Справа №278/431/24
У Х В А Л А

30 вересня 2024 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді Дубовік О. М., за участю секретаря судового засідання Кравчук Д. В., розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою за позовною заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Войтенко Валерій Володимирович, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-торгова фірма «Мар`ян» та ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Житомирського районного нотаріального округу Демецька Світлана Леонідівна, ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки та застосування наслідків недійсності правочину, -

ВСТАНОВИВ:

В проваджені суду перебуває вище вказана цивільна справа.

У процесі розгляду справи представник відповідача ТОВ «Мар`ян» - адвокат Кирилюк В. Л. подав до суду клопотання з проханням зупинити провадження даній у справі до набрання законної сили рішенням у справі № 906/952/23 за позовом ФОП ОСОБА_1 до ТОВ «ВТФ «МАР?ЯН» про стягнення заборгованості, яка перебуває на розгляді в Господарському суді Житомирської області.

У судовому засіданні представник відповідача ТОВ «Мар`ян» - адвокат Кирилюк В. Л. клопотання про зупинення провадження у справі підтримав та просив задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 заперечував з приводу задоволення зазначеного клопотання.

Відповідач ОСОБА_2 не заперечував щодо зупинення провадження у справі та просив задовольнити вказане клопотання.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши окремі матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Згідно із абзацом третім пункту 33 Постанови № 2 від 12 червня 2009 року Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», визначаючи наявність передбачених законом підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Представник відповідача вказує, що існує об`єктивна необхідність у зупиненні провадження у цій справі до набрання законної сили рішенням у справі № 906/952/23 за позовом ФОП ОСОБА_1 до ТОВ «ВТФ «МАР?ЯН» про стягнення заборгованості, оскільки лише за результатами розгляду вказаної справи № 906/952/23 буде встановлено наявність або відсутність у позивача прав та законних інтересів, які можуть бути захищені під час даного судового провадження.

За наведених обставин, представник відповідача вважає, що існує об`єктивна неможливість продовження розгляду даної цивільної справи.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Статтею 129 Конституції України визначено, що основними засадами судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; розумні строки розгляду справи судом.

Відповідно до частини першої, другої статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно пункту 5 частини п`ятої статті 12 ЦПК України, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Сторони у справі повинні сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; добросовісно користуватися процесуальними правами (зловживання процесуальними правами не допускається), а нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (пункти 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»).

Разом з тим, представником відповідача не доведено обставин, які вказують на об`єктивну неможливість розгляду справи в даному випадку, оскільки зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що клопотання представника відповідача про зупинення провадження у даній цивільній справі задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 251, 258- 261, 274 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідача ТОВ «Мар`ян» - адвоката Кирилюка В. Л. про зупинення провадження у справі - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Відповідно до положень ч. 2 ст. 353 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Повну ухвалу складено та підписано 03.10.2024 року.

Суддя О.М. Дубовік