Справа № 293/1183/24
Провадження № 2/293/505/2024
УХВАЛА

25 вересня 2024 рокуселище Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі судді Лось Л.В.

за участі секретаря судового засідання Артемчук Т.В.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3 , ордер серії АМ № 1099139від 04.09.2024

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Черняхів справу за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Органу опіки та піклування Черняхівської селищної ради

про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини та визначення способів участі батька у вихованні дитини

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини та визначення способів участі батька у вихованні дитини, за змістом якої просить:

- зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні дитини ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визначити наступний порядок спілкування з сином:

- ОСОБА_1 має право на спілкування з ОСОБА_1 два дні на тиждень: один день - субота з 09 год 00 хв до 21 год 00 хв; другий день визначається домовленістю між позивачем та відповідачем окремо кожного тижня шляхом письмової домовленості, та зобов`язується вчасно повертати сина матері у визначений за спільною домовленістю час;

- спілкування з ОСОБА_1 має відбуватися на території фактичного проживання Позивача або на його розсуд;

- в разі виїзду за межі Житомирської області на тривалий період (більше 7 днів), зобов`язати відповідача повідомляти позивача про термін від`їзду, місце перебування сина шляхом письмового повідомлення (особисто вручити повідомлення або надіслати цінним листом з описом та повідомленням) не пізніше ніж за 10 днів перед від`їздом та повертати сина у визначений за спільною домовленістю час.

12.08.2024 суд у порядку ч. 8 ст. 187 ЦПК України сформував запит в ЄСІТС "Електронний суд" та отримав відповідь з ЄДДР № 734562 від 12.08.2024 щодо зареєстрованого місця проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою від 13.08.2024 суд залишив позовну заяву ОСОБА_1 без руху та надав позивачу 7-денний строк для усунення недоліків позову, вказаних в мотивувальній частині ухвали.

Ухвалою від 26.08.2024 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Розгляд справи постановив здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначивши 25 вересня 2024 року об 11:00 год.

Пунктом 10 ухвали від 26.08.2024 суд зобов`язав третю особу до 24.09.2024, відповідно до положень ч.5 ст. 19 СК України подати суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

10.09.2024 за вх. №5329 на адресу суду від імені та в інтересах відповідача ОСОБА_2 адвокат Антонович О.С. направила відзив на позов з клопотанням про закриття провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст. 255 ЦПК України.

13.09.2024 на адресу суду від третьої особи надійшло рішення Черняхівської селищної ради №108 від 29.08.2024 та заява про проведення розгляду справи у відсутності представника органу опіки а піклування Черняхівської селищної ради.

17.09.2024 на адресу суду позивач направив відповідь на відзив.

Вирішуючи клопотання про про закриття провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст. 255 ЦПК України суд зазначає про наступне.

Так, подане клопотання відповідача мотивоване тим, що 21.08.2024 на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Черняхівської селищної ради розглянута заява позивача про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини та визначення способів участі у вихованні дитини, за результатами якого орган опіки та піклування визначив порядок спілкування позивача з дитиною двічі на тиждень за попередньою домовленістю батьків, з урахування стану здоров`я, потреб та інтересів дитини.

Зауважує, що органом опіки та піклування визначено порядок спідкування позивача з дитинюо.

Зазначає, що таке рішення органу опіки та піклування позивачем не оскаржується, тому вважає що предмет спору між сторонами відсутній, відтак тому просить провадження у справі закрити на підставі п.2 ч.1 ст. 255 ЦПК України.

Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні підтримали клопотання про закриття провадження у справі у повному обсязі з підстав, викладених у клопотанні.

Позивач в судовому засіданні заперечив щодо клопотання про закриття провадження у справ.

Вказав, що з рішенням органу опіки та піклування не погоджується та просить суд визначити порядок спідкування позивача з дитиноюсамей таки , про який позивач просить у своєму позові.

Вважає, що відповідач відповідно до визначеного органом опіки та піклування способу спілкування з дитиною буде чинити позивачу перешкоди, оскільки такий графік не є конкретним.

Таким чином позивач вважажє, що спір між сторони існує та існував на момент звернення до суду, тому у задоволення клопотання про закриття провадження у справі просив відмовити.

Вислухавши позицію сторін, вивчивши подане клопотання та додані документи суд дійшов таких висновків.

Вичерпний перелік підстав для закриття провадження у справі визначений у статті 255 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України).

Закриття провадження у справі це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після відкриття провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Пунктом 2 частини 1 статті 255 ЦПК України, на яку посилається сторона відповідача, визначено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Поняття "юридичного спору" має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття "спір про право" (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття "спору про право" має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Положеннями статті 2 ЦПК України регламентовано, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Предмет спору це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто правові підстави позову це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

В обґрунтуванні позовних вимог, позивач посилається на те, що відповідач перешкоджає батьку спілкуватися з сином, шляхом визначення дат і часу побачень керуючись власними інтересами.

Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів (частина 1 статті 15 Закону України "Про охорону дитинства").

Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини (частина 2 статті 15 Закону України "Про охорону дитинства").

Контакт з дитиною реалізація матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини (абзац 21 статті 1 Закону України "Про охорону дитинства").

Згідно зі статтею 154 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки мають право звертатися до суду, органів державної влади, органів місцевого самоврядування та громадських організацій за захистом прав та інтересів дитини, а також непрацездатних сина, дочки як їх законні представники без спеціальних на те повноважень.

Батьки мають право звернутися за захистом прав та інтересів дітей і тоді, коли відповідно до закону вони самі мають право звернутися за таким захистом.

Відповідно до частини 2 статті 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

Відповідно до статей 15, 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення дії, яка порушує право.

Представником відповідача наведено аргументи у клопотанні, що наразі усунуто перешкоди у спілкування батька з дитиною та рішенням виконавчим комітетом селищної ради на засіданні комісії з питань захисту прав дитини, визначено порядок спілкування позивача з дитиною двічі на тиждень за попередньою домовленістю батьків, з урахування стану здоров`я, потреб та інтересів дитини.

Натомість за викладеними в постанові Верховного суду (Касаційний цивільний суд) від 01.04.2020 у справі N 686/667/17 висновками слідує, що "відповідно до частин 1, 3 статті 19 СК України у випадках, передбачених цим кодексом, особа має право на попереднє звернення за захистом своїх сімейних прав та інтересів до органу опіки та піклування. Звернення за захистом до органу опіки та піклування не позбавляє особу права на звернення до суду.

З огляду на вищевикладене, враховуючи характер спірних правовідносин,зважаючи на те, що позивач вказує на існування спору між сторонами, суд вважає, що у задоволенні клопотання представника відповідачки про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 5, 12, 13,79,81, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі у зв"язку з відсутністю предмета спору на підставі п.2 ч.1 ст. 255 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали складений та підписаний: 30.09.2024.

Суддя Людмила ЛОСЬ