Номер провадження № 2-з/521/181/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2024 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду міста Одеси Шевчук Н.О. розглянувши заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), інші учасники справи, зазначені заявником: відповідачі: ОСОБА_2 (( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), Товариство з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» (65048, м. Одеса, вул. Пушкінська, 36, офіс 308, ), третя особа Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Бондарев Роман Володимирович (65048, Одеська обл., м. Одеса, вул. Пушкінська, 36, офіс 313) про забезпечення позову до подання позовної заяви

ВСТАНОВИВ:

30.09.2024 року до Малиновського районного суду надійшла заява ОСОБА_1 , відповідачі: ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс», третя особа Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Бондарев Роман Володимирович, у якій заявник просив суд: зупинити продаж нерухомого майна на аукціоні, який призначено на 02.10.2024 року о 9 год. 00 хв. (номер лоту 559804), а саме: квартири АДРЕСА_2 ; заборонити Державному підприємству «Сетам», іншим особам здійснювати будь-які дії, спрямовані на відчуження квартири АДРЕСА_2 ,номер лоту 559804, аукціон, які призначено на 02.10.2024 року, здійснювати будь-які дії, спрямовані на проведення, оформлення результатів таких торгів, складання, підписання, надсилання протоколів та актів про такі торги.

Зокрема, обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову до його пред`явлення, заявник вказав, що спірна квартира є спільною сумісною власністю подружжя, яка придбана заявником та ОСОБА_2 за спільні кошти, відтак відчуження належної позивачу частки на електронних торгах без його згоди є порушенням прав заявника як співвласника вказаного майна.

Також заявник наголосив, що предметом спору є визнання права власності на частки майна (квартири), яка зареєстрована за відповідачем ОСОБА_2 , яке є спільною сумісною власністю та знаття арешту з частки майна позивача, при цьому, заявник зазначив, що має намір звернутися до суду із позовною заявою про визнання права власності та знаття арешту з майна.

01.10.2024 року заява ОСОБА_1 про забезпечення позову до його пред`явлення надійшла у провадження судді Малиновського районного суду міста Одеси Шевчук Н.О.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, суд вважає, що заяву слід повернути, виходячи з такого.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову та приймаючи відповідне рішення, суд зобов`язаний враховувати обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, та зазначені ним докази, що підтверджують кожну обставину.

Згідно до ст. 151 ЦПК України: заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Так, обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову до його пред`явлення, заявник аргументував свою позицію вимогами п. 5 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, тобто фактично просив зупинити продаж арештованого майна через платформу «Сетам, а також заборонити іншим особам здійснювати будь-які дії щодо відчуження такого майна.

Проте, на підтвердження вказаного, заявник не надав суду жодних доказів, зокрема витягу з Державного реєстру заборон відчуження нерухомого майна, які б свідчили, що майно, продаж якого останній просить зупинити, є арештованим та на якій правовій підставі (виконання рішення суду, виконавчого напису нотаріуса, постанови виконавця в рамках відповідного виконавчого провадження про накладення арешту тощо), що у даному разі унеможливлює суд встановити необхідні відомості, потрібні для забезпечення позову, а саме: здійснення оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками справи. Тобто вирішити ті питання, які необхідні здійснити суду під час розгляду заяви про забезпечення позову.

Окрім наведеного, суд зазначає, що п. 5 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, на яку посилається заявник, регламентує, що позов забезпечується зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Отже можливість застосування згаданої норми процесуального закону виникає у суду у разі звернення особи до суду з одночасними вимогами про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Проте, як встановлено судом, заявником до суду на час вирішення питання про прийняття заяви про забезпечення позову, позовну заяву про визнання за позивачем права власності на майно та зняття з нього арешту не скеровано, що, у відповідності до вимог чинного процесуального законодавства виключає можливість розгляду такої заяви про забезпечення позову, оскільки норма п. 5 ч. 1 ст. 150 ЦПК включає в себе відповідну умову щодо розгляду вимог заявника про зупинення продажу арештованого майна, таку як обов`язкове подання позовної заяви з відповідними вимогами.

Відповідно до вимог ч. 10 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернути, оскільки її подано з порушенням норм ст. 151 ЦПК України.

Керуючись ст. 149, 150-153 ЦПК України, Малиновський районний суд міста Одеси

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), інші учасники справи, зазначені заявником: відповідачі: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), Товариство з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» (65048, м. Одеса, вул. Пушкінська, 36, офіс 308, ), третя особа Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Бондарев Роман Володимирович (65048, Одеська обл., м. Одеса, вул. Пушкінська, 36, офіс 313) про забезпечення позову до подання позовної заяви повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви про забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню до суду із такою заявою після усунення умов, що стали підставою для її повернення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня складання ухвали.

Повний текст ухвали складено та підписано 01.10.2024 року.

Суддя Н.О. Шевчук