Справа № 587/77/24
Провадження № 2/950/628/24
ЛЕБЕДИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

01 жовтня 2024 року м. Лебедин

Лебединський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Косолапа В.М.,

за участі секретаря судового засідання Ткаченко Я.О.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Лебедин клопотання представника ОСОБА_3 про призначення почеркознавчої експертизи у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

У провадженні суду перебуває справа за вищевказаним позовом.

Представник ОСОБА_3 звернулась до суду із клопотанням про призначення у справі почеркознавчої експертизи у якому зазначила, що предметом спору в справі є заборгованість в розмірі 42450,00 грн. на підставі розписки від 09.02.2023. Оспорюючи підписання розписки, представник просить поставити перед експертом питання чи виконаний підпис від імені ОСОБА_3 на розписці від 09.02.2023 написаної від його імені? Та чи однією людиною виконаний рукописний текст розписки від 09.02.2023, написаної від імені ОСОБА_3 та підпис у ній?

Представник відповідача у судовому засіданні клопотання підтримала. Однак, жодних зразків, необхідних для проведення дослідження суду не надала, вказала, що такі будуть витребувані експертом та надані відповідачем додатково.

Представник позивача проти задоволення такого клопотання заперечував, вказував, що інша сторона затягує час, оскільки представник не витребувала жодних документів від офіційних органі у яких би містилися підписи відповідача.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та доводи поданого клопотання, суд зазначає наступне.

Заочним рішенням Лебединського районного суду Сумської області від 21.03.2024 задоволено позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, стягнуто з відповідача заборгованість за договором позики від 09.02.2023 в розмірі 43450,00 грн., а також 1073,60 грн. судового збору (а.с. 31-32).

Однак, ухвалою суду від 17.07.2024 ОСОБА_3 поновлено строк на подання заяви про перегляд заочного рішення, заяву про перегляд заочного рішення задоволено, скасовано заочне рішення Лебединського районного суду Сумської області від 21.03.2024. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 21.08.2024.

21.08.2024 представник відповідача подала до суду відзив у якому проти задоволення позовних вимог заперечувала, зазначила, що ОСОБА_3 не визнає заявлені позовні вимоги, стверджує, що коштів від позивача він не отримував, а підпис на розписці належить не йому, а іншій особі.

В якості заперечень на позов також зазначено наступні обставини: з серпня 2022 року відповідач проживає в м. Ужгород де за оголошенням знайшов роботу в службі таксі. Був оформлений контракт про прийняття на роботу, копії якого відповідачу надано не було. На початку лютого 2023 року за участі та вини ОСОБА_3 сталася ДТП в результаті якої пошкоджено службовий автомобіль після чого ОСОБА_3 вирішив звільнитися. Відповідачу також повідомили, що йому необхідно сплатити за ремонт пошкодженого автомобіля, оскільки автомобіль не було застраховано. ОСОБА_3 запросили у приміщення офісу де запропонували сплатити кошти за ремонт або самостійно відремонтувати автомобіль. Оскільки грошей ОСОБА_3 не мав, йому запропонували надати кошти на ремонт, на що він погодився. Йому продиктували текст розписки, яку він написав власноручно, однак підпису не ставив та попросив передати кошти. Кошти надані не були у зв`язку із чим він відмовився ставити підпис під розпискою. Наступного дня відповідачу повідомили, що грошей йому не буде надано, а тому він вважав, що автомобіль буде відремонтовано за рахунок страхової компанії та з часом забув про дану подію.

Слід зазначити, що до відзиву представником відповідача не було додано жодного доказу на підтвердження обставин, які зазначені в якості заперечення позовних вимог. Про відсутність будь-яких доказів на підтвердження заперечень, представник відповідача підтвердила у судовому засіданні.

Загалом заперечення відповідача проти позовних вимог ґрунтуються виключно на тому, що боргову розписку він не підписував у зв`язку із чим представник просила призначити почеркознавчу експертизу. Однак, як свідчить відзив, наданий суду, а також пояснення представника, надані в судовому засіданні, розписка була дійсно написана ОСОБА_3 власноручно.

Вирішуючи питання про призначення експертизи, суд враховує наступне.

Згідно зі ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При цьому згідно з п. 1 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Як уже зазначено вище, жодного доказу на підтвердження обставин, викладених у відзиві, суду надано не було.

Крім того, відзив та пояснення представника відповідача містять суперечливі відомості, а саме представник ОСОБА_3 зазначила, що останній дійсно власноручно склав розписку, яка наявна в матеріалах справи, однак свого підпису у ній не ставив. Крім того, у відзиві зазначено, що ОСОБА_3 дійсно мав намір отримати кошти у борг на подальший ремонт автомобіля.

За змістом п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожному гарантовано право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також, справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення ЄСПЛ у справі «Федіна проти України», «Смірнова проти України»).

Очевидне безпідставне призначення судової експертизи може бути порушенням наведених положень, що має наслідком порушення прав та охоронюваних законом інтересів учасників справи, а саме права на розгляд справи судом встановленим законом у розумний строк.

Відповідно до ст. 275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

З огляду на суперечність доводів викладених у відзиві на обґрунтування позиції відповідача та відсутність з його боку будь-яких доказів, суд вважає, що призначення експертизи у даній справі призведе до затягування її розгляду та порушення розумного строку її розгляду з огляду на предмет спору та її значення для сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Так, заочним рішенням у даній справі з ОСОБА_3 було стягнуто на користь ОСОБА_4 заборгованість за договором позики від 09.02.2023 в розмірі 43450,00 грн.

10.06.2024 представник відповідача, адвокат Берестовська С.О., звернулась до суду із заявою у якій просила надати їй матеріали даної справи для ознайомлення. У той же день вона ознайомилась зі справою (а.с. 41).

13.06.2024 адвокат Берестовська С.О., в інтересах ОСОБА_3 , подала до суду заяву про перегляд заочного рішення, в якості заперечень проти позову зазначила, що ОСОБА_3 не визнає заявлені позовні вимоги, стверджує, що коштів від позивача не отримував, а підпис на розписці належить не йому, а іншій особі. Вказує на необхідності призначенні у справі судової почеркознавчої експертизи.

Тобто про намір оспорити підпис на розписці шляхом її експертного дослідження представник відповідача зазначила 13.06.2024.

Врахувавши, в тому числі те, що позивач має намір поставити питання про призначення експертизи, ухвалою суду від 17.07.2024 заочне рішення Лебединського районного суду Сумської області від 21.03.2024 було скасовано, а судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 21.08.2024, тобто більше ніж через місяць з моменту скасування заочного рішення та більше двох місяців з моменту виявлення такого наміру.

Однак, протягом указаного часу позивач та його представник не здійснювали жодних дій щодо збирання доказів або підготовки клопотання про призначення почеркознавчої експертизи, яка на їх думку мала би вирішальне значення у даній справі.

Натомість відзив представником подано лише 21.08.2024 (безпосередньо у день судового засідання), а доводів у виді клопотання про призначення експертизи не надано взагалі. У подальшому клопотання подано 23.08.2024, а його розгляд проведено у судовому засіданні 30.09.2024.

Однак, ні до клопотання ні у судове засідання 30.09.2024 представник відповідача не подала жодних документів, необхідних для поведення експертного дослідження, посилаючись на їх подальше запитування експертом.

Відповідно до ч. 1 ст. 107 ЦПК України матеріали, необхідні для проведення експертизи, експерту надає суд, якщо експертиза призначена судом, або учасник справи, якщо експертиза проводиться за його замовленням. При призначенні експертизи суд з урахуванням думки учасників справи визначає, які саме матеріали необхідні для проведення експертизи. Суд може також заслухати призначених судом експертів з цього питання. Копії матеріалів, що надаються експерту, можуть залишатися у матеріалах справи.

Таким чином у разі призначення експертизи суд повинен надати експерту відповідні матеріали, які у свою чергу отримані від учасників справи.

Згідно з ч. 1 ст. 12, ч. 2 ст. 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 2, 4 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Таким чином, заявляючи про відповідну обставину сторона зобов`язана довести її наявність, в тому числі своєчасно подавши відповідні докази.

Суд також враховує особливості призначення даного виду експертного дослідження.

Так, наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 26.12.2012 № 1950/5) затверджено Науково-методичні рекомендації з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень.

Відповідно до п. 1.1 розділу 1 глави І Науково-методичних рекомендацій основним завданням почеркознавчої експертизи є ідентифікація виконавця рукописного тексту, обмежених за обсягом рукописних записів (літерних та цифрових) і підпису. Такою експертизою вирішуються і деякі неідентифікаційні завдання (установлення факту виконання рукописного тексту під впливом будь-яких факторів, що заважають (природних: хворобливий стан, хронічні захворювання, вікові зміни; тимчасових зовнішніх: незвичне тримання засобу для писання, незвична поза, обмеження зорового контролю тощо; тимчасових внутрішніх: алкогольне сп`яніння, фармакологічні, наркотичні засоби тощо; штучних: викривлення письма зміненими рухами); визначення статі виконавця, а також належності його до певної групи за віком тощо).

Об`єктом почеркознавчої експертизи є почерковий матеріал, в якому відображені ознаки почерку певної особи у тому обсязі, в якому їх можна виявити для вирішення поставлених завдань.

Для проведення почеркознавчих досліджень рукописних записів та підписів надаються оригінали документів.

Згідно з п. 1.3 розділу 1 глави І для проведення досліджень орган (особа), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), повинен(на) надати експерту вільні, умовно-вільні та експериментальні зразки почерку (цифрових записів, підпису) особи, яка підлягає ідентифікації.

Не зважаючи на зазначені вимоги, жодних зразків представником відповідача до клопотання додано не було.

Крім того, п. 1.6 розділу 1 глави І Науково-методичних рекомендацій регламентує процедуру відібрання експериментальних зразків почерку.

Однак, з огляду на теперішнє місце проживання відповідача (м. Ужгород), виконання рекомендацій в цій частині буде утруднене, що може вчергове призвести до затягування розгляду справи, яка в силу предмету позову, суми, яку просить стягнути з відповідача позивач, не є складною та має бути розглянута без невиправданого зволікання.

За таких обставин суд відмовляє в задоволенні клопотання представника відповідача про призначення експертизи.

Керуючись ст. ст. 44, 81, 103, 260, 261, 275 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_3 про призначення почеркознавчої експертизи у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 02.10.2024.

Суддя Вадим КОСОЛАП