УХВАЛА

02 жовтня 2024 року

м. Київ

справа № 760/15074/20

провадження № 61-12969ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Луспеника Д. Д.

розглянув касаційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на постанову Київського апеляційного суду від 20 серпня 2024 року

у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про виселення,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2020 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з вищевказаним позовом до

ОСОБА_1 , в якому просило суд виселити ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом зняття з реєстрації місця проживання у відповідному органі реєстрації.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 24 липня 2023 року

у задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про виселення відмовлено.

27 липня 2023 року від представника ОСОБА_1 - адвоката Розова О. С. через підсистему «Електронний суд» було подано клопотання про ухвалення додаткового рішення, в якому він просив стягнути з АТ КБ «ПриватБанк»

14 000,00 грн судових витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги.

Додатковим рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 24 червня

2024 року клопотання представника відповідача задоволено частково, стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 1 000,00 грн.

Постановою Київського апеляційного суду від 20 серпня 2024 року апеляційну скаргу представника відповідача задоволено.

Додаткове рішення Солом`янського районного суду м. Києві від 24 червня

2024 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким заяву представника відповідача про ухвалення додаткового рішення задоволено.

Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції в розмірі 14 000, 00 грн.

20 вересня 2024 року АТ КБ «ПриватБанк» засобами поштового зв`язку звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного суду від 20 серпня 2024 року (надійшла до суду 24 вересня 2024 року), в якій заявник, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив суд скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі додаткове рішення Солом`янського районного суду

м. Києва від 24 червня 2024 року.

У касаційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк» заперечує розмір правничої допомоги, вважає його таким, що не відповідає вимогам розумності та співмірності. Касаційна скарга обґрунтована тим, що стягнута апеляційним судом сума значно перевищує встановлений діючим законодавством та нормативно-правовими актами граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу, також така сума є неспівмірною зі складністю цивільної справи.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів

у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України якщо касаційна скарга подана на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу, суд може визнати таку касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо Верховний Суд уже викладав у своїй постанові висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку.

Перевіривши доводи касаційної скарги та дослідивши зміст оскаржуваного судового рішення, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження

у справі слід відмовити з таких підстав.

Забезпечення права на апеляційний перегляд справи є однією з основних засад судочинства (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України).

Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Пунктом 12 частини третьої статті 2 ЦПК України передбачено, що однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з положеннями частин п`ятої та шостої ст. 137 ЦПК Україниу разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, власної ініціативи.

Київський апеляційний суд, не погоджуючись з висновками суду першої інстанції щодо витрат на правничу допомогу в розмірі 1 000 грн, у своїй постанові звернув увагу на укладені між адвокатським об`єднанням «П.Р.С. і Компанія» (далі - АО «П.Р.С. і Компанія») та ОСОБА_1 : договір № 1/21 від 04 січня 2021 року про надання правової допомоги; додаткову угоду № 1 до договору про надання правової допомоги № 1/21 від 04 січня 2021 року; протокол № 1 від 04 січня

2021 року про погодження договірної ціни та тарифів; акт № 1 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 29 січня 2021 року; акт № 2 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 10 липня 2023 року.

Апеляційним судом встановлено, що 04 січня 2021 року між АО «П.Р.С.

і Компанія» та ОСОБА_1 укладено договір про надання правової допомоги № 1/21, відповідно до умов якого клієнт доручає, надаючи відповідні повноваження, а об`єднання погоджується надавати через адвокатів адвокатського об`єднання, яким видано відповідний ордер, правничу допомогу на замовлення клієнта.

Відповідно до розділу 3 зазначеного договору сторони погодили, що клієнт сплачує грошову винагороду (гонорар) за надання правової допомоги у відповідності до розділу 1 даного договору.

Порядок оплати послуг об`єднання за роботу виконану адвокатським об`єднанням, клієнт сплачує грошову винагороду (гонорар) у розмірі та термін, відповідно до домовленостей між сторонами, додатково оформлюється в окремому додатку до цього договору та згідно з тарифами визначеними в додатку № 1, що є невід`ємною частиною даного договору.

04 січня 2021 року між АО «П.Р.С. і Компанія» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду № 1 до договору про надання правової допомоги № 1/21 в якому сторони погодили, що клієнт в авансовому порядку оплачує частину грошової винагороди (гонорару) в розмірі 7 000,00 грн не пізніше 29 січня 2021 року.

Клієнт зобов`язується сплатити 100% грошової винагороди, розмір якої зазначається у акті наданих послуг, протягом десяти днів з моменту підписання відповідного акту.

04 січня 2021 року між АО «П.Р.С. і Компанія» та ОСОБА_1 підписано протокол № 1 про погодження договірної ціни та тарифів.

04 січня 2021 року ОСОБА_1 сплачено на користь АО «П.Р.С. і Компанія»

7 000,00 грн.

29 січня 2021 року між АО «П.Р.С. і Компанія» та ОСОБА_1 підписано

акт № 1 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) відповідно до якого адвокатом було надано наступні послуги ознайомлення та аналіз документів, вартість наданих послуг 2 000,00 грн., витрачено часу 2 год.; підготовка та подання клопотання про зупинення провадження у справі від 12 січня 2021 року, вартість наданих послуг 2 000,00 грн., витрачено часу 2 год., підготовка та подання відзиву на позовну заяву, вартість наданих послуг 3 000,00 грн., витрачено часу 3 год. Загальна вартість наданих послуг 7 000,00 грн.

10 липня 2023 року між АО «П.Р.С. і Компанія» та ОСОБА_1 підписано

акт № 2 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) відповідно до якого адвокатом було надано наступні послуги: підготовка та подання заяви про пришвидшення розгляду справи від 05 липня 2023 року, вартість наданих послуг

4 000,00 грн., витрачено часу 4 год.; послуги підготовка та подання заяви про видачу копії повного тексту судового рішення від 05 липня 2023 року, вартість наданих послуг 1 000,00 грн., витрачено часу 1 год.; послуги підготовка та подання заяви про ухвалення рішення, вартість наданих послуг 2 000,00 грн., витрачено часу 2 год. Загальна вартість наданих послуг 7 000,00 грн.

Апеляційний суд звернув увагу, що при ухваленні додаткового рішення суд першої інстанції врахував: проведення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, час та обсяг робіт виконаних адвокатом в межах даної справи, складність справи, значення даної справи для відповідача з огляду на те, що вирішувалося питання про виселення з квартири, принцип пропорційності до розміру позовних вимог.

Не погоджуючись з висновками суду першої інстанції, апеляційний суд зазначив, що при постановленні додаткового рішення суд зменшив розмір понесених відповідачем витрат, проте не звернув увагу на те, що після отримання копії заяви представника відповідача про стягнення витрат на правову допомогу позивачем не було надано клопотання про зменшення розміру таких витрат.

Висновку щодо доведеності відповідачем витрат на правничу допомогу у суді першої інстанції у розмірі 14 000,00 грн. апеляційний суд дійшов, ураховуючи відповідні докази, відсутність заперечень зі сторони позивача щодо розміру понесених відповідачем витрат на правничу допомогу, складність справи, час, витрачений адвокатом та кількість поданих ним документів.

Суд апеляційної інстанції наголосив на неможливості зменшення судом за власною ініціативою розміру витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку іншої, зацікавленої сторони.

Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду у постанові від 24 січня

2022 року у справі № 757/36628/16-ц (провадження № 61-19062св21) вказує на те, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня

2019 року у справі № 922/445/19 та від 06 грудня 2019 року у справі № 910/353/19, а також постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 25 травня 2021 року у справі № 910/7586/19.

Відповідно до правової позиції, висловленої у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня

2019 року по справі № 922/445/19, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Доводи, наведені в обґрунтування касаційної скарги щодо незгоди з розміром правничої допомоги, стягнутої на користь відповідача, через невідповідність вимогам розумності та співмірності, не можуть бути підставами для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки вони не спростовують встановленого апеляційним судом факту відсутності клопотання позивача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що й стало підставою для скасування додаткового рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 24 червня

2024 року.

Отже, постанова Київського апеляційного суду від 20 серпня 2024 року є законною та обґрунтованою, постановленою із правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, підстави для їх скасування відсутні.

Аналіз змісту касаційної скарги та оскаржуваного судового рішення свідчить про необґрунтованість касаційної скарги, оскільки Верховний Суд вже викладав

у постанові висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі, а суд апеляційної інстанції ухвалив судове рішення із врахуванням такого висновку, а тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу суд може визнати таку касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо Верховний Суд уже викладав у своїй постанові висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку або коли Верховний Суд вважатиме за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права

у подібних правовідносинах).

Керуючись статтями 260, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на постанову Київського апеляційного суду від 20 серпня 2024 року у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про виселення, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Г. В. Коломієць

Б. І. Гулько

Д. Д. Луспеник