Ухвала

18 вересня 2024 року

м. Київ

справа № 720/2142/22

провадження № 61-2513св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Коротуна В. М., Тітова М. Ю.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про зміну черговості права на спадкування

за касаційною скаргою адвоката Вівчара Аурела Георгійовича як представника ОСОБА_1 на постанову Чернівецького апеляційного суду від 23 листопада 2023 року у складі колегії суддів: Половінкіної Н. Ю., Кулянди М. І., Одинака О. О.,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просила змінити черговість спадкування після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , надати ОСОБА_1 право спадкувати на рівні з ОСОБА_2 , який є спадкоємцем третьої черги після смерті ОСОБА_5 .

Новоселицький районний суд Чернівецької області ухвалою від 31 серпня 2023 року позовну заяву залишив без розгляду. Скасував заборону державному нотаріусу Новоселицької державної нотаріальної контори Чернівецької області Бежан К. О. реєструвати та видавати на будь-чиє ім`я свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , накладену ухвалою Новоселицького районного суду Чернівецької області від 14 жовтня 2022 року.

Ухвала суду першої інстанції мотивована повторною неявкою позивача в судове засідання без поважних причин. Заяву про розгляд справи за відсутності позивача подано не було.

Новоселицький районний суд Чернівецької області ухвалою від 26 вересня 2023 року в задоволенні клопотання представника Гладкого Р. В. , який діє в інтересах ОСОБА_2 , про стягнення судових витрат відмовив.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що представник відповідача не надав договору про надання правничої допомоги без номеру від 08 грудня 2021 року, на підставі якого був виписаний ордер від 22 листопада 2022 року, що є підставою для відмови в задоволенні заяви про стягнення витрат на правничу допомогу.

Чернівецький апеляційний суд постановою від 23 листопада 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Гладкий Р. В., задовольнив частково. Ухвалу Новоселицького районного суду Чернівецької області від 26 вересня 2023 року скасував, ухвалив нове рішення, яким заяву адвоката Гладкого Р. В. як представника ОСОБА_2 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задовольнив частково. Стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 12 000,00 грн.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що ненадання договору, укладеного між Адвокатським бюро «Руслана Гладкого» і ОСОБА_2 про надання правничої допомоги від 08 грудня 2021 року без номеру до суду першої інстанції не спростовує факт надання правничої допомоги та понесення ОСОБА_2 витрат на професійну правничу допомогу.

У касаційній скарзі, поданій до Верховного Суду, адвокат Вівчар А. Г. як представник ОСОБА_1 просить скасувати постанову Чернівецького апеляційного суду від 23 листопада 2023 року та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 12 000,00 грн.

Як на підставу касаційного оскарження судових рішень заявник посилається на те, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21.

На обґрунтування вимог касаційної скарги заявник вказує про неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Під час розгляду цієї справи в суді першої інстанції відповідач не надав укладеного між ним і адвокатом Гладким Р. В. договору про надання правничої допомоги без номеру від 08 грудня 2021 року, тому до його існування слід ставитися критично, оскільки він міг бути укладений вже після відмови у стягненні судових витрат, і його умови були підтасовані під нові реалії.

Ухвалою Верховного Суду від 11 квітня 2024 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали із суду першої інстанції.

24 квітня 2024 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 11 вересня 2024 року справу призначено до судового розгляду.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши наведені в касаційній скарзі доводи, матеріали справи, Верховний Суд вважає, що касаційне провадження підлягає закриттю з огляду на таке.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах Леваж Престасьон Сервіс проти Франції від 23 жовтня 1996 року та Бруалья Гомес де ла Торре проти Іспанії від 19 грудня 1997 року).

Обмеження права на касаційне оскарження визначеного кола ухвал суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку чітко регламентоване процесуальним законом.

Так, відповідно до частин першої, другої статті 406 ЦПК України ухвали судів першої та апеляційної інстанцій можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2, 3 частини першої статті 389 цього Кодексу. Скарги на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду першої інстанції чи постанови суду апеляційної інстанції, включаються до касаційної скарги на відповідне рішення чи постанову. У разі подання касаційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення чи постанови суду, суд повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Наведені норми законодавства свідчать про те, що учасники справи у разі, якщо вони не погоджуються з ухвалами суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження в касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Оскарження ухвали щодо визначення розміру судових витрат передбачено пунктом 13 частини першої статті 353 ЦПК України. Аналіз пункту 13 частини першої статті 353 ЦПК України та інших норм процесуального законодавства свідчить, що він охоплює собою в тому числі й розподіл судових витрат.

Вказане відповідає правовим висновкам, що містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2021 року у справі № 550/936/18 та в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 28 вересня 2022 року у справі № 477/1315/20 про закриття касаційного провадження.

У переліку, встановленому пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України, не передбачено ухвали, визначеної пунктом 13 частини першої статті 353 цього Кодексу. Тобто ухвала суду першої інстанції щодо визначення розміру судових витрат після її перегляду апеляційним судом касаційному оскарженню не підлягає.

Ураховуючи викладене, постанова Чернівецького апеляційного суду від 23 листопада 2023 року прийнята за наслідками апеляційного перегляду ухвали Новоселицького районного суду Чернівецької області від 26 вересня 2023 року не підлягає касаційному оскарженню у зв`язку з відсутністю пункту 13 частини першої статті 353 ЦПК України у переліку оскаржуваних ухвал за пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України.

Пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України встановлено, що суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Постановою від 15 травня 2019 року у справі № 761/10509/17 Велика Палата Верховного Суду закрила касаційне провадження на підставі статті 396 ЦПК України та сформулювала правовий висновок, згідно з яким у разі помилкового прийняття касаційної скарги до провадження суду касаційної інстанції касаційне провадження у справі належить закрити.

Наведена правова позиція підлягає застосуванню судом до процесуальних правовідносин, що виникли під час розгляду цієї касаційної скарги.

Зважаючи на те, що Верховний Суд відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою адвоката Вівчара А. Г. як представника ОСОБА_1 на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню, касаційне провадження слід закрити.

Під час вирішення питання про закриття касаційного провадження у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а лише встановлюється наявність чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до статей 389, 394 ЦПК України.

Керуючись статтями 389, 394, частиною другою статті 396 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Закрити касаційне провадження за касаційною скаргою адвоката Вівчара Аурела Георгійовича як представника ОСОБА_1 на постанову Чернівецького апеляційного суду від 23 листопада 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про зміну черговості права на спадкування.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко

В. М. Коротун

М. Ю. Тітов