадкоємця майна померлої.

У цій справі судом встановлено, що позивач прийняла спадщину після смерті баби ОСОБА_3 у порядку й у строки, визначені законом.

Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно до нотаріуса, який відповідно до вимог статті 68 Закону України «Про нотаріат» при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку.

Враховуючи встановлені судом обставини справи, беручи до уваги всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що позивачем доведено обґрунтованість заявлених вимог належними, допустимими доказами, а обраний ним спосіб захисту порушеного права відповідає приписам п.1 ч.2 ст. 15 ЦК України.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Керуючись ст.12-13, 81, 141, 206, 258-259, 263-265, 268, 272-273, 354-355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на 1/2 частину квартири, яка знаходиться в АДРЕСА_3 , площею 25,425 кв.м. (загальною площею 50,85 кв.м), в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Київська міська рада, місцезнаходження: м. Київ, вул. Хрещатик, б. 36, .

Рішення складено 23.09.2024.

Суддя Ж. І. Кордюкова