ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4996/24 Справа № 194/565/23 Суддя у 1-й інстанції - Корягін В. О. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.

за участю секретаря Попенко Ю.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства ДТЕК Павлоградвугілля на рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 19 лютого 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства ДТЕК Павлоградвугілля про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок професійного захворювання, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2023 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Меланчук І.В. звернувся до суду з позовом ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок професійного захворювання.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Меланчук І.В. посилався на те, що позивач ОСОБА_1 тривалий час перебувала в трудових відносинах з ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля з 18 липня 2005 року по 26 листопада 2013 року, з 26 листопада 2013 року по 07 лютого 2019 року. 07 лютого 2019 року ОСОБА_1 була звільнена за станом здоров`я у зв`язку з невідповідністю виконуваній роботі на підставі п.2 ст.40 КЗпП України. У зв`язку з шкідливими і тяжкими умовами праці позивач отримала хронічні професійні захворювання. Відповідно до акту форми П-4 Розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 12 березня 2020 року причинами виникнення професійних захворювань у позивача являється запиленість повітря робочої зони, еквівалентний рівень шуму, робоча поза, відносна вологість повітря. 14 травня 2020 року позивачу МСЕК первинно було встановлено 40% втрати професійної працездатності, з яких 20% внаслідок радикулопатії, 15% внаслідок ХОЗЛ, 5% внаслідок туговухості, безстроково. Рекомендовано медикаментозне лікування. Зазначає, що позивач зазнав зменшення обсягу трудової діяльності, відчуває біль та обмеження рухів у суглобах, уражених відділах хребта, задишку, зниження слуху, що призводить до істотного зниження його можливості спілкуватися з оточуючими людьми. ОСОБА_1 змушена проходити курси лікування, переносити щоденний фізичний біль та моральні переживання, позбавлена нормальних життєвих зв`язків, у зв`язку з тим, що наслідки отриманого на виробництві професійного захворювання обмежують її життєву активність і вимагають від неї додаткових зусиль для організації свого життя, вона змушена проходити чисельні медичні огляди та обстеження, відновлювальні процедури, лікування, у зв`язку з чим не може вести повноцінний образ життя, відчуває фізичні страждання, психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, що негативно позначалося і позначається на її душевному та фізичному стані. Розуміння безстроковості зазначених негативних наслідків професійних захворювань викликає у позивача негативні емоції, породжує почуття соціальної незахищеності, розпачу та тривоги. Оскільки роботодавець не створив безпечні та нешкідливі умови праці на підприємстві, де вона працювала, тим самим порушивши ст. 153 КЗпП України та ст. 13 Закону України Про охорону праці, які встановлюють цей обов`язок, що в свою чергу стало причиною отримання ним професійних захворювань. На підставі викладеного представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Меланчук І.В. просив суд стягнути з відповідач на користь позивача на відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я у сумі 268400 грн.

Рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 19 лютого 2024 року частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок професійного захворювання. Стягнуто з ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля на користь ОСОБА_1 80000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, з відрахуванням податків та інших обов`язкових платежів. Стягнуто з ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля на користь держави судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп.

В апеляційній скарзі ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілляпросить рішення суду від 19 лютого 2024 рокузмінити у частині стягнення розміру суми моральної шкоди, зменшивши її розмір з 80000 грн. до 40000 грн. з утриманням податків та інших обов`язкових платежів, розстрочивши виконання судового рішення на чотири місяці рівними частинами з граничною щомісячною виплатою в останній робочий день місяця, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин у справі, порушення норм матеріального, що призвело до неправильного вирішення справи.

У заяві представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Меланчук І.В. просить у задоволенні апеляційної скарги ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля відмовити, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду від 19 лютого 2024 року.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 3 Конституцією України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. При цьому, кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Згідно з ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Відповідно до ч.1 ст.13 Закону України Про охорону праці роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

Стаття 173 КЗпП України закріплює за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків.

Частина 1 ст. 237-1 КЗпП України передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Згідно з частинами першою та п`ятою статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

В п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди судам роз`яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Згідно з пунктом 4.1. Рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року № 1-рп/2004 моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 08 жовтня 2008 року №20-рп/2008, громадянам надано право на відшкодування моральної шкоди за рахунок власника, або уповноваженого ним органу (роботодавця).

За таких обставин, з огляду на вищезазначені норми Законів, судом встановлено що позивачу спричинено моральну шкоду, у зв`язку з ушкодженням здоров`я, внаслідок неналежного виконання відповідачем вимог законодавства стосовно створення та підтримання безпечних умов праці, що спричинило виникнення у позивача хронічного професійного захворювання.

Право на компенсацію за моральну шкоду, виникає у особи з дня встановлення йому стійкої втрати працездатності вперше висновком медико-соціальної експертної комісії (дана правова позиція знайшла своє відображення в постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 11 травня 2016 року по справі № 6-3149цс15).

У справі встановлено, позивач ОСОБА_1 тривалий час перебувала в трудових відносинах з ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля з 18 липня 2005 року по 26 листопада 2013 року, з 26 листопада 2013 року по 07 лютого 2019 року (а.с.24-30).

07 лютого 2019 року ОСОБА_1 була звільнена з роботи за станом здоров`я у зв`язку з невідповідністю виконуваній роботі на підставі п.2 ст.40 КЗпП України (а.с.30).

За час роботи на підприємстві відповідача позивач отримала хронічне професійне захворювання.

Пунктом 7 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання форми П- 4 від 12 березня 2020 року, затвердженого т.в.о. начальника Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, встановлено наявність у ОСОБА_1 професійних захворювань: хронічне обструктивне захворювання легень першої-другої стадії (пиловий бронхіт першоїстадії, емфізема легень першої-другої стадії), група В.ЛН-другого ступеня; радикулопатія попереково-крижова L5, S1 та шийна С6, С7 з помірними статико-динамічними порушеннями хребта, мязово-тонічним та стійким больовим синдромом, нейродистофією у вигляді двобічного плечолопаткового періартрозу (ПФ другого ступеня), остеоартрозу у поєднанні періартрозом колінних та ліктьових суглобів (ПФ першого-другого ступеня); нейросенсорна приглухуватість першого ступеня (з легким зниженням слуху) (а.с.12-15).

Пункт 17 вказаного акту встановлює, що професійне захворювання виникло за таких обставин: тривала дія шкідливих факторів виробничого середовища та трудового процесу на організм хворого (виконувала роботи по виборці породи вручну при транспортуванні гірничої маси стрічковими конвеєрами в зоні дії обладнання - стрічковий конвеєр).

Згідно з п. 18 зазначеного акту причинами виникнення професійного захворювання є: пил в концентрації 6,2 мг/м3 при ГДК 2,0 мг/м3, діяв впродовж 87% змінного часу. Робоча поза з вимушеними нахилами тубуба уперід кутом більше 30о 300 разів за зміну при допустимому значенні 51-100. Маса вантажу, що постійно підіймається та переміщується вручну становила 15 кг, при нормі до 7 кг. Відносна вологість повітря становила 80% при нормі 75%. Час дії несприятливого мікроклімату впродовж 87% зміни. Еквівалентний рівень шуму складає 94дБА при допустимому значенні 80дБА.

Пунктом 20 вказаного акту особи, які порушили законодавство про охорону праці, гігієнічні регламенти і нормативи: не встановлені (а.с.18-21).

Вказаним актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 12 березня 2020 року за формою П-4 встановлено та підтверджено факт отримання професійного захворювання позивачем відбувся при виконанні нею трудових обов`язків на підприємстві відповідача.

Відповідно до виписки з акта огляду МСЕК про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серія 12ААА № 076956 від 14 травня 2020 року ОСОБА_1 встановлено первинно втрату професійної працездатності - 40%, з яких 20% внаслідок радикулопатії, 15% внаслідок ХОЗЛ, 5% внаслідок туговухості, безстроково. Рекомендовано медикаментозне лікування (а.с.9, 10).

Таким чином, внаслідок тривалої дії шкідливих факторів на робочому місці позивач ОСОБА_1 зазнала зменшення обсягу трудової діяльності, відчуває біль та обмеження рухів у суглобах, уражених відділах хребта, задишку, зниження слуху, що призводить до істотного зниження його можливості спілкуватися з оточуючими людьми, змушена проходити курси лікування, переносити щоденний фізичний біль та моральні переживання, позбавлена нормальних життєвих зв`язків, у зв`язку з тим, що наслідки отриманого на виробництві професійного захворювання обмежують її життєву активність і вимагають від неї додаткових зусиль для організації свого життя, вона змушена проходити чисельні медичні огляди та обстеження, відновлювальні процедури, лікування, у зв`язку з чим не може вести повноцінний образ життя, відчуває фізичні страждання, психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, що негативно позначалося і позначається на її душевному та фізичному стані. Розуміння безстроковості зазначених негативних наслідків професійних захворювань викликає у позивача негативні емоції, породжує почуття соціальної незахищеності, розпачу та тривоги.

Зазначений висновок суду першої інстанції є обґрунтованим, відповідає вимогам законодавства, обставинам справи та узгоджується з роз`ясненнями, наданими у постанові Пленуму Верховного Суду України в п.13 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 31 березня 1995 року № 4 з подальшими змінами та доповненнями, а також постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2019 року (провадження №14-288цс19).

Враховуючи наведене, ступінь, тривалість та характер моральних і фізичних страждань, що пов`язані з отриманням професійного захворювання, відчуває біль та обмеження рухів у суглобах, уражених відділах хребта, задишку, зниження слуху, що призводить до істотного зниження його можливості спілкуватися з оточуючими людьми, що вносить істотні вимушені зміни у життєвих стосунках, з урахуванням вимог справедливості, співмірності та розумності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 80000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, та такий розмір буде достатнім та необхідним.

Однак, вирішуючи питання стягнення моральної шкоди, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо стягнення з відрахуванням податків та інших обов`язкових платежів.

23 травня 2020 року набрали чинності зміни до Податкового кодексу України щодо оподаткування доходів податком на доходи фізичних осіб, внесені Законом України від 16 січня 2020 року 466-ІХ Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві.

Порядок оподаткування доходів, отриманих фізичними особами, врегульовано розділом IV Податкового кодексу України, яким визначено види отриманих фізичними особами доходів, які включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу (стаття 164 ПК України), та доходів, що не включаються до розрахунку загального (річного) оподатковуваного доходу (стаття 165 ПК України).

Згідно з підпунктом «а» підпункту 164.2.14 пункту 164.2 статті 164 ПК України визначено, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються дохід у вигляді неустойки (штрафів, пені), відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю.

Відповідно до підпункту 168.1.1 пункту 168.1 статті 168 ПК України, податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 ПК України.

Відповідно до підпункту 14.1.180 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов`язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV ПК України, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV ПК України.

Отже, чинним податковим законодавством передбачено, що суми відшкодування немайнової (моральної) шкоди, стягнуті на підставі судового рішенням, включаються до оподатковуваного доходу платника податку, відповідно підлягають оподаткуванню, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому шкоди життю та здоров`ю.

Слід зазначити, ОСОБА_1 , на час перебування з ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля у трудових відносинах первинно 14 травня 2020 року було встановлено 40% втрати працездатності, з яких 20% внаслідок радикулопатії, 15% внаслідок ХОЗЛ, 5% внаслідок туговухості, безстроково, групу інвалідності не встановлено (а.с.9, 10).

Таким чином, ОСОБА_1 , спричинено моральну шкоду, встановлено трудове каліцтво у період перебування у трудових відносинах з відповідачем АТ Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат, з 14 травня 2020 року первинно дата встановлення непрацездатності у період роботи у відповідача, тобто до набрання чинності нової редакції ст.164.2.14 Податкового кодексу України, а тому вказані зміни не поширюються на оподаткування сум (моральна шкода), що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування шкоди позивачеві у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок професійного захворювання та сума моральної шкоди, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, має бути стягнута без відрахування податків на інших обовязкових платежів.

Доводи апеляційної скарги ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля про наявність підстав для зменшення розміру відшкодування моральної шкоди з 80000 грн. до 40000 грн. є безпідставними та необґрунтованими.

Посилання ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілляв апеляційній скарзі на відсутність неправомірних дій відповідача є безпідставними.

Приведені в апеляційних скаргах інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.

За таких обставин, апеляційну скаргу ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля слід задовольнити частково, рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 19 лютого 2024 рокузмінити, стягнувши з ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 80000 грн., без відрахування податків та інших обов`язкових платежів

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства ДТЕК Павлоградвугілля задовольнити частково.

Рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 19 лютого 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства ДТЕК Павлоградвугілля про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок професійного захворювання - змінити, стягнувши з Приватного акціонерного товариства ДТЕК Павлоградвугілля (ЄДПРОУ 00178353) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в рахунок відшкодування моральної шкоди 80000 грн., без відрахування податків та інших обов`язкових платежів.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя І.А.Єлізаренко

Судді Т.П.Красвітна

О.В.Свистунова