Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2024 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді- Якимець О. І.,

за участю секретаря судового засідання Карпишиної К.С.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача-1 - ОСОБА_2 ,

відповідача-2 - ОСОБА_3 ,

представників відповідача-2 - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Смолянінова Олена Ярославівна, про визнання права власності на спадкове майно, витребування майна з чужого незаконного володіння,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_6 (далі - відповідач-1) та до ОСОБА_3 (далі - відповідач-2), у якому просить визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом №3590, видане 23.10.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Смоляніновою Оленою Ярославівною на ім`я ОСОБА_6 , скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, визнати право власності на спадкове майно, витребувати з чужого незаконного володіння квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтуванні заявлених вимог, позивач зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її двоюрідний брат - ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), про що Київським міським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) складено відповідний актовий запис № 2749 (свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 від 15 лютого 2020 року). Заповіту ОСОБА_7 після себе не залишив, спадкоємців за законом першої та другої черги немає. Згідно з нормами ч. 1 ст. 1263 Цивільного кодексу України, у третю чергу право спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. Відповідно до ч. 4 ст. 1266 Цивільного кодексу України, двоюрідні брати та сестри спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (тітці, дядькові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Позивач є спадкоємцем третьої черги за законом за правом представлення, оскільки її мати - ОСОБА_8 , яка є рідною тіткою спадкодавця ОСОБА_7 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серія НОМЕР_2 від 14.02.1994, тому позивач має право на ту частку спадщини, яка належала б її матері, якби вона була живою на час відкриття спадщини. Також спадкоємцем за законом четвертої черги була ОСОБА_9 (документи, які підтверджують факт родинних відносин померлого спадкодавця з ОСОБА_9 в матеріалах спадкової справи відсутні) та ОСОБА_6 ( ОСОБА_6 ), яку позивач вважала своєю племінницею, проте вона фактично могла бути спадкоємцем п?ятої черги за законом. Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Смоляніновою О.Я. 19.02.2020 до спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи №65544945. Враховуючи те, що позивач є спадкоємцем третьої черги за законом за правом представлення, нею було подано приватному нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини на користь її племінниці - ОСОБА_6 . Проте, 21 липня 2020 року позивачу стало відомо про те, що її племінниця була усиновлена. 21.07.2020 позивач, дізнавшись про усиновлення відповідача-1, в межах шестимісячного строку для прийняття спадщини подала приватному нотаріусу заяву про відкликання заяви про відмову від прийняття спадщини та заявила про її прийняття. В матеріалах спадкової справи міститься витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, до якого внесені рішення Ватутінського районного суду міста Києва та Деснянського районного суду міста Києва, за змістом яких батько відповідача-1 за походженням ОСОБА_11 , що є рідним братом по матері померлого спадкодавця ОСОБА_7 , був позбавлений батьківських прав, а в подальшому племінниця спадкодавця за походженням ОСОБА_6 була усиновлена ОСОБА_12 , який судовим рішенням визнаний її батьком; після усиновлення змінено прізвище ім?я по-батькові на ІНФОРМАЦІЯ_12 . У жовтні 2020 року позивач звернулась за місцем ведення спадкової справи до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак отримала відмову. Відмова нотаріуса мотивована тим, що згідно рішення Солом?янського районного суду міста Києва від 16 вересня 2020 року, яке набрало законної сили 17 жовтня 2020 року, встановлено факт, що має юридичне значення, а саме те, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є рідною племінницею ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто спадкоємицею другої черги за законом за правом представлення, оскільки її батько та дядько ОСОБА_7 рідні брати по матері. Позивач зауважує, що суд не встановлював факт того, що відповідач-1 є спадкоємицею другої черги за правом представлення. Постановою Київського апеляційного суду від 03 лютого 2021 року у справі №760/17170/20 задоволено частково апеляційну скаргу ОСОБА_1 , рішення Солом?янського районного суду міста Києва від 16 вересня 2020 року скасовано, заяву ОСОБА_6 про встановлення факту, що має юридичне значення, залишено без розгляду. Позивач зазначає, що вона є єдиним спадкоємцем третьої черги за законом за правом представлення, якій належить отримати у власність спадкове майно померлого спадкодавця. Просить позов задовольнити.

Відповідачем-1 подано відзив на позовну заяву. Вважає позовну заяву необґрунтованою та просить відмовити у задоволенні позову повністю. Зазначає, що вона є рідною (кровною) племінницею спадкодавця. Сім?я ОСОБА_6 підтримувала позивача грошима, не заперечувала проти того, щоб остання забрала з квартири померлого цінні речі та коштовності. Крім того відповідач-1 зобов?язалася і надалі допомагати позивачу після оформлення спадщини, зокрема віддати останній кошти з банківських рахунків померлого отримані в якості спадку. У заяві від 03.09.2020, яка подана нотаріусу, позивач не заперечує проти у оформлення спадщини на ОСОБА_6 16.09.2020 рішенням суду у справі №760/17170/20 заяву було задоволено та встановлено факт того, що ОСОБА_6 є рідною племінницею ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 . Після набрання рішенням суду законної сили 17.10.2020 відповідач-1 отримала у свідоцтво про право на спадщину на квартиру АДРЕСА_2 . Несподівано відповідач-1 дізналася, що 24.11.2020 позивач з пропущенням строку, подала апеляційну скаргу на рішення суду у справі №760/17170/20. Постановою Київського апеляційного суду від 03.02.2021 апеляційну скаргу було задоволено частково, рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 16.09.2020 скасовано, а заяву ОСОБА_6 про встановлення факту, що має юридичне значення залишено без розгляду. Не розглядаючи заяву та апеляційну скаргу по суті суд апеляційної інстанції констатував, що у справі виник спір про право, а тому в силу ч. 4 ст. 315 Ц!К України заяву ОСОБА_6 залишив без розгляду. Оскільки позивач в подальшому не оскаржувала видачу свідоцтва про право власності на спірну квартиру відповідач-1 відчужила таку 14.04.2021 за договором купівлі-продажу відповідачу-2. Вважає, що нотаріус своєю постановою від 27.10.2020 правомірно відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки 23.10.2020 нотаріус уже видала відповідне свідоцтво відповідачу-1, при перевірці Міністерством юстиції України порушень у діях приватного нотаріуса Смолянінової О.Я. не встановлено. Просить у позові відмовити.

Відповідач-2 подав відзив на позовну заяву, який містить заперечення на позов/ Зазначає, що 14 квітня 2021 року відповідач-2 як добросовісний набувач придбав у відповідача-1 квартиру АДРЕСА_2 . Зазначена квартира складається з однієї жилої кімнати, загальною площею - 28, кв.м, житловою площею - 17,1 кв.м. Відповідно до договору купівлі-продажу від 14.04.2021 право власності на вищевказану квартиру належало продавцю на підставі свідоцтва на спадщину за законом, посвідченим Смоляніновою О.Я. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, 23 жовтня 2020 року за реєстровим №3590. У договорі купівлі-продажу продавець відповідач-1 засвідчив, що від покупця неприховано обставин, що мають істотне значення, до укладення цього договору, квартира іншим особам не відчужена, під забороною (арештом) та в заставі, податковій заставі не перебуває; приватним нотаріусом перевірено відсутність обтяжень, а також не передання зазначеної квартири, як внесок до статутного капіталу юридичних осіб, відсутність судових спорів щодо зазначеної квартири. Для придбання зазначеної квартири відповідач-2 уклав з ПАТ АБ «Укргазбанк» кредитний договір №1656/04/2021/0008 від 14.04.2021 та договір іпотеки без оформлення заставної від 14.04.2021 посвідчений нотаріусом. На момент укладання договору купівлі-продажу зазначеної квартири відповідач-2 не знав, що на момент набуття ним права власності на спірне майно було скасоване судове рішення, на підставі якого майно було зареєстровано за відповідачем-1. При розгляді справи №760/17170/20 відповідач-2 участі не брав. Добросовісна особа, яка придбаває нерухоме майно у власність вправі покладатися на відомості про речові права інших осіб на нерухоме майно та їх обтяжень, що містяться у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на час укладання договору купівлі-продажу. За відсутності в цьому реєстрі відомостей про права інших осіб на нерухоме майно або їх обтяжень, яка добросовісно покладалася на ці відомості, тобто не знала і не мала знати про існування таких прав чи обтяжень, набуває право на таке майно вільним від незареєстрованих прав інших осіб та обтяжень. Крім того, спірна квартира є єдиним житлом відповідача-2, іншого житла у нього немає. Просить у позові відмовити.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 18.11.2022 відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 15.03.2023 задоволено клопотання позивача та витребувано у нотаріусів копії матеріалів спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_7 та тих, які стали підставою для посвідчення договору купівлі-продажу спірної квартири від 14.04.2021.

16.01.2024 у справі проведено повторний автоматизований розподіл справи за результатами якого головуючим суддею (суддею-доповідачем) у справі визначено ОСОБА_13

16.01.2024 ухвалою суду прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Смолянінова Олена Ярославівна, про визнання права власності на спадкове майно, витребування майна з чужого незаконного володіння. Розгляд справи визначено проводити за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання.

02.02.2024 ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу №758/10485/22 до судового розгляду по суті за правилами загального позовного провадження.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила позов задовольнити.

Представник відповідача-1 у судовому засіданні позовні вимоги заперечував, просив у задоволенні позову відмовити.

Представники відповідача-2 у судовому засіданні позовні вимоги заперечували та просили суд у позові відмовити за необґрунтованістю.

Третя особа у судове засідання не з`явилася, подала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Частиною першою статті 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За правилом статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті як такі, що не пов`язані з його особою нерозривно.

Відповідно до статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово.

Спадкування за законом здійснюється у наступній черговості (при цьому кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків зміни черговості одержання права на спадкування, встановлених статтею 1259 ЦК України): перша черга: діти спадкодавця (у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті), той з подружжя, який його пережив, та батьки; друга черга: рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері; третя черга: рідні дядько та тітка спадкодавця; четверта черга: особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини; п`ята черга: інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення, та утриманці спадкодавця (неповнолітня або непрацездатна особа, яка не була членом сім`ї спадкодавця, але не менш як п`ять років одержувала від нього матеріальну допомогу, що була для неї єдиним або основним джерелом засобів до існування).

Відповідно до частини четвертої статті 1266 ЦК України двоюрідні брати та сестри спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (тітці, дядькові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Згідно з частиною першою статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини (ч. 5 ст. 1269 ЦК України).

Згідно досліджених матеріалів спадкової справи у спадковому реєстрі №65544945 (№ 3/2020 у нотаріуса), ІНФОРМАЦІЯ_6 помер ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (далі - спадкоємець).

19.02.2020 відповідачем-1 подано приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Смоляніновій О.Я. (далі - нотаріус) заяву про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті спадкодавця, який доводиться їй дядьком.

Згідно інформаційної довідки із Спадкового реєстру від 19.02.2020 заповіти/спадкові договори відсутні.

19.02.2020 позивачем подано нотаріусу заяву про відмову в прийняття спадщини, яка залишилась після смерті спадкодавця, який доводиться їй двоюрідним братом.

21.07.2020 позивачем подано нотаріусу заяву про відкликання заяви про відмову в прийнятті спадщини та про прийняття такої.

16.09.2020 Солом`янським районним судом м. Києва винесено рішення у справі № 760/17170/20 за заявою відповідача-1 та встановлено факт, що має юридичне значення, про те, що остання є племінницею спадкодавця.

29.09.2020 та 05.10.2020 позивачем подано нотаріусу заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину. У відповідь нотаріусом повідомлено листом від 07.10.2020 про відкладення видачі свідоцтва про право на спадщину, до набрання законної сили рішенням суду у справі № 760/17170/20.

23.10.2020 відповідачем-1 подано нотаріусу заяву про видачу свідоцтва про право власності за законом на спадкове майно, яке складається з квартири за адресою: АДРЕСА_3 та квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

23.10.2020 нотаріусом видано відповідачу-1, як рідній племінниці спадкоємця, батько якої ОСОБА_11 помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за № 3590, на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер 36839437).

Згідно витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі свідоцтво про право на спадщину 66629987 видано відповідачу-1, як спадкоємцю другої черги відповідно до ст. 1266 ЦК України за правом представлення.

Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на підставі вказаного свідоцтва нотаріусом прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 23.10.2020 №54745021 про реєстрацію права власності за відповідачем-1.

27.10.2020 нотаріусом винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом позивачу, у зв`язку з наявністю спадкоємця попередньої (другої) черги, а саме відповідача-1, оскільки її батько та дядько - ОСОБА_7 (спадкодавець) є рідними братами по матері.

В подальшому, 03.02.2021 постановою Київського апеляційного суду від 03.02.2021 рішення суду першої інстанції у справі № 760/17170/20 за заявою відповідача-1 про встановлення факту, що має юридичне значення скасовано, а відповідну заяву залишено без розгляду та роз`яснено про її право на звернення до суду на загальних підставах.

18.03.2021 позивачем подано нотаріусу заяву з вимогами про скасування свідоцтв про право на спадщину за законом виданих на ім`я відповідача-1, видачу їй як спадкоємцю третьої черги за правом представлення свідоцтва про право власності на спадкове майно, скасування рішень про державну реєстрацію прав та обтяжень, накладення заборони на проведення реєстраційних дій, з мотивів винесення судом апеляційної інстанції зазначеної постанови у справі № 760/17170/20.

Таким чином, видаючи оскаржуване свідоцтво про право на спадщину за законом нотаріус виходив з того, що відповідач-1 є рідною племінницею спадкодавця, батько якої помер на момент відкриття спадщини, а тому вона є спадкоємцем другої черги за законом за правом представлення.

Доводи позивача щодо незаконності видачі свідоцтва про право на спадщину за законом відповідачу-1 фактично зводяться до того, що остання будучи усиновлена втратила право на спадкування.

Судом з`ясовано, що дійсно рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 21.11.2002 було задоволено заяву ОСОБА_12 про удочеріння відповідача-1. Одночасно суд ухвалив внести зміни до актового запису про народження та присвоїти відповідачу-1 прізвище та по батькові « ІНФОРМАЦІЯ_13 ».

Правові наслідки усиновлення (удочеріння) в частині спадкування майна було встановлено в ч. 1 ст. 532 Цивільного кодексу України 1963 року (чинного на час удочеріння відповідача-1), згідно якої, зокрема, усиновленні та їх нащадки не успадковують за законом після смерті своїх батьків та інших кровних родичів по висхідній лінії, а також братів і сестер.

Між тим в подальшому, рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 23.07.2024 (справа № 752/11485/24, провадження № 2/752/5328/24), яке набрало законної сили, задоволено позов ОСОБА_6 до ОСОБА_12 , третя особа ОСОБА_14 , Деснянський відділ реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), та

- визнано недійсним удочеріння ОСОБА_6 , яке здійснене на підставі рішення Деснянського районного суду м. Києва від 21.11.2002 року у справі №2-4480)02, усиновлювачем за яким є ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , уродженець м. Армавір Краснодарського краю, громадянина України;

- анулювано запис про ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , уродженець м. Армавір Краснодарського краю, громадянина України, як батька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , в актовому записі про народження від 27.02.1987 року №813, вчиненому Дніпровським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Києва;

- поновлено запис про ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , як батька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , у актовому записі про народження №813 від 27.02.1987 року, вчиненому Дніпровським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Києва, змінивши в актовому записі прізвище позивача з « ІНФОРМАЦІЯ_12 » на « ІНФОРМАЦІЯ_12 », по батькові з « ІНФОРМАЦІЯ_12 » на « ІНФОРМАЦІЯ_12 », вказати батьком « ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , громадянина України».

Правові наслідки визнання усиновлення недійсним визначенні ст. 237 Сімейного кодексу України. Так, усиновлення, визнане недійсним, анулюється з моменту його здійснення. У разі визнання усиновлення недійсним припиняються права та обов`язки, які виникли раніше і встановлені законом для усиновлювача, його родичів та усиновленої дитини. У разі визнання усиновлення недійсним відновлюються права та обов`язки між дитиною, її батьками та іншими родичами за походженням (ч.ч. 1-3 ст. 237 Сімейного кодексу України). Аналогічні положення містились в ст. 122 Кодексу про шлюб та сім`ю України.

Виходячи з аналізу зазначених положень закону, визнання усиновлення недійсним - це припинення відносин, які виникають із факту усиновлення на майбутній час, якщо цього потребують інтереси дитини на підставі серйозних обставин, передбачених законом (постанова Верховного Суду від 17.10.2018 у справі № 328/2612/17-ц).

Беручи до уваги вищезазначене рішення суду у справі № 752/11485/24 суд приходить до висновку, що відповідач-1 не втратив права на спадкування внаслідок удочеріння, оскільки рішенням суду останнє визнано недійсним, тобто таким, що не позбавляє його майнових прав стосовно спадкодавця.

З урахуванням доводів позивача щодо підстав для визнання оспорюваного свідоцтва про право на спадщину недійсним, документів, які містяться в матеріалах спадкової справи, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено, що відповідач-1 не є рідною племінницею спадкодавця, батько якої помер на момент відкриття спадщини, і тому вона не є спадкоємцем другої черги за законом за правом представлення.

Оскільки позивач може вважатись спадкоємцем третьої черги, то при наявності спадкоємця другої черги, якому видано свідоцтво про право власності на майно, її права не можуть вважатися порушеними.

Аналізуючи інші заявлені вимоги суд відзначає, що такі є фактично похідними від вимоги про визнання недійсним оспорюваного свідоцтва про право на спадщину, а тому не задоволення основної вимоги, з підстав не порушення прав позивача, також виключає їх задоволення.

Доводи позивача щодо необхідності винесення окремої ухвали на нотаріуса з тих підстав, що ним видано позивачу право власності на спадкове майно у вигляді банківського вкладу на суму 24 357,51 грн, тобто у спадковій справі наявні два свідоцтва про право на спадщину за законом спадкоємцям різних черг не можуть бути визнані обґрунтованими з огляду на те, що питання правомірності успадкування позивачем банківського вкладу не є предметом заявлених вимог у цій справі.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 76 ЦПК України).

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З урахуванням вищенаведеного, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України судовий збір слід компенсувати за рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 17, 76-81, 141, 264, 265, 273, 280-284, 354 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

у позові ОСОБА_1 до ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Смолянінова Олена Ярославівна, про визнання права власності на спадкове майно, витребування майна з чужого незаконного володіння - відмовити.

Судовий збір компенсувати за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Строк апеляційного оскарження може бути поновлено у відповідності до ч.2 ст.354 Цивільного процесуального кодексу України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , місце проживання - АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 ;

відповідач-1 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , місце проживання - АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_4 ;

відповідач-2 ОСОБА_3 , зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ;

третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Смолянікова О.Я., місцезнаходження - м. Київ, просп. Академіка Глушкова, буд. 31, офіс 4.

Повний текст судового рішення складено та підписано суддею 26 вересня 2024 року.

Суддя О.І. Якимець