Справа № 161/4682/22
Провадження № 6/161/325/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2024 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі :

головуючого судді Черняка В.В.

за участю секретаря судового засідання Лук`янчук О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню в частині у справі № 161/4682/22 за позовом Державного комунального підприємства «Луцьктепло» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

04 вересня 2024 року на адресу суду надійшла вказана заява.

В обґрунтування вимог, заявник вказує, що заочним рішенням суду від 07 липня 2022 року позов був задоволений повністю (загальна сума до стягнення з відповідачів на користь позивача становила 147270,68 грн.). Постановою Волинського апеляційного суду від 27 березня 2023 року заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 липня 2022 року в даній справі в частині задоволених позовних вимог та розподілу судових витрат було змінено: стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь Державного комунального підприємства «Луцьктепло» 63777, 45 грн. заборгованість за послуги з теплопостачання, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Державного комунального підприємства «Луцьктепло» понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 546, 44 грн., стягнуто з Державного комунального підприємства «Луцьктепло» на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1535, 74 грн. (загальна сума до стягнення з відповідачів на користь позивача становила 62788,15 грн.).

На підставі рішення суду першої інстанції стягувачу 05 вересня 2022 року видано виконавчий лист, який перебуває на виконанні ВДВС міста Луцька Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Зважаючи на зміну рішення суду першої інстанції, виконавчий документ підлягає до виконання в частині поза межами задоволених апеляційним судом позовних вимог та розподілу судових витрат, в сумі 84482,53 грн. (147240,68 грн. 62788,15 грн.).

24 жовтня 2023 року відповідач ОСОБА_2 помер.

Станом на момент подання вказаної заяви боржником добровільно відшкодовано стягувачу 118533,44 грн., відтак, ДКП «Луцьктепло» безпідставно одержано 55745,29 грн. (118533,44 грн. 62788,15 грн.).

З огляду на наведене, заявник просить суд визнати вказаний виконавчий лист таким, що не підлягає до виконання в частині, зупинити виконання за вказаним виконавчим документом та стягнути на її користь безпідставно одержані стягувачем кошти в розмірі 55745,29 грн.

Учасники процесу в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлялись належним чином.

Від представника заявника адвоката Рязанцева О.Є. 30 вересня 2024 року до суду надійшло клопотання про відкладення розгляду заяви.

Суд зауважує, що відповідно до ч.3 ст.432 ЦПК України неявка стягувача та боржника не є перешкодою для розгляду даної заяви.

Відтак, з метою дотримання розумних строків розгляду вказаної заяви, суд вбачає за можливе здійснювати розгляд без участі сторін за наявними матеріалами справи.

Дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Частиною другою статті 432 ЦПК України передбачено, що суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Відповідно до положень статті 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. При цьому метою визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню є унеможливлення подальшого проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом та закінчення виконавчого провадження (пункт 5 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження»).

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилкового за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Вказане узгоджується із висновком Верховного Суду у постанові від 09 вересня 2021 року у справі № 824/67/20.

За загальним правилом зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом (частини 1, 2 ст. 598 ЦК України).

Незалежно від волі сторін зобов`язання припиняються за таких обставин: неможливість виконання зобов`язання (ст. 607ЦК України); поєднання в одній особі боржника і кредитора (ст. 606ЦК України); смерть боржника чи кредитора, якщо зобов`язання пов`язане з їх особою (ст. 608ЦК України); ліквідація юридичної особи (кредитора чи боржника) (ст. 609 ЦК України).

Отже, перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом статті 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права.

У зазначеній категорії справ саме на суд покладено обов`язок встановити,

з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, або наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа.

В розглядуваному випадку, як слідує зі змісту постанови Волинського апеляційного суду від 27 березня 2023 року, заочне рішення суду не було скасоване, а було змінено.

При цьому, внаслідок ухвалення постанови апеляційного суду грошове зобов`язання відповідача ОСОБА_1 не припинено, а лише зменшено його числове значення. Тобто, обов`язок боржника не припинений повністю внаслідок ухвалення постанови про зміну заочного рішення, а сам виконавчий лист не втратив свою актуальність та підлягає примусовому виконанню, з врахуванням часткової зміни заочного рішення суду апеляційним судом.

На переконання суду, вжиті у ст. 432 ЦПК України слова «обов`язок боржника відсутній … … частково» стосується випадку, коли з передбачених законом підстав припинений один з визначених у судовому рішення обов`язків боржника, наприклад у рішенні про зобов`язання вчинити певний перелік дій відсутній обов`язок вчинити одну з них. В даній ситуації грошове зобов`язання відповідача наявне, було змінено лише його числове значення, що саме по собі не може бути підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Також суд звертає увагу, що чинним Законом України «Про виконавче провадження» не передбачено жодних конкретних дій виконавця у разі визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у частині.

Як вже підкреслював суд, метою визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню є унеможливлення подальшого проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом та закінчення виконавчого провадження (пункт 5 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження»). Визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню в частині не призведе до закінчення виконавчого провадження, адже така підстава у чинному законодавстві відсутня.

З наведених вище міркувань правові підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у частині відсутні.

Відповідно до цього, вимога про зупинення виконання теж не підлягає до задоволення.

Вимогу про стягнення стягнути на користь ОСОБА_1 безпідставно одержаних стягувачем коштів в межах виконавчого провадження суд розцінює як заяву про поворот виконання рішення суду.

Згідно положень п. 4 ч.1 ст. 444 ЦПК України, суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання,якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони. До заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем. За подання заяви про поворот виконання судовий збір не сплачується (ч.ч. 5,6,7 ст. 444 ЦПК України).

Відтак, вирішення питання повернення коштів у даному випадку є прерогативою суду апеляційної інстанції у разі подання особою відповідної заяви.

Враховуючи наведене, у задоволенні заяви слід відмовити за безпідставністю.

Керуючись ст. ст. 260, 261, 353, 432, 442 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволені заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню в частині у справі № 161/4682/22, відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Волинського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали суду складено 01 жовтня 2024 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.В. Черняк