Провадження № 2/686/5424/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2024 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючого судді Заворотної О.Л.

секретаря судового засідання Сікори Ю.В.

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хмельницького цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів,

встановив:

В грудні 2023 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом та з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог зазначала, що з 2003 по 2012 роки проживала з відповідачем однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Від спільного проживання мають доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 квітня 2022 року у справі № 686/1860/22 задоволено позов ОСОБА_3 та визнано ОСОБА_4 батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнуто з відповідача на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.01.2022 і до повноліття дитини.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 листопада 2023 року у справі № 686/21538/23 зобов`язано Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) внести зміни до актового запису № 2773, складеного 07.12.2005 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області про народження ОСОБА_5 в частині запису відомостей про батька, вказавши батьком ОСОБА_4 .

Аліменти на доньку відповідач сплачує не регулярно, внаслідок чого утворилась заборгованість.

Тому позивачка просила стягнути з відповідача на її користь 239688,06 грн. неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з січня 2022 року по жовтень 2023 року.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 квітня 2024 року визнано мирову угоду, укладену між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відповідно до умов якої з метою мирного врегулювання відносин, які є предметом розгляду у справі № 686/32247/23, провадження у справі закрито.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 01.07.2024 року, задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_4 , скасовано ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 квітня 2024 року і направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи № 686/32247/23 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, між суддями від 11.07.2023 року головуючим суддею визначена суддя Заворотна О.Л.

Ухвалою від 15.07.2024 року прийнято справу до провадження за правилами спрощеного позовного провадження зі стадії судового розгляду.

23.09.2024 представник позивача подала заяву про зменшення позовних вимог та просить стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 219 714 грн. 10 коп. неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, просить в задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 квітня 2022 року у справі № 686/1860/22 задоволено позов ОСОБА_3 та визнано ОСОБА_4 батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнуто з ОСОБА_4 на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.01.2022 і до повноліття дитини.

Постановою старшого державного виконавця Підволочиського відділу ДВС у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від 09.08.2024 ВП № 69592476 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2/686/2503/22 від 08.07.2022 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.01.2022 і до повноліття дитини.

20 січня 2023 року у вказаному виконавчому провадженні державний виконавець виніс постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, у якій зазначив, що боржник ОСОБА_4 отримує дохід у військовій частині НОМЕР_1 Національної Гвардії України.

Відповідно до постанови від 26 червня 2023 року виконавчий лист був переданий до Збаразького відділу ДВС у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

27 червня 2023 року державний виконавець цього відділу ДВС виніс постанову про прийняття виконавчого провадження № 69592476, а 22 вересня 2023 року - постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, який проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 Національної Гвардії України.

Згідно з довідкою № 27 від 23.01.2024 ОСОБА_4 проходив військову службу в ЗСУ в період з 04 березня 2022 року по 15 травня 2023 року.

Статтею 180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною третьою статті 181 СК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Як передбачено статтею 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

У разі виникнення заборгованості за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), виконавець обчислює її розмір виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення.

Згідно з розрахунком заборгованості по сплаті аліментів станом на 01.12.2023 заборгованість по сплаті аліментів становить 239688 грн. 06 коп.

Один із батьків, із якого присуджені аліменти, зобов`язаний сплачувати їх, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до боржника передбаченої законом відповідальності. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 січня 2021 року у справі №636/3546/17).

Неустойка (пеня) може бути стягнута з особи, яка є винною в ухиленні (простроченні) сплати аліментів. Під ухиленням від сплати аліментів закон розуміє як пряму відмову від надання утримання, так і різні дії (бездіяльність) зобов`язаної особи, спрямовані на повне або часткове ухилення від сплати аліментів; приховання особою дійсного розміру свого заробітку (доходу); зміну роботи або місця проживання з метою запобігання сплати аліментів; приховання свого місцезнаходження; інші дії, що свідчать про намір особи ухилитися від виконання обов`язків щодо утримання.

Тлумачення статті 196 СК України свідчить про те, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин. Перелік причин з яких утворилась заборгованість не з вини платника аліментів не є вичерпним і може встановлюватись судом у кожному випадку окремо на підставі поданих доказів.

Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята статті 7 СК України).

Згідно зі статтею 8 СК України, якщо особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, батьками та дітьми, іншими членами сім`ї та родичами не врегульовані цим Кодексом, вони регулюються відповідними нормами ЦК України, якщо це не суперечить суті сімейних відносин.

Відповідно до частини першої статті 9 ЦК України положення цього Кодексу застосовуються до врегулювання відносин, які виникають у сферах використання природних ресурсів та охорони довкілля, а також до трудових та сімейних відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавства.

Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновки, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин.

Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (частини перша та друга статті 614 ЦК України).

Тлумачення вказаних норм свідчить, що стягнення пені, передбаченої абзацом 1 частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти.

У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. Очевидно, що у такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості, і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.

Аналогічний правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2020 року у справі № 661/905/19 (провадження № 61-16670сво19).

Отже, для застосування зазначеної вище санкції до платника аліментів необхідні такі умови: існування заборгованості зі сплати аліментів, встановлених рішенням суду або за домовленістю між батьками згідно з частиною першою статті 189 СК України; наявність винних дій особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, що призвели до виникнення заборгованості.

Статтею 28 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 31 липня 2019 року № 554/13475/15-ц (провадження № 61-25124св18) міститься висновок про те, що державний виконавець повинен не лише направити боржнику копію постанови про відкриття виконавчого провадження, а й встановити факт отримання боржником копії цієї постанови, якою встановлено строк для добровільного виконання рішення суду. У разі з`ясування факту неодержання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження державний виконавець не вправі накладати штраф на боржника за невиконання рішення у визначений у постанові про відкриття виконавчого провадження строк.

У постанові Верховного Суду від 07 травня 2018 року у справі № 916/1605/15-г міститься висновок про те, що перед тим, як застосовувати засоби і способи примусу, державний виконавець повинен пересвідчитися, чи отримав боржник копію постанови про відкриття виконавчого провадження, яка має бути направлена на зазначену у виконавчому документі адресу боржника та встановити факт отримання боржником копії цієї постанови, якою встановлено строк для добровільного виконання рішення. Отже, у разі з`ясування факту неодержання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження державний виконавець не вправі вчиняти виконавчі дії. Із фабули частини першої статті 13 Закону України «Про виконавче провадження», вбачається, що проведення розрахунку заборгованості зі сплати аліментів відноситься до їх числа.

Хмельницьким апеляційним судом в постанові від 01.07.2024 зазначено, що у матеріалах справи відсутні відомості про те, що ОСОБА_4 був поінформований про ухвалення 07 квітня 2022 року рішення Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області рішення у справі № 686/1860/22 та відкриття 09 серпня 2022 року старшим державним виконавцем Підволочиського відділу ДВС у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції виконавчого провадження №69592476 з примусового виконання виконавчого листа про стягнення з нього аліментів на користь позивачки, виданого 08 липня 2022 року.

Так з довідок ТОВ «Україна» від 18.01.2024 №№ 35, 36 вбачається, що ОСОБА_4 нарахована та виплачена заробітна плата за період з січня 2022 року по грудень 2023 року.

Таким чином, враховуючи відсутність належних та допустимих доказів повідомлення державним виконавцем боржника ОСОБА_4 про початок виконання судового рішення суду про стягнення з останнього аліментів, яке було ухвалено у відсутність ОСОБА_4 , а державний виконавець, внаслідок цього не має права вчиняти будь-яких виконавчих дій (у тому числі і видавати такий документ як розрахунок), а також ураховуючи те, що ОСОБА_4 мав основне місце роботи, де отримував заробітну плату, в період з 04 березня 2022 року по 15 травня 2023 року проходив службу в ЗСУ, суд дійшов висновку, що заборгованість зі сплати аліментів виникла не з вини боржника, у зв`язку з чим відсутні підстави для стягнення пені за прострочення сплати аліментів.

Керуючись ст.ст.2, 4, 12, 13, 76, 81, 141, 258, 259, 263-265, 280 ЦПК України, ст. 196 Сімейного кодексу України, п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006 року, суд -

вирішив:

В позові ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду шляхом подання в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 .

Дата складення повного тексту рішення 30.09.2024.

Суддя: