КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи № 274/7562/23 Головуючий у суді першої інстанції - Бабич Н.Д
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Яворського М.А. (суддя-доповідач), Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 , на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 01 травня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Автокредит плюс» про стягнення страхового відшкодування,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ПрАТ «СГ «ТАС», третя особа ТОВ «Автокредит плюс» про стягнення страхового відшкодування, відповідно до якого просила стягнути з відповідача на свою користь 220 000 грн страхового відшкодування та судові витрати.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 02 грудня 2021 року між ТОВ «Автокредит плюс» та нею було укладено публічний договір про надання фінансового лізингу № APZR54847. Предметом лізингу за вищевказаним договором є автомобіль «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_1 .

02 грудня 2021 року, між нею та ПрАТ «СГ «ТАС», укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № FA-00172161, вигодонабувачем за вказаним договором визначено ТОВ «Автокредит плюс».

Предметом договору є майнові інтереси з приводу володіння, користування та розпорядження транспортного засобу «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_1 . Страхова сума визначена сторонами у розмірі 220 000 грн.

08 лютого 2022 року о 05:17 год. за адресою: 9250 Ваасмюнстер А 14-Е17 напрямок руху (RI) Автверпен (кр 791.1), Бельгія, відбулась ДТП за участі автомобіля марки «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля «Рено», д.н.з НОМЕР_2 (Бельгія) з причепом марки «Kassbohrer maxima», д.н.з. НОМЕР_3 (Бельгія), під керуванням ОСОБА_4 .

Внаслідок вказаної ДТП, транспортний засіб «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_1 , отримав технічні пошкодження та ремонту не підлягає.

13 лютого 2023 року ОСОБА_3 подав до ПрАТ «СГ «ТАС» заяву про обставини ДТП, у якій зазначив, що причиною настання ДТП було недотримання ним під час руху безпечної дистанції.

31 березня 2023 року листом № 04736 ПрАТ «СГ «ТАС» відмовило у виплаті страхового відшкодування за фактом ДТП, що мало місце 08 лютого 2023 року через порушення страхувальником п. 7.2 та п. 10.1.12 договору FA-00172161.

У відповідності до звіту № 1529/23 вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_1 , внаслідок пошкодження під час ДТП приймається рівним дійсним (ринкової) вартості автомобіля на момент дослідження без врахування аварійних пошкоджень і становить 352 399,01 грн.

Вартість працездатних та ліквідних складових автомобіля «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_1 , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу та коефіцієнт ліквідності за мінусом вартості робіт по їх демонтажу та вартості металобрухту складових, які залишились складає 3 254,33 грн.

На підставі вищевикладеного просив стягнути з відповідача суму страхового відшкодування в розмірі 220 000,00 грн.

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 08 листопада 2023 року справу передано за підсудністю до Святошинського районного суду м. Києва.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, представник ОСОБА_1 - адвокат Васечко Ю.А. подав апеляційну скаргу, яку мотивовано тим, що незалежно від строків повідомлення страховика, сам по собі факт несвоєчасного повідомлення не може бути підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування.

Наголошує, що несвоєчасне повідомлення про настання страхової події не призвело до неможливості встановити страховику обставини події, що мала місце, оскільки компетентними органами Бельгії було видано відповідну довідку про участь застрахованого автомобіля у ДТП.

Апелянт звертає увагу, що причиною ДТП було недотримання безпечної дистанції водієм ОСОБА_3 , який керував застрахованим автомобілем, внаслідок чого відбулось зіткнення, а не експлуатація у зимовий період автомобіля на літніх шинах. Таким чином вважає, що відмова у виплаті страхового відшкодування незаконною, оскільки відсутній причинно - наслідковий зв`язок між ДТП, як страховим випадком та встановленими на автомобілі шинами, що свідчить про безпідставне застосування п. 10.1.12 договору страхування, як підстави для відмови у виплаті страхового відшкодування.

Помилковим є посилання суду, що вигодонабувачем за договором добровільного страхування наземного транспорту визначено ТОВ «Автокредит плюс», а доказів що воно уповноважило ОСОБА_1 , отримати страхове відшкодування матеріали не містять.

Вигодонабувач за договором залучено до справи в якості третьої особи на стороні позивача без самостійних вимог на предмет спору. Крім того, ТОВ «Автокредит плюс» було обізнане про наявність спору, предметом якого є страхове відшкодування, оскільки отримувало копію ухвали про відкриття провадження про розгляд справи та копію позовної заяви. Заперечень щодо стягнення на користь ОСОБА_1 страхового відшкодування з боку третьої особи не надходило.

Також зазначає, що помилковим є посилання суду в оскаржуваному рішенні на положення Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки у даній справі правовідносини виникли з договору добровільного страхування, а відтак застосування до даних правовідносин положень закону, який регулює обов`язкове страхування не відповідає правовій природі.

Відзив на апеляційну скаргу на адресу апеляційного суду не надходив.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 3 ст. 369 ЦПК України, з урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути апеляційні скарги, зазначені в частинах першій та другій цієї статті, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Апеляційний суд враховує, що було прийнято Закон України «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України та Кодексу адміністративного судочинства України щодо гарантування права на судовий захист у малозначних спорах», згідно з яким статтю 369 ЦПК України було викладено в новій редакції.

Відповідно до Прикінцевих положень вказаного вище закону, передбачено, що цей Закон набирав чинності з дня, наступного за днем його опублікування. Установлено, що позовні заяви і апеляційні скарги, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Враховуючи вищевикладене, а також факт того, що апеляційну скаргу подано до набрання чинності вказаним вище законом, а також оскільки із матеріалів справи не вбачається обставин, які б унеможливлювали розгляд справи без повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції в цілому відповідає вказаним вимогам закону виходячи з наступного.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 02 грудня 2021 року між ТОВ «Автокредит плюс» та ОСОБА_1 було укладено публічний договір про надання фінансового лізингу №APZR54847. Предметом лізингу за вищевказаним договором є автомобіль «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_1 .

02 грудня 2021 року між ОСОБА_1 та ПрАТ «СГ «ТАС» укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № FA-00172161, вигодонабувачем за вказаним договором визначено ТОВ «Автокредит плюс». Предметом договору є майнові інтереси з приводу володіння, користування та розпорядження транспортного засобу «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_1 .

08 лютого 2022 року о 05:17 год. за адресою: 9250 Ваасмюнстер А 14-Е17 напрямок руху (RI) Автверпен (кр 791.1), Бельгія, відбулась ДТП за участі автомобіля марки «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля «Рено», д.н.з НОМЕР_2 (Бельгія) з причепом марки «Kassbohrer maxima», д.н.з. НОМЕР_3 (Бельгія), під керуванням ОСОБА_4 . Внаслідок вказаної ДТП, було пошкоджено транспортний засіб «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_1 .

13 лютого 2023 року, ОСОБА_3 подав до ПрАТ «СГ «ТАС» заяву про обставини ДТП.

31 березня 2023 року листом № 04736 ПрАТ «СГ «ТАС» відмовило у виплаті страхового відшкодування за фактом ДТП, що мало місце 08 лютого 2023 року через порушення страхувальником п. 7.2 та п. 10.1.12 договору FA-00172161.

У відповідності до звіту № 1529/23 вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_1 , внаслідок пошкодження під час ДТП приймається рівним дійсним (ринкової) вартості автомобіля на момент дослідження без врахування аварійних пошкоджень і становить 352 399,01 грн, Вартість працездатних та ліквідних складових автомобіля "Фольксваген", д.н.з. НОМЕР_1 , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу та коефіцієнт ліквідності за мінусом вартості робіт по їх демонтажу та вартості металобрухту складових, які залишились складає 3254,33 грн.

У відповідності до договору FA-00172161 страхова сума складає 220 000,00 грн. Вигодонабувачем за даним договором є ТОВ «Автокредит плюс» в особі директора ОСОБА_5 .

Відповідно до умов п. 7.2. Договору потрібно негайно безпосередньо з місця події, але в будь-якому випадку, не пізніше 2 годин з моменту настання події зателефонувати в Контакт-центр Страховика ти дотримуватись інструкцій Страховика за номером: , , (вартість дзвінків згідно з тарифами Вашого оператора).»

Відповідно до Телефонограми № Т-00/003094 від 10 лютого 2023 року. Контакт-Центру «А Т «СГ «ТАС» (приватне), дзвінок було здійснено о 10 год. 41 хв. 10 лютого 2023 року. ОСОБА_1 та не з місця настання події, тим часом як ДТП сталася 08 лютого 2023 року, тобто умову п 7.2. Договору виконано не було.

Відповідно до п. 14.4. Договору несвоєчасне повідомлення (або повідомлення з порушенням умов цього Договору) Страхувальником (Водієм ТЗ, Застрахованою особою або їх уповноваженими представниками) Страховика про настання страхового випадку (крім випадку, коли Страхувальник не мав фізичної можливості своєчасно здійснити це повідомлення виключно за станом здоров`я Страхувальника/Застрахованої особи, що має бути документально підтверджено медичним закладом) або створення Страховикові перешкод у визначенні характеру, причин, обставин та розміру збитків.

Відповідно до п. 9.22. Договору страховий випадок - передбачена Договором подія, яка відбулась і з настанням якої виникає обов`язок Страховика здійснити страхову виплату/виплату страхового відшкодування за Договором Страхувальнику або іншій, визначеній Договором особі.

Згідно з умовами п. 10 Договору до страхових випадків не відносяться і виплати страхового відшкодування (страхові виплати) не проводяться (по всіх видах страхування), якщо збиток настав опосередковано або внаслідок (загальні виключення»:

- п. 10.1.12 використання ЗТЗ зі зношеними шинами, тобто залишкова висота малюнка протектора тин не відповідає нормам, встановленим чинним законодавством України, або невідповідними сезону експлуатації шинами - в літній сезон встановлено шини зимові або в зимовий сезон встановлено шини літні. За даним Договором зимовим сезоном вважається період з 15 листопада до 15 березня, а літнім сезоном вважається період з 15 травня. Умови даного пункту діють лише для легкових транспортних засобів, якщо страховий випадок відбувся з вини Водія.

Дана дорожньо-транспортна пригода відбулася внаслідок недотримання безпечної дистанції водія автомобіля «Фольксваген Гольф» н. з. НОМЕР_1 , ОСОБА_3 .

Згідно Акту огляду застрахованого автомобіля «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_1 від 15 лютого 2023 року та фотододатків до нього, представником Страховика було зафіксовано, що на одній осі авто встановлено шини з різним малюнком протектора, а саме на передньому правому колесі встановлена гума з літнім типом протектора, що є порушенням норм експлуатації та суперечить Правилам Дорожнього Руху та умовам Договору страхування, згідно яких дата настання ДТП від 08 лютого 2023 року, вважається зимовим періодом.

Відповідно до п. 14.7. Договору причини відмови у виплаті страхового відшкодування є невиконання або неналежне виконання Страхувальником та/або Вигодонабувачем та/або представником Страхувальника/Вигодонабувача та/або Водієм своїх обов`язків, визначених ним Договором.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , мотивував своє рішення тим, що страховик АТ «СГ «ТАС» (приватне) несвоєчасно був повідомлений про настання страхового випадку без поважних на те причин у строк, встановлений договором, а саме протягом 24 годин після настання страхового випадку, у зв`язку з чим страховик правомірно відмовив їй у виплаті страхового відшкодування.

Суд зазначив, що згідно умовами п. 10 договору до страхових випадків не відносяться і виплати страхового відшкодування (страхові виплати) не проводяться (по всіх видах страхування), якщо збиток настав опосередковано або внаслідок (загальні виключення): п. 10.1.12 використання ЗТЗ зі зношеними шинами, тобто залишкова висота малюнка протектора тин не відповідає нормам, встановленим чинним законодавством України, або невідповідними сезону експлуатації шинами - в літній сезон встановлено шини зимові або в зимовий сезон встановлено шини літні. За даним Договором зимовим сезоном вважається період з 15 листопада до 15 березня, а літнім сезоном вважається період з 15 травня. Умови даного пункту діють лише для легкових транспортних засобів, якщо страховий випадок відбувся з вини Водія.

Крім того, вказав, що вигодонабувачем за договором добровільного страхування визначено ТОВ «Автокредит плюс», а матеріали справи не містять доказів, що ТОВ «Автокредит плюс» уповноважив позивача для отримання страхового відшкодування.

Апеляційний суд не в повній мірі погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із частиною 1 статті 6 Закону України «Про страхування» добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

Частиною 1 статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до частини 1 статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно зі статтею 979 ЦК України та згідно з частиною 1 статті 16 Закону України «Про страхування» за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до частини 2 статті 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Як передбачено пунктом 3 частини 1 статті 988 ЦК України, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Згідно із частиною 1 статті 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводяться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта, що складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, визначеній страховиком.

Пунктом 5 частини 1 статті 989 ЦК України визначено, що страхувальник зобов`язаний повідомити страховика про настання страхового випадку у строк, встановлений договором.

За положеннями частини 1 статті 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків (пункт 5 частини 1 статті 991 ЦК України).

Як вбачається з умов договору добровільного страхування наземного транспорту № FA-00172161, укладеного 02 грудня 2021 року, між страхувальником - ОСОБА_1 та страховиком - ПрАТ «СГ «ТАС», підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування є несвоєчасне повідомлення страхувальником страховика про настання страхового випадку, у тому числі в телефонному режимі, без поважних на це причин, які підтверджені документально або створення страховикові перешкод у визначенні характеру, причин, обставин та розміру збитків (пункт 14.4 частини 2 договору добровільного страхування наземного транспорту).

При настанні події, що має ознаки страхового випадку страхувальник/ водій/вигодонабувач зобов`язані безпосередньо з місця події або з місця виявлення пошкоджень застрахованого транспортного засобу, але в будь-якому випадку не пізніше 24 годин з моменту настання події, що має ознаки страхового випадку/моменту виявлення пошкоджень застрахованого транспортного засобу, повідомити в Контакт-центр страховика таку інформацію (номер договору, обставини настання випадку, пошкодження, заподіяні ЗДЗ та/або ЗДО, місце події та місце знаходження застрахованого транспортного засобу, іншу інформацію на вимогу страховика) та дотримуватись інструкцій страховика. Перевищення зазначеного строку є припустимим лише у випадку, якщо страхувальник/водій не мав фізичної можливості своєчасно здійснити таке повідомлення, що має бути документально підтверджено (пункт 11.2 частини 2 договору).

Отже, судом встановлено, страхувальником ОСОБА_1 не було своєчасно повідомлено страховика АТ «СГ «ТАС» (приватне) про настання страхового випадку, про що не заперечує сторона позивача.

Разом з тим, колегія суддів не повністю погоджується із висновком суду першої інстанції, щодо правомірності відмови у виплаті страхового відшкодування із підстав не своєчасного повідомлення страховика про настання страхового випадку, виходячи із наступного.

Так, дійсно пунктом 14.4 частини 2 договору добровільного страхування наземного транспорту передбачено, що не своєчасне повідомлення страховика є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування.

Пунктом 7.2 вказаного вище Договору страхування визначено, що в разі настання страхового випадку, страхувальник/вигодонабувач безпосередньо з місця події, або з місця виявлення пошкодженого ЗТЗ, але в будь якому випадку не пізніше 24 годин з моменту настання події, що має ознаки страхового випадку/моменту виявлення пошкодження ЗТЗ, повідомити в Контакт-центр Страховика та дотримуватись інструкцій Страховика за номером: , , (вартість дзвінків згідно з тарифами Вашого оператора).

Як встановлено судом першої інстанції, відповідно до Телефонограми № Т-00/003094 від 10 лютого 2023 року. Контакт-Центру «АТ «СГ «ТАС» (приватне), дзвінок було здійснено о 10 год. 41 хв. 10 лютого 2023 року ОСОБА_1 .

Таким чином із матеріалів справи вбачається, що дійсно страхувальником/ вигодонабувачем не виконання п. 7.2 умов договору добровільного страхування.

Разом із тим Касаційний цивільний суд в складі Верховного Суду, розглядаючи цивільну справу №227/3573/16-ц у своїй постанові від 21 серпня 2018 року зробив правовий висновок, що неповідомлення страховика саме по собі без встановлення усіх обставин справи не може бути підставою відмови у виплаті страхового відшкодування».

Як вбачається із матеріалів справи, що переглядається в апеляційному порядку сам факт події мав місце за межами України, а саме на території муніципалітету Ваасмюнстер на автодорозі А 14- Е17 напрямок руху (RI) Автверпен (кр 791.1), Бельгія, на території Бельгії.

Сам факт настання вказаної події задокументовано правоохоронними органами - дорожньою поліцією провінції Східна Фландрія м.Гент та видано відповідну довідку про ДТП, тобто учасником події, водієм ЗТЗ ОСОБА_3 було дотримано умов п.7.2.1 Договору добровільного страхування, в частині повідомлення компетентних правоохоронних органів.

Також із матеріалів справи вбачається, що зразу ж після повернення пошкодженого ЗТЗ до України, ОСОБА_3 13 лютого 2023 року було подано до страховика відповідну заяву про обставини події та надано для огляду пошкоджений транспортний засіб.

Таким чином доводи апеляційної скарги про те, що несвоєчасне повідомлення позивачкою про настання страхової події не призвело до неможливості встановити страховику обставини події, оскільки компетентними органами Бельгії було видано відповідну довідку про участь у ДТП, колегія судів приймає до увагу та визнає обґрунтованими, оскільки за умовами договору добровільного страхування наземного транспорту страхувальник (водій, вигодонабувач), якщо подія сталася поза межами території України, Страхувальник зобов`язаний письмово надати Страховику заяву про настання події не пізніше 3 (трьох) робочих днів з дати повернення в Україну.

Проте колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо обґрунтованості відмови страховика у виплаті страхового відшкодування у зв`язку із експлуатацією застрахованого транспортного засобу із шинами не по сезону.

Відповідно до умов чинного законодавства України пневматичні шини для легкових автомобілів підлягають обов`язковій сертифікації. Також, умовами п. 3.1.5 Національного стандарту України "Єдині технічні приписи щодо офіційного затвердження пневматичних шин для дорожніх транспортних засобів і їхніх причепів", затвердженого наказом Держспоживстандарту України № 57 від 05.03.05, передбачено, що зимові пневматичні шини, крім іншого, повинні бути позначені літерами "М+S", "М.S" або "М&S". Отже, експлуатація у зимній період шин, що не мають відповідного позначення, є небезпечною у зв`язку з відсутністю у них необхідних властивостей.

Відповідно до Акту огляду застрахованого автомобіля «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_1 від 15 лютого 2023 року та фото додатків до нього, представником Страховика було зафіксовано, що на одній осі авто встановлено шини з різним малюнком протектора, а саме на передньому правому колесі встановлена гума з літнім типом протектора, що є порушенням норм експлуатації та суперечить Правилам Дорожнього Руху та умовам Договору страхування, згідно яких дата настання ДТП від 08 лютого 2023 року, вважається зимовим періодом.

Погодні умови та температура повітря у Бельгії (близько нуля градусів за Цельсієм) на час настання пригоди не допускали безпечної експлуатації транспортних засобів з використанням літніх типів шин. Таким чином, однією з основних причин пошкодження застрахованого транспортного засобу, є використання страхувальником шин, що за своїми характеристиками не відповідають сезону експлуатації Автомобіля.

Відповідно до п. 10.1.12 частини 2 договору добровільного страхування наземного транспорту використання ЗТЗ зі зношеними шинами, тобто залишкова висота малюнка протектора тин не відповідає нормам, встановленим чинним законодавством України, або невідповідними сезону експлуатації шинами - в літній сезон встановлено шини зимові або в зимовий сезон встановлено шини літні. За даним Договором зимовим сезоном вважається період з 15 листопада до 15 березня, а літнім сезоном вважається період з 15 травня. Умови даного пункту діють лише для легкових транспортних засобів, якщо страховий випадок відбувся з вини Водія.

Зміст даного пункту договору вказує, що у разі порушення при керуванні ЗТЗ правил експлуатації шин (їх зношеність або використання не за сезоном), страховик може відмовити у виплаті страхового відшкодування, але за умови, що страховий випадок - ДТП, перебуває у причинно-наслідковому зв`язку із встановленими на ЗТЗ шинами.

Як зазначалось в суді першої інстанції то страховиком було складено акт огляду застрахованого автомобіля та фото додатків до нього та зафіксовано, що на одній осі авто встановлено шини з різним малюнком протектора, а саме на передньому правому колесі встановлена гума з літнім типом протектора, що є порушенням норм експлуатації та суперечить Правилам Дорожнього Руху та умовам Договору страхування, згідно яких дата настання ДТП від 08.02.2023 р., вважається зимовим періодом.

Посилання в апеляційній скарзі, що причиною ДТП є недотримання водієм безпечної дистанції, а не експлуатація у зимовий період автомобіля на літніх шинах, апеляційний суд оцінює критично, з огляду на те, що сам факт експлуатації ЗТЗ в зимовий період на літніх шинах міг бути безпосередньою причиною ДТП, з врахуванням вищевикладеним обставинам справи та з врахуванням характеру пошкоджень ЗТЗ.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено фактичні обставини справи щодо відмови у виплаті страхового відшкодування за фактом ДТП у зв`язку із невиконанням страхувальником умов договору добровільно страхування, а тому посилання в апеляційній скарзі, що судом застосовано положення Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно -правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а спірні правовідносини виникли з Договору добровільного страхування не приймає до уваги.

Інші наведені в апеляційній скарзі доводи не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх переоцінці та особистого тлумачення скаржником норм процесуального закону.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи спір повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, а тому висновок суду щодо відмови у задоволенні позовних вимог є законним, з урахуванням обставин викладених в мотивувальній частині даної постанови апеляційного суду.

Згідно до ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право змінити рішення.

Підставами для зміни судового рішення є неправильним застосуванням норм матеріального права: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню ч.1, ч.2 ст. 376 ЦПК України .

З урахуванням викладених обставин та норм матеріального права, колегія суддів доходить висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині мотивів відмови.

Керуючись ст. ст. 7, 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , задовольнити частково.

Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 01 травня 2024 року змінити, виклавши мотивувальну частину рішення в редакції цієї постанови.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню відповідно до норм п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягає.

Судді :

_______________ ________________ ______________

М.А.Яворський Т.Ц.Кашперська В.О.Фінагеєв