Єдиний унікальний номер справи 183/2766/21
Провадження № 2/183/131/24

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2024 року м. Самар Дніпропетровської області

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Майної Г. Є.,

з участю секретаря судового засідання Чабаненка Д. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Самар Дніпропетровської області в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Державного підприємства «СЕТАМ», Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжи Олександра Володимировича, ОСОБА_4 , треті особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , приватний нотаріус Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Носенко Андрій Григорович, про визнання електронних торгів недійсними, витребування майна із чужого незаконного володіння, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2021 року позивачі звернулися до суду з позовом, який у подальшому уточнили, про визнання електронних торгів недійсними, витребування майна із чужого незаконного володіння.

В обгрунтування позовних вимог посилалися на те, що ухвалою суду від 23 вересня 2020 року за поданням приватного виконавця Ванжи О. В. звернуто стягнення на майно боржника ОСОБА_2 , право власності на яке не зареєстроване у встановленому законом порядку, а саме на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 . Виходячи із змісту ухвали зазначена квартира визнана власністю ОСОБА_2 . Ухвала суду від 23 вересня 2020 року була оскаржена в апеляційному порядку, але всупереч положенням ст. 359 ЦПК України та Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого Наказом Міністерства юстиції № 2831/5 від 29 вересня 2016 року, приватним виконавцем не було зупинено виконавче провадження до розгляду апеляційної скарги по суті. Крім того, спірна квартира є сумісною власністю подружжя ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Таким чином, навіть якщо суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_2 за договором від 27 березня 2007 року став власником спірної квартири, то відповідно до положень ЦК та СК України це майно є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 14 квітня 2021 року ДП «СЕТАМ» провело електронні торги, які відбулись. Протоколом № 534293 від 14 квітня 2021 року проведення електронних торгів переможцем визнано відповідача ОСОБА_4 21 квітня 2021 року щодо переможця торгів ОСОБА_4 прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу). У подальшому спірна квартира тричі була перепродана та останнім володільцем є відповідач ОСОБА_3 .

Позивачі, посилаючись на порушення правил проведення торгів, які виразилися у тому, що інформація про результати оцінки майна до відома боржника, приватним виконавцем доведена не була, тим самим порушено його права, як сторони виконавчого провадження; оцінка об?єкту нерухомості здійснювалась за технічною документацією, яка не відповідає плану квартири; будь-якого повідомлення про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, стартову ціну реалізації майна, від приватного виконавця боржник не отримував, просили: визнати недійсним:

- електронні торги, проведені Державним підприємством «СЕТАМ», які відбулися 14 квітня 2021 року щодо реалізації предмету іпотеки (двокімнатна квартира, загальною площею 47,0 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 ) по лоту № 470706, оформлені Протоколом № 534293 від 14 квітня 2021 року, який підписано переможцем ОСОБА_4 та організатором торгів заступником директора з електронних торгів ОСОБА_9 ;

- акт про реалізацію предмета іпотеки від 21 квітня 2021 року (щодо двокімнатної квартира, загальною площею 47,0 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 ), підписаний Приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжою Олександром Володимировичем;

- свідоцтво про право власності на двокімнатну квартиру, загальною площею 47,0 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , яким право власності зареєстроване за переможцем торгів ОСОБА_4 за реєстраційним № 559 видане Приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу Носенко Андрієм Григоровичем від 21 квітня 2021 року; витребувати на корись позивачів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з чужого незаконного володіння ОСОБА_3 об?єкт нерухомості (двокімнатна квартира, загальною площею 47,0 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 ), судові витрати покласти на відповідачів.

Відповідач ДП «Сетам», заперечуючи проти задоволення позовних вимог подав відзив, у якому зазначив, що електронні торги, за результатами яких реалізоване спірне майно, відбулися з дотриманням норм чинного законодавства, що підтверджується, зокрема, тим, що позивачами не наведено жодних доводів, обставин та підстав, котрі б свідчили про протиправність дій ДП «Сетам» під час проведення електронних торгів. У ДП «Сетам» як організатора електронних торгів відсутні повноваження надавати правову оцінку діям приватного виконавця, зокрема шляхом перевірки відомостей, котрі наведені у заявці, окрім повноти заповнення заявки. Твердження позивача про протиправність дій (рішень) приватного виконавця, здійснених до моменту передання нерухомості на реалізацію, зокрема щодо відкриття відповідного виконавчого провадження, оцінки майна тощо, не заслуговують на увагу, адже наразі відсутні рішення суду при визнання таких дій (рішень) протиправними. Ані Закон про виконавче провадження, ані інші нормативно-правові акти не зобов`язують приватного виконавця з`ясовувати питання, пов`язані з сімейним статусом боржника, проживанням боржника разом зі своєю дружиною, чи окремо, розглядом судом справи про розірвання шлюбу між позивачами, а також про поділ майна подружжя тощо. Приватний виконавець правомірно передав спірну нерухомість на реалізацію до ДП «Сетам», з урахуванням того, що на підставі відповідних рішень судів приватним виконавцем з?ясовано належність майна на праві приватної власності боржникові, тобто на момент звернення стягнення на нерухомість боржник був одноосібним власником майна, а тому будь-які твердження позивача, котрі заперечують такі обставини не заслуговують на увагу. ДП «СЕТАМ» як організатор електронних торгів здійснило всі передбачені законодавством дії для реалізації майна, а тому підстави для визнання електронних торгів недійсними відсутні, адже за наявних обставин така позовна вимога не узгоджується із ч. 1 ст. 215 ЦК України.

Не погоджуючись з позовом відповідач приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжа О. В. подав відзив на позов, у якому, посилаючись на норми законодавства України та практику Великої Палати Верховного Суду, зазначив, що всі дії в межах виконавчого провадження проведені на підставі законів, без будь-яких порушень, а тому вважав позовні вимоги незаконними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню і просив у задоволенні позову відмовити.

Відповідач ОСОБА_3 подала відзив, у якому зазначила, що порушень Порядку реалізації арештованого майна з боку приватного виконавця Ванжи О. В. та ДП «Сетам» при проведенні торгів щодо спірної квартири, допущено не було, позивачами не надано належних і допустимих доказів порушення порядку проведення електронних торгів, а також не доведено обставин, які б свідчили про порушення їхніх прав і законних інтересів при проведенні електронних торгів з реалізації спірної квартири, а відтак просила у задоволенні позову відмовити.

Відповідач ОСОБА_4 подав письмові пояснення, у яких виклав фактичні обставини набуття ним спірної квартири, зазначив, що позов «не підтримує».

Інші відповідачі відзиву на позов не подали.

Треті особи письмові пояснення по суті справи не подавали.

Ухвалами судді від 28 квітня та 14 травня 2021 року позовна заява залишалась без руху.

Ухвалою судді від 02 червня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду від 26 липня 2023 року за клопотанням сторони позивача витребувано докази.

Ухвалою суду від 19 червня 2023 року забезпечено позов.

Ухвалою суду від 27 березня 2024 року зарито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду по суті.

У судове засідання учасники справи не з`явились. Про день, місце та час розгляду справи повідомлені належним чином. Позивачі, відповідачі: приватний виконавець Ванжа О. В., ДП «Сетам», ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Носенко А. Г., просили розглянути справу у їх відсутність.

У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши докази у справі, дійшов висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити з таких підстав.

Фактичні обставини справи, установлені судом.

09 квітня 2012 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області ухвалено рішення у цивільній справі № 2-4573/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким задоволені позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» та з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» стягнуто заборгованість за кредитним договором № 014/126954/3175/74 від 27 березня 2007 року в сумі 327 072,05 грн., судові витрати в сумі 2 943 грн., а всього 330 015,05 грн.

На виконання рішення суду 14 серпня 2012 року був виданий виконавчий лист.

13 грудня 2019 року Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» звернулося до приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжи О. В. з заявою про відкриття виконавчого провадження, в своїй заяві Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» також просило звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 .

13 грудня 2019 року приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжа Олександр Володимирович виніс постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 60883761 на виконання виконавчого листа, виданого 14 серпня 2012 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області на виконання рішення суду від 09 квітня 2012 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 вересня 2020 року подання приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжи Олександра Володимировича, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» про вирішення питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстроване, задоволено. Звернуто стягнення на майно боржника ОСОБА_2 , право власності на яке не зареєстроване, а саме - на нерухоме майно, квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 27 березня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу Маймор С.Ю. за № 948, зареєстрованого в Державному реєстрі прав власності, Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та зареєстрованому в реєстрі прав власності за ОСОБА_10 , РНОКПП НОМЕР_1 і ОСОБА_11 , РНОКПП НОМЕР_2 . Ухвала набрала законної сили 23 вересня 2020 року.

14 квітня 2021 року відбулися електронні торги, організовані ДП «СЕТАМ», з реалізації квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , за результатами яких складено протокол проведення електронних торгів № 534293, а переможцем визнано учасника № 5 - ОСОБА_4 . Продаж вищезазначеного майна здійснено на підставі виконавчого провадження ВП № 60883761 з примусового виконання виконавчого листа у справі № 2-4573/11, виданого 14 серпня 2012 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором № 014/126954/3175/74 від 27 березня 2007 року в сумі 327072,05 грн., судових витрат в сумі 2943 грн., а всього - 330015,05 грн.

21 квітня 2021 року щодо переможця торгів ОСОБА_4 прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 57775761 від 21 квітня 2021 року нотаріусом Носенком Андрієм Григоровичем, Новомосковський міський нотаріальний округ Дніпропетровської області відповідно до свідоцтва за № 559 від 21 квітня 2021 року, виданого на підставі Акту про реалізацію предмета іпотеки від 21 квітня 2021 року, підписаного Приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжою Олександром Володимировичем.

23 квітня 2021 року за договором купівлі-продажу реєстровий № 482, укладеним між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та посвідченим Приватним нотаріусом Новомосковського нотаріального округу Дніпропетровської області Шевченко О. М., власником спірної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 став ОСОБА_12

11 серпня 2021 року за договором купівлі-продажу реєстровий № 951, укладеним між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , та посвідченим Приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Шевченко О. М., власником спірної квартири стала ОСОБА_6

03 березня 2023 року за договором купівлі-продажу реєстровий № 401, укладеним між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , та посвідченим Приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу Бака О. В., власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 стала ОСОБА_3 .

Норми права, застосовані судом та мотиви їх застосування.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Частиною першою статті 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

В обґрунтування позову у цій справі, позивачі посилалися на таке.

По-перше, не дивлячись на те, що позивачем було подано апеляційну скаргу на ухвалу суду від 23 вересня 2020 року та апеляційним судом встановлено, що апеляційна скарга подана в строк, передбачений ст. 354 ЦПК України, відкрито апеляційне провадження та призначено апеляційну скаргу до розгляду, приватним виконавцем всупереч положенням ст. 359 ЦПК України та Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого Наказом Міністерства юстиції № 2831/5 від 29 вересня 2016 року виконавче провадження не було зупинено, а відповідно і не було зупинено електронні торги з реалізації спірної квартири.

Такі доводи позивачів не ґрунтуються на зазначених ними самими положеннях законодавства.

Так, ч. 4 ст. 359 ЦПК України передбачає, якщо апеляційна скарга подана з пропуском визначеного цим Кодексом строку, суд у випадку поновлення строку на апеляційне оскарження зупиняє дію оскаржуваного рішення в ухвалі про відкриття апеляційного провадження.

Вимогами статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено вичерпний перелік обставин, за яких можливо зупинити вчинення виконавчих дій. Вимогами статті 38 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження зупиняється виконавцем у разі поновлення судом строку подання апеляційної скарги на рішення, за яким видано виконавчий документ, або прийняття такої апеляційної скарги до розгляду (крім виконавчих документів, що підлягають негайному виконанню).

У той же час, як зазначено самими позивачами і як убачається з ухвали Дніпровського апеляційного суду від 23 лютого 2021 року про відкриття апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 вересня 2020 року, апеляційна скарга подана в строк, передбачений ст. 354 ЦПК України і питання поновлення строку на апеляційне оскарження цією ухвалою суду не вирішувалось, як і не вирішувалось питання про зупинення дії оскаржуваної ухвали суду (т. 4 а.с. 195).

Крім того, відповідно до ст. 261 ЦПК України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Таким чином, ухвала суду від 23 вересня 2020 року про звернення стягнення на спірну квартиру, право власності на яку не зареєстровано, набрала законної сили 23 вересня 2020 року, її дія судом апеляційної інстанції не зупинялась, тому жодні підстави для зупинення вчинення виконавчих дій та зупинення виконавчого провадження, були відсутні.

Крім того, станом на момент ухвалення цього рішення, постановою Верховного Суду від 06 вересня 2023 року касаційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення; ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 вересня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 31 серпня 2021 року залишено без змін (т. 5 а.с. 143-149).

Також судом береться до уваги і те, що позивачами не було оскаржено дій приватного виконавця в частині не зупинення вчинення виконавчих дій та не зупинення виконавчого провадження.

По-друге, навіть якщо суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_2 за договором від 27 березня 2007 року став власником спірної квартири, то відповідно до положень ст.ст. 60, 61, 63, 65, 73 СК України, ст.ст. 366, 368, 369, 371 ЦК України, це майно є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_13 та ОСОБА_8 . Відповідно необхідність визнання спірних електронних торгів недійсними обґрунтовано також, нібито, перебуванням спірної нерухомості у спільній сумісній власності подружжя позивачів, що, на їх думку, свідчить про порушення майнових прав одного з подружжя.

Однак, з такими твердженнями позивачів погодитися не можна з урахуванням наступного.

Дійсно, ч. 3 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» покладає на виконавця обов?язок, у разі звернення стягнення на об?єкт нерухомого майна, здійснити в установленому законом порядку заходи щодо з?ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом.

Перебування спірної квартири у власності боржника підтверджена відповідним судовим рішенням від 23 вересня 2020 року, яким встановлено, що саме боржник є власником майна.

Відтак, ухвалення відповідного судового рішення вказує на вжиття приватним виконавцем вичерпних заходів для з?ясування належності майна боржникові та перевірки, чи перебуває нерухомість під арештом.

Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об?єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об?єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам (ч. 4 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження»).

У порядку, передбаченому вказаним вище положенням Закону України «Про виконавче провадження», приватний виконавець виніс постанову про опис та арешт майна боржника, якою наклав арешт на нерухомість, що вказує на дотримання приватним виконавцем приписів Закону.

Разом з тим, ст. 19 Конституції України містить основоположний припис, за змістом якого органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов?язані діяти мише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Водночас, ані Закон України «Про виконавче провадження», ані інші нормативно-правові акти не зобов?язують приватного виконавця з?ясовувати питання, пов?язані з сімейним статусом боржника, проживанням боржника разом зі своєю дружиною - позивачем, чи окремо, розглядом судом справи про розірвання шлюбу між боржником та позивачем, а також про поділ майна подружжя тощо; як і не покладають на приватного виконавця зобов`язання одержувати інформацію чи було майно набуте боржником під час шлюбу.

За таких обставин приватний виконавець з?ясував відомості, передбачені законодавством, у той час, як з`ясування іншої інформації, на яку посилаються позивачі щодо статусу спірної квартири як спільного майна подружжя, перебуває поза межами повноважень приватного виконавця, який зобов?язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що твердження позивачів про те, що приватним виконавцем у цій справі не були вжиті достатні заходи з метою з?ясування належності майна позивачеві на праві власності, зокрема щодо існування співвласника, не узгоджуються із зазначеними вище письмовими доказами та нормами права, що підтверджують вичерпне виконання приватним виконавцем своїх обов?язків.

Крім того, згідно з ч. 3 ст. 2 ЦПК однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства, поміж іншого, є обов?язковість судового рішення.

Отже, суд приходить до висновку, що приватний виконавець правомірно передав нерухомість на реалізацію до ДП «СЕТАМ», з урахуванням того, що на підставі ухвали суду від 23 вересня 2020 року приватним виконавцем з?ясовано належність майна на праві приватної власності боржникові, тобто на момент звернення стягнення на нерухомість боржник був одноосібним власником майна, а тому будь-які твердження позивача, що заперечують такі обставини не заслуговують на увагу.

При цьому, суд ураховує висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 05 лютого 2020 року у справі № 520/2367/17, що державний виконавець, звертаючи стягнення на майно боржника вчинив комплекс дій щодо арешту, вилучення та примусової реалізації належного останньому майна, а боржник та його дружина, будучи обізнаними про проведення ним вказаних дій, оскаржуючи їх, в період з серпня 2015 року (дати вилучення автомобіля у боржника) до грудня 2016 року (проведення електронних торгів) не вчинили жодних заходів щодо повідомлення державного виконавця про належність вказаного автомобіля до спільного майна подружжя та/чи порушення їх прав вказаними діями виконавця. За таких обставин, враховуючи здійснення державним виконавцем в установленому законом порядку заходів щодо з?ясування належності майна боржнику на праві власності, у нього були відсутні правові підстави для звернення до суду з поданням при виділення частки майна боржника. Державний виконавець, виявивши належний боржнику автомобіль, за відсутності відомостей щодо належності цього майна до спільної сумісної власності, здійснив усі необхідні дії щодо його арешту, вилучення та реалізації, передбачені Законом про виконавче провадження, а позивач, знаючи про проведення виконавчих дій, не оскаржувала ці дії.

Матеріали виконавчого провадження, долучені до справи у засвідченій приватним виконавцем копії, не містять жодних даних, які б свідчили про те, що позивачі, зокрема ОСОБА_1 , вчиняли будь-які дії з метою повідомлення приватного виконавця щодо можливого порушення її права власності відносно спірного майна.

Також, судом береться до уваги висновок, зроблений Верховим Судом у постанові від 18 липня 2018 року в справі № 477/1891/14-ц, зокрема, що до складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, а також те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов?язаннями, що виникли в інтересах сім?ї.

Так, згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов?язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статей 525, 526, 530 ЦК України зобов?язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та в установлені договором строки. Одностороння відмова від зобов?язань або одностороння зміна умов договору не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Належність майна до об?єктів права спільної сумісної власності визначено статтею 61 СК України, згідно з частиною третьою якої, якщо одним із подружкя укладено договір в інтересах сім?ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об?єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Норма частини третьої статті 61 СК України кореспондує частині четвертій статті 65 цього Кодексу, яка передбачає, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім?ї, створює обов?язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім?ї.

При цьому в матеріалах виконавчого провадження, засвідчена копія якого долучена до матеріалів справи, наявна копія заяви ОСОБА_1 , відповідно до якої остання повністю згодна з правочинами (договір іпотеки, кредитний договір), які в свою чергу укладаються ОСОБА_2 в інтересах сім`ї та укладання їх відповідає вільному і спільному волевиявленню. Також указаною заявою ОСОБА_1 підтверджує факт роз?яснення правових наслідків укладання договорів та порядок звернення стягнення на нерухоме майно (т. 4 а.с. 271).

Крім того, як установлено Дніпровським апеляційним судом у постанові від 31 серпня 2021 року, ухваленій під час розгляду апеляційної скарги ОСОБА_2 на ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 вересня 2020 року, доводи апеляційної скарги про те, що оскаржуваною ухвалою суду можуть порушуватися права інших осіб стосовно спірного нерухомого майна, належними доказами у справі не підтверджуються.

При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового (частина друга статті 65 СК України).

За нормами сімейного законодавства умовою належності того майна, яке одержане за договором, укладеним одним із подружжя, до об?єктів спільної сумісної власності подружжя є визначена законом мета укладення договору - інтереси сім?ї, а не власні, не пов?язані із сім?єю інтереси одного з подружжя.

Отже, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім?ї, то , цивільні права та обов?язки за цим договором виникають в обох із подружжя, незважаючи на відсутність в законі прямої вказівки на солідарну відповідальність.

При вирішенні спору про порядок виконання подружжям зобов?язань, що виникають з правочинів, вчинених в інтересах сім?ї, суди повинні керуватися тим, що подружжя має відповідати за такими зобов?язаннями солідарно усім своїм майном.

Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2020 року у справі № 638/18231/15 (14-712цс19) та в ухвалі від 09 вересня 2020 року у справі № 452/926/16 (№ 14-127цс20).

Відповідно до п. 5.2. Іпотечного договору «Іпотекодержатель набуває права звернути стягнення на предмет іпотеки незалежно від настання строку виконання основного зобов`язання у наступних випадках: якщо у момент настання строку виконання зобов`язань за кредитним договором вони не будуть виконані, а саме: при повному або частковому неповерненні у встановлений кредитним договором строк суми кредиту; або при несплаті або частковій несплаті у встановлені кредитним договором строки сум процентів: або при несплаті або частковій несплаті у вставлені кредитним договором строки сум неустойки (пені, штрафних санкцій); у разі смерті Іпотекодавця».

Відповідно до п. 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов?язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/ії виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки.

Отже чинним законодавством України чітко передбачено право кредитора задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки в цілому.

Статтями 16, 386, 391 ЦК України передбачено, що власник вправі звернутись до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право.

Доказів звернення до суду ОСОБА_1 чи будь-якої іншої особи, після винесення постанови про опис та арешт майна боржника, про визнання права власності на іпотечне майно, позивачами не надано і судом не установлено.

По-третє, щодо порушень, на думку позивачів, правил підготовки та проведення торгів, зокрема недоведення приватним виконавцем до відома боржника інформації про результати оцінки та проведення оцінки об`єкту нерухомості за технічною документацією, яка не відповідає плану квартири, відсутність інформації про проведення прилюдних торгів у місцевих друкованих засобах масової інформації, неповідомлення приватним виконавцем боржника про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, стартової ціни реалізації майна тощо.

За змістом ч. 1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника. Копія постанови про опис та арешт майна (коштів) надається сторонам виконавчого провадження».

На виконання вказаних вище приписів Закону приватним виконавцем, після постановлення судом ухвали від 23 вересня 2020 року, 15 січня 2021 року винесена постанова про опис та арешт майна (коштів) боржника, якою описано та арештовано квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

3 огляду на ч. 1 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження.

Незважаючи на те, що боржникові було достовірно відомо про наявність виконавчого провадження, в якому у подальшому реалізовано нерухомість, що вбачається, поміж іншого, з ухвали Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 червня 2021 у справі № 2- 4573/11 за скаргою ОСОБА_2 на дії приватного виконавця, Боржник не здійснив жодних кроків для узгодження вартості майна з іншою стороною виконавчого провадження (доказів звернення боржника до стягувача у виконавчому проваджені не надано).

У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника (ч. 2 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження»).

У той же час, з абз. 2 ч. 3 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» убачається, що для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб?єкта оціночної діяльності - суб?єкта господарювання.

Оскільки сторони виконавчого провадження не повідомили приватного виконавця про визначену ними (узгоджену) вартість майна, 04 лютого 2021 року приватним виконавцем з метою визначення вартості майна призначено суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання, про що в дотримання вимог ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження» винесена відповідна постанова.

Поряд з цим, ч. 2 ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження» закріплено, що експертом або спеціалістом може бути будь-яка дієздатна особа, яка має необхідні знання, кваліфікацію та досвід роботи у відповідній галузі.

Таким чином, суб?єкт оціночної діяльності є особою, котра у порядку визначеному законодавством набула права на здійснення оцінки майна, тобто наявність кваліфікації та досвіду такої особи визнані компетентним органом державної влади, а тому ні Приватний виконавець, ані Підприємство не мали права ставити під сумнів звіт про оцінку Майна, за винятком випадку, якщо 6 учасник виконавчого провадження (боржник) надав би документи, що підтвердили б іншу (вищу) вартість Нерухомості до моменту реалізації Майна.

Особливої уваги заслуговує та обставина, що за змістом ч. 5 ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження», за недостовірну чи необ?єктивну оцінку майна суб?єкт оціночної діяльності - суб?єкт господарювання несе відповідальність у порядку, встановленому законом, а оцінювач - кримінальну відповідальність, про що він має бути попереджений виконавцем.

Ураховуючи наведене вище, до моменту притягнення такого оцінювача до кримінальної відповідальності у встановленому законом порядку або визнання неправомірними дій приватного виконавця, визнання оцінки нерухомості недійсною тощо, будь-які твердження про недостовірність чи необ?єктивну оцінку майна є безпідставними.

Згідно зі звітом про оцінку майна від 01 березня 2021 року, наданого суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання ОСОБА_14 , вартість арештованого вищезазначеного майна, становила 270 400 (двісті сімдесят тисяч чотириста) грн. без ПДВ. На виконання вимог статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» на адресу сторін виконавчого провадження 05 березня 2021 року за вих. № 1130 направлено листа, яким останніх повідомлено про вартість майна та роз`яснений порядок оскарження оцінки.

Частина 1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» відносить до прав сторони виконавчого провадження, зокрема, ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення.

У свою чергу, боржник не був позбавлений права ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження, зокрема, з повним звітом про оцінку майна, надати до моменту реалізації нерухомості звіт про оцінку майна, що складений іншим експертом (суб?єктом оціночної діяльності) та відображає іншу (вищу) вартість нерухомості, однак ані боржник, ані позивач ОСОБА_1 не скористалися такою можливістю взяти участь в процесі оцінки Майна.

Крім того, ч. 5 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» наділяє сторони правом, якщо вони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення.

Разом з цим, відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Таким чином, Законом України «Про виконавче провадження» також визначено питання підсудності під час оскарження рішень, дій чи бездіяльності виконавця, що свідчить про наявність судового контролю, зокрема, за процесом оцінки нерухомості, і як наслідок можливість учасника виконавчого провадження звернутися до суду для захисту власних прав та інтересів.

Зазначені вище приписи Закону кореспондуються із розділом VII ЦПК України (ст.ст. 447 453).

Користуючись указаним вище правом на оскарження, боржник звернувся до суду зі скаргою про визнання неправомірними дій приватного виконавця, однак ухвалою Новомосковського міськрайонного суду дніпропетровської області від 30 червня 2021 року у справі № 2-4573/11 боржникові відмовлено у задоволенні скарги на дії (рішення) приватного виконавця.

Крім того, наведені вище твердження узгоджуються із висновками, зробленими у постанові Верховного Суду від 02 травня 2018 року у справі № 910/10136/17, зокрема, що дії державного виконавця щодо визначення вартості майна боржника у виконавчому провадженні є підготовчими діями з метою проведення прилюдних торгів, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів та мають самостійний спосіб та строки оскарження, а відтак не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними, якщо їх не оскаржено та не визнано незаконними в зазначений спосіб.

Судом також ураховуються висновки, зроблені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 15 січня 2020 року у справі № 367/6231/16-ц, згідно з якими, порушення, допущені державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», до призначення прилюдних торгів, у тому числі щодо відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на майно, визначення вартості чи оцінки майна тощо (ст.ст. 18, 24-27, 32, 33, 55, 57 цього Закону), підлягають оскарженню в порядку, передбаченому цим Законом (зокрема, ч. 7 ст. 24, ч. 4 ст. 26, ч. 4 ст. 32, ч. 3 ст. 36, ч. 2 ст. 57, ст.ст. 55, 85 цього Закону).

Статтею 61 Закону України «Про виконавче провадження» установлено, що реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено обороноздатного майна та майна, зазначеної у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною.

Так, приватним виконавцем 15 березня 2021 року відповідно до вимог ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження», Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02 квітня 2012 року № 512/5 у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2832/5, Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 29 вересня 2016 року № 2831/5, здійснено публікацію щодо реалізації арештованого нерухомого майна, що є предметом іпотеки шляхом проведення електронних торгів через веб-сайт https://setam.net.ua в мережі Інтернет, реєстраційний номер лота № 470706. Проведення аукціону призначено на 14 квітня 2021 року.

19 березня 2021 року на адресу офісу приватного виконавця надійшла ухвала Дніпровського апеляційного суду від 23 лютого 2021 року у справі № 2-4573/11 (провадження 22-ц/803/3945/21), відповідно до якої відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 вересня 2020 року, якою в свою чергу задоволено подання приватного виконавця щодо вирішення питання про звернення стягнення на майно боржника, яке в установленому законом порядку за останнім не зареєстровано. На момент отримання вищезазначеної ухвали, майно вже перебувало на реалізації, як уже установлено судом вище, підстав для зупинення виконавчого провадження або зняття майна з електронних торгів не було.

Послідовність дій приватного виконавця та ДП «СЕТАМ», а також особливості процесу реалізації арештованого майна, деталізовані у Порядку, адже згідно з ч. 2 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження», порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України.

Зокрема, п. 3 розділу ІІ Порядку закріплено, що виконавець у строк не пізніше п?яти робочих днів після ознайомлення сторін із результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна готує проєкт заявки на реалізацію арештованого майна, який містить інформацію, передбачену абз. 3-16 п. 2 цього розділу.

Заявка на реалізацію арештованого майна подається разом із такими документами (в електронній або паперовий формі):

- копія виконавчого документа (паперова копія виконавчого документа, виданого у формі електронного документа), а в разі наявності зведеного виконавчого провадження довідка виконавця щодо загальної кількості виконавчих документів та суми, що підлягає стягненню за ними;

- копія постанови про опис та арешт майна боржника, а у разі якщо опис та арешт майна проводили до набрання чинності Законом України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» - копія акта опису та арешту майна боржника;

- копії документів, що підтверджують вартість (оцінку) майна (повідомлення сторін про визначення вартості майна, акт виконавця про визначення вартості майна або звіт суб?єкта оціночної діяльності - суб?єкта господарювання про оцінку майна, строк чинності якого відповідає вимогам ч. 6 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження»);

- у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, - копія дозволу органів опіки та піклування або відповідне рішення суду;

- копії документів, що підтверджують наявність (відсутність) чинних обтяжень майна.

Наведені вище норми Порядку вказують на те, що дії приватного виконавця щодо подання заявки обмежені винятково поданням документів, що перелічені у Порядку.

Поряд з цим, абз. 3 п. 4 розділу II Порядку передбачено, що приватний виконавець самостійно формує і перевіряє заявку та документи щодо передання майна на реалізацію на відповідність вимогам законодавства та після встановлення відповідності документів таким вимогам підписує (за допомогою кваліфікованого електронного підпису із застосуванням засобів кваліфікованого електронного підпису, які мають вбудовані апаратно-програмні засоби, що забезпечують захист записаних на них даних від несанкціонованого доступу, від безпосереднього ознайомлення із значенням параметрів особистих ключів та їх копіювання або власноруч у випадку, передбаченому п. 4 розділу І Порядку) заявку на реалізацію арештованого майна та надсилає її разом із документами, передбаченими абз. 4 - 8 п. 3 розділу ІІ Порядку, в електронному вигляді через особистий кабінет приватного виконавця для внесення інформації про проведення електронних торгів (торгів за фіксованою ціною) до Системи.

На виконання наведених вище приписів Порядку приватним виконавцем було подано заявку на реалізацію майна разом із відповідними документами. Невідповідність змісту заявки вимогам законодавства судом не установлена.

Організатор перевіряє повноту заповнення заявки. У разі невідповідності заявки вимогам, передбаченим пунктом 2 цього розділу, Організатор через особистий кабінет відділу державної виконавчої служби (приватного виконавця) повідомляє начальника відділу державної виконавчої служби (приватного виконавця) про необхідність усунення недоліків протягом трьох робочих днів (абз. 5 п. 4 розділу ІІ Порядку).

Отже, ДП "СЕТАМ" виконує функції Організатора електронних торгів, який діє винятково в межах повноважень, визначених Порядком, розміщуючи інформацію в системі електронних торгів на підставі документів, поданих приватним виконавцем. Виконання таких функцій з порушенням чинного законодавства судом під час розгляду цієї справи не установлено.

Щодо розміщення інформації про проведення спірних електронних торгів у засобах масової інформації, суд зазначає, що твердження позивачів про відсутність такої інформації спростовується копіями оголошень у відповідних засобах масової інформації, що містяться у матеріалах виконавчого провадження (т. 4 а.с. 362-363, 364-365).

Крім того, обізнаність позивача ОСОБА_2 про проведення електронних торгів 14 квітня 2021 року підтверджується долученим ним листом ДП «Сетам» від 19 березня 2021 року, направленим йому засобами поштового зв`язку 24 березня 2021 року, копія якого подана позивачем разом з позовом до суду 26 квітня 2021 року. При цьому з огляду на строки перебігу поштових відправлень відповідно до встановлених наказом Міністерства інфраструктури України № 958 від 28 листопада 2013 року Нормативів і нормативних строків пересилання рекомендованих поштових відправлень, такий лист мав бути доставлений боржникові 29 березня 2021 року, тобто до дати проведення електронних торгів. Доказів зворотного позивачами суду надано не було.

Наведені вище обставини указують на те, що жодних порушень прав позивачів на електронних торгах не відбулося, а завдяки реалізації майна були задоволені вимоги стягувача та досягнута мета виконавчого провадження - виконання рішення суду.

Водночас, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року в справі № 910/856/17 зроблено висновок, що правова природа процедури реалізації майна на електронних торгах полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника електронних торгів, та складанні за результатами їх проведення акта про проведення електронних торгів, що передбачено п. 8 розділу X Порядку, та вказано, що акт про проведені електронні торги є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно у випадках, визначених законодавством. Тобто вказаний акт є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на прилюдних торгах, а отже, є договором.

Поряд з цим, ч. 4 розділу X Порядку передбачено, що після повного розрахунку переможця за придбане майно (у тому числі сплати винагороди за організацію та проведення електронних торгів) на підставі протоколу про проведення електронних торгів та платіжного документа, що підтверджує сплату додаткової винагороди за організацію та проведення електронних торгів (у випадку, якщо майно реалізувалося за ціною, вищою стартової), виконавець протягом п`яти робочих днів складає акт про проведені електронні торги. Державний виконавець додатково затверджує акт про проведені електронні торги у начальника відділу, якому він безпосередньо підпорядкований.

Отже, реалізація майна на електронних торгах належить до угод купівлі-продажу та оформлюється актом про проведені електронні торги.

З огляду на ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відтак, ч. 1 ст. 215 ЦК України однозначно і безальтернативно визначає період у часі, під час якого недодержання стороною (сторонами) передбачених законом вимог призводить до недійсності правочину, і таким періодом є саме момент вчинення правочину.

Окрім того, наведені вище приписи узгоджуються з висновками зробленими у постанові Верховного Суду від 13 березня 2018 року у справі № 911/494/17, а саме, що вирішуючи спір про визнання електронних торгів недійсними, необхідно встановити чи мало місце порушення вимог порядку та інших норм законодавства під час проведення електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати електронних торгів.

За таких обставин ДП СЕТАМ як організатор електронних торгів, здійснило всі передбачені законодавством дії для реалізації майна, а тому підстави для визнання електронних торгів недійсними відсутні, адже за наявних обставин така позовна вимога не узгоджується із ч. 1 ст. 215 ЦК України.

Інші доводи та аргументи сторін, наведені в заявах по суті справи, та подані письмові докази самі по собі та в їх сукупності не мають вирішального значення для розгляду цієї справи, а тому не враховуються судом при ухваленні рішення та не оцінюються.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов є необґрунтованим і задоволенню не підлягає, під час розгляду справи судом установлено, що проведенні виконавчі дії та вжиті відповідні заходи примусового виконання здійснені з дотримання вимог діючого законодавства, в тому числі Закону України «Про виконавче провадження», Закону України «Про іпотеку» та Інструкції з організації примусового виконання рішень, а відповідні процесуальні документи винесені без порушень, та відповідають всім вимогам та порядку їх оформлення; і не установлено судом порушення вимог Порядку та інших норм законодавства під час проведення електронних торгів, зокрема такі, що вплинули б на результати електронних торгів, або потягли порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати електронних торгів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 81, 82, 141, 142, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Державного підприємства «СЕТАМ», Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжи Олександра Володимировича, ОСОБА_4 , треті особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Приватний нотаріус Новомосковського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Носенко Андрій Григорович, про визнання електронних торгів недійсними, витребування майна із чужого незаконного володіння відмовити.

Судові витрати віднести на рахунок учасників процесу, що їх понесли.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

- ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_3 ;

- ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_3 ;

- приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжа Олександр Володимирович, РНОКПП НОМЕР_5 , 49005, м. Дніпро, вул. Самарського Якова, буд. 6, прим. 15, оф. 3;

- Державне підприємство «СЕТАМ», , 01001, м. Київ, вул. Стрілецька, 4-6;

- ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_6 , АДРЕСА_4 ;

- ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_7 , АДРЕСА_5 ;

- ОСОБА_5 , РНОКПП невідомий, АДРЕСА_6 ;

- ОСОБА_6 , РНОКПП невідомий, АДРЕСА_7 ;

- приватний нотаріус Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Носенко Андрій Григорович, РНОКПП невідомий, АДРЕСА_8 ;

Рішення суду складено і підписано 02 жовтня 2024 року.

Суддя Г.Є. Майна