Справа № 737/495/24
Проваждення № 2/737/203/24
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

30 вересня 2024 року смт Куликівка

Куликівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого суддіКоренькова А.А.
секретаря судового засіданняЧередниченка С.О.
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні за загальними правилами позовного провадження справу № 737/495/24
за позовомОСОБА_1 ОСОБА_2
до Куликівської селищної ради
третя особа Чернігівська районна державна нотаріальна контора
провизнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами
учасники справи та представники:не з`явились

в с т а н о в и в :

28 травня 2024 року ОСОБА_1 (далі Позивач-1) та ОСОБА_2 (далі Позивач-2) звернулися до суду з даним позовом посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 - батько Позивача-2, який на день смерті проживав зі своєю дружиною ОСОБА_4 , яка була матір`ю Позивача-1. За життя ОСОБА_3 заповіту не склав. Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, до складу якої входить 1/2 частка житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 , яке належало спадкодавцю. Після смерті ОСОБА_3 , Позивач-2 звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 . За життя ОСОБА_4 склала заповіт яким заповідала Позивачу-1 земельні ділянки. Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина, до складу якої входить 1/2 частка житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 , яке належало спадкодавцю ОСОБА_4 , та не була охоплена заповітом. Позивач-1 прийняла спадщину за законом після померлої матері.

Коли позивачі звернулись до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на вищевказане нерухоме майно, нотаріус відмовив посилаючись на те, що спадкодавці за життя не оформили відповідних правовстановлюючих документів на домоволодіння.

Просять суд визнати за Позивачем 1 право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 в порядку спадкування після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 та визнати за Позивачем 2 право власності на 1/2 частину вказаного домоволодіння в порядку спадкування після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 ..

Ухвалою суду від 29 травня 2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначено на 24 червня 2024 року.

24.06.2024, 09.08.2024 та 03.09.2024 підготовче судове засідання відкладалось у зв`язку з витребуванням судом доказів.

Позивачі в підготовче судове засідання не з`явилась про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. В позовній заяві просили справу розглядати за їх відсутності.

Відповідач Куликівська селищна рада надала відзив на позовну заяву, в якому вказує про повне визнання позову, просить справу розглянути за відсутності представника Куликівської селищної ради.

Третя особа надала суду заяву, в якій просила справу розглянути без представника Чернігівської районної державної нотаріальної контори.

Згідно ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Відповідно до ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за результатами підготовчого судового засідання за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши заяви по суті справи, надані сторонами докази та матеріали спадкових справ № 224/2016 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 яку надав Державний нотаріальний архів та № 229/2023 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , яку надала Чернігівська районна державна нотаріальна контора, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 перебував з 5 квітня 1997 року в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 (а. с.15).

Позивач-1 є дочкою ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 та свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 (а.с.19-21).

Позивач-2 є сином ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про його народження серії НОМЕР_4 (а.с. 20).

За життя ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не ввели вказаний будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 в експлуатацію та не оформили правовстановлюючі документи на нього.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 (а.с.15).

На день смерті ОСОБА_3 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 , був зареєстрований та проживав в АДРЕСА_1 разом з дружиною ОСОБА_4 (а.с. 17).

З витягів з погосподарських книг Дроздівської сільської ради на 2001 2010 роки, вбачається, що головою домогосподарства по АДРЕСА_1 значився ОСОБА_3 , а після його смерті ОСОБА_4 (а.с. 28).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, до складу якої, зокрема входить 1/2 частина домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 .

За життя ОСОБА_3 заповіту не залишив (а.с.97-113).

Після смерті ОСОБА_3 , Позивач-2 звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом на підставі якої було заведено спадкову справу №228/2008 (а.с.86).

З матеріалів спадкової справи №228/2008 вбачається, що Позивач-2 є єдиним спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину після померлого ОСОБА_3 (а.с. 86-92).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 (а.с. 16).

Згідно довідки Куликівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 була зареєстрована та проживала в АДРЕСА_1 одна (а.с. 18).

За життя ОСОБА_4 залишила заповіт, посвідчений 2.06.2009 секретарем Дроздівської сільської ради, яким заповідала Позивачу-1 ОСОБА_1 земельні ділянки по Державних актах серія І-ЧН №041514, серія НОМЕР_5 , серія НОМЕР_6 , серія НОМЕР_7 (а.с. 129).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина, до складу якої, зокрема входить 1/2 частина домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно технічного паспорту, до складу вищевказаного домоволодіння входять житловий будинок (літ. А-1 А1-1, а-1) загальною площею 40,1 кв.м., житловою площею 16,2 кв.м., сарай (літ. Б), погріб (літ. В), гараж (літ.Г), які були побудовані в 1964 році (а.с. 29-31).

Відомостей щодо самочинного будівництва суду не надано.

Позивач-1 звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом після померлої матері ОСОБА_4 на підставі якої була заведена спадкова справа № 229/2023 (а.с. 127)

Відомості щодо інших осіб, які претендують на спадщину після померлих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , в тому числі на обов`язкову частку у спадщині, у спадкових справах відсутні.

Нотаріус відмовив позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 у зв`язку з відсутністю належним чином оформленого документа, що посвідчує право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами (а.с. 23, 27).

Надані судом докази суперечностей не містять та оцінюються судом як достовірні.

Згідно зі ст.ст. 55, 124 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України, визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи зазначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Спадкоємець за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ст. 1268 ЦК України)

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу відповідну заяву (ст. 1269 ЦК України)

Спадкоємець за заповітом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом (ст. 1274 ЦК України)

Згідно ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Згідно зі ст. 3 зазначеного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, та Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року №7/5.

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до п. 6 вищевказаної Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР не підлягали реєстрації будинки та домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. Тобто, якщо будинок було побудовано в сільській місцевості, він не підлягав державній реєстрації та на нього не виготовлялась документація про право власності.

Відповідно до ст.ст. 25, 30, 346 ЦК України, листа Міністерства юстиції України №19- 32/319, від 21.02.2005 року, якщо у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не проводилась і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку.

Таким чином, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав.

Згідно п. 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», суди повинні мати на увазі, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об`єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об`єкт нерухомого майна.

Спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Згідно п.п. 4.15, п. 4, глави 10 розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно.

Відповідно до п. 3, глави 7 розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, документи, на підставі яких вчинено нотаріальну дію, та документи або копії (витяги) з них, необхідні для вчинення нотаріальної дії, обов`язково долучаються до примірника правочину, свідоцтва тощо, які залишаються у справах нотаріуса.

Позивачі позбавлені можливості оформити своє право на спадщину у нотаріуса у зв`язку з відсутністю державної реєстрації права власності на спадкове нерухоме майно та у зв`язку із відсутністю у позивачів документів, які підтверджують право власності на вищевказане нерухоме майно за спадкодавцями.

Визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Враховуючи, що домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , було збудоване до 05.08.1992 року, а саме в 1964, належало спадкодавцям на праві спільної сумісної власності, за життя спадкодавці ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не отримали правовстановлюючі документи на домоволодіння, що позбавляє можливості позивачам оформити право на спадщину у нотаріуса, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги та визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за кожним право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами садиби АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після померлого ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в порядку спадкування за законом.

Керуючись статтями ст. ст. 4, 12-13, 19, 81, 200, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

1. Позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Куликівської селищної ради про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами задовольнити повністю.

2. Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , (РНОКПП НОМЕР_8 , зареєстрована та проживає в АДРЕСА_2 ) право власності на 1/2 частину житлового будинку загальною площею 40,1 кв.м., житловою площею 16,2 кв.м. з надвірними будівлями та спорудами садиби АДРЕСА_1 (означеними на плані технічного паспорту на будинок літерами: житловий будинок літ. А-1, А1-1, а-1; сарай літ. Б, погріб літ. В, гараж літ. Г) в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 .

3. Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , (РНОКПП НОМЕР_9 , зареєстрований та проживає в АДРЕСА_2 ) право власності на 1/2 частину житлового будинку загальною площею 40,1 кв.м., житловою площею 16,2 кв.м. з надвірними будівлями та спорудами садиби АДРЕСА_1 (означеними на плані технічного паспорту на будинок літерами: житловий будинок літ. А-1, А1-1, а-1; сарай літ. Б, погріб літ. В, гараж літ. Г) в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

4. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4. Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

5. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

6. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

7. Повний текст рішення складений 30 вересня 2024 року.

Суддя Андрій КОРЕНЬКОВ