Номер провадження 2-п/243/9/2024
Номер справи 243/5892/18
УХВАЛА

про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення

«26» січня 2024 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Хаустової Т.А.

за участю секретаря судового засідання - Кравченко Ю.О.,

представника заявника адвоката Шовкова О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів на підставі Наказу № 29-к «Про впровадження дистанційної роботи Слов`янського міськрайонного суду Донецької області» від 10 травня 2022 року, заяву ОСОБА_1 , представник заявника адвокат ШОВКОВ Олег Сергійович, про перегляд заочного рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 19 грудня 2023 року у справі № 243/5892/18,-

В С Т А Н О В И В :

19 січня 2024 року ОСОБА_2 звернулася до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з Заявою про перегляд заочного рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 19 грудня 2023 року у справі № 243/5892/18, обґрунтовуючи заяву тим, що заочним рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області 19 грудня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна задоволені, припинено право спільної часткової власності ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 106,8 квадратних метри, житловою площею 63,1 квадратних метри, з господарськими спорудами, та на земельну ділянку, кадастровий номер :01:017:0164, загальною площею 0,1200 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Поділено в натурі між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 106,8 квадратних метри, житловою площею 63,1 квадратних метри, з господарськими спорудами: визнано за ОСОБА_3 наступні приміщення: коридор-1, площею 2,8 кв.м, кухня - 2, площею 10,8 кв.м, житлова кімната-3, площею 21,2 кв.м, коридор- 4-1, площею 7,54 кв.м, ванна -5, площею 1,7 кв.м, туалет-6, площею 1,7 кв.м, приміщення-7, площею 3,9 кв.м; визнано за ОСОБА_2 : коридор-1, площею 1,9 кв.м, коридор - 4-2, площею 4,96 кв.м, коридор - 8, площею 6,7 кв.м, житлова кімната -9, площею 9,6 кв.м, житлова кімната -10, площею 11,8 кв.м, житлова кімната -11, площею 13,4 кв.м, житлова кімната -12, площею 7,3 кв.м. Виділено ОСОБА_3 гараж-Б, площею 33,6 кв.м, інвентаризаційна вартість 166505 грн. Виділено ОСОБА_2 сарай В, площею 28,0 кв.м, інвентаризаційна вартість 107254 грн., душ/вбиральня Г, площею 3 кв.м, інвентаризаційна вартість 14033 грн. Залишено в загальному користуванні ОСОБА_3 та ОСОБА_2 огорожу №2, огорожу №3, ворота №1, замощення №4. Перегородку з цегли на першому поверсі вирішено зробити за рахунок ОСОБА_3 . Поділино в натурі між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 земельну ділянку, кадастровий номер :01:017:0164, загальною площею 0,1200 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 : виділено в натурі ОСОБА_3 згідно додатку №3 земельну ділянку площею 434,5 м: від точки Д до точки Е вздовж межі домоволодіння АДРЕСА_2 на відстань 47,55м; від точки Е до точки Ж в глибину земельної ділянки домоволодіння АДРЕСА_1 на відстань 9,10м; від точки Ж до точки Г в глибину земельної ділянки домоволодіння АДРЕСА_1 на відстань 47,55м; від точки Г до точки Д в глибину домоволодіння АДРЕСА_1 до межі домоволодіння АДРЕСА_2 на відстань 9,10м; виділено в натурі ОСОБА_2 згідно додатку №3 земельну ділянку площею 434,5 м: від точки В до точки З вздовж межі з домоволодінням АДРЕСА_3 на відстань 47,55м; від точки З до точки Ж в глибину земельної ділянки домоволодіння АДРЕСА_1 на відстань 9,10м; від точки Ж до точки Г в глибину земельної ділянки домоволодіння АДРЕСА_1 на відстань 47,55м; від точки Г до точки В в глибину домоволодіння АДРЕСА_1 до межі домоволодіння АДРЕСА_3 на відстань 9,10м. Залишено в загальному користуванні ОСОБА_3 та ОСОБА_2 земельну ділянку площею 183,0 кв.м, а саме: точка розташована на межі між двома земельними ділянками АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 ; від точки А до точки Б вздовж АДРЕСА_1 на відстань 18,2 м; від точки Б до точки В вздовж межі з домоволодінням АДРЕСА_3 на відстань 18,45м; від точки В до точки Г в глибину земельної ділянки у напрямку домоволодіння АДРЕСА_2 на відстань 9,10м; від точки Г до точки Д в глибину земельної ділянки у напрямку домоволодіння АДРЕСА_2 на відстань 9,10м. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 різницю вартості 1/2 ідеальної частки інвентаризаційної вартості домоволодіння у розмірі 98971,89 грн.; половину вартості використаних будівельних матеріалів об`єкта теплиць, розташованих на земельній ділянці по АДРЕСА_4 у розмірі 11301,55 грн., витрати з проведення судової будівельно - технічної експертизи у розмірі 8478,00 грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 10500,00 грн.

Інтереси заявника у справі №243/5892/18 представляв адвокат Сенько В.М., який мав повідомити заявника про судове засідання по справі. Позовної заяви ОСОБА_2 не отримувала, не знала, в чому конкретно полягають позовні вимоги. Вважала, що тривала відсутність запрошення до суду пов`язана з повномасштабним вторгненням РФ та близькістю бойових дій. Адвокат на зв`язок не виходив та не надав заявнику жодної інформації. Крім того, вважала, що в зв`язку з реформуванням судів та ліквідацією Слов`янського району справа буде розглядатися іншим судом.

Судові повістки заявник не отримувала, так як офіційно зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з тим, фактично вона проживає за адресою: АДРЕСА_5 , що підтверджується Довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Так як адвокат Сенько В.М. довгий час не виходив на зв`язок та намагання з ним зв`язатися виявилися безрезультатними, ОСОБА_2 звернулась до адвоката Шовкова О.С. за консультацією, яким і було виявлено, що 19 грудня 2023 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області по справі №243/5892/18 було ухвалено заочне рішення.

03 січня 2024 року між ОСОБА_2 та адвокатом Шовковим О.С. було укладено Договір про надання професійної правничої допомоги.

ОСОБА_2 не мала фактично можливості прийняти участь в судових засіданнях та скористатися наданими їй правами, оскільки представник ОСОБА_4 не надав їй жодної інформації, відповідно, її позиція не була врахована, а судове рішення не може вважатись законним та справедливим.

ОСОБА_2 зазначає, що не знайома з позовною заявою та додатками, не обізнана з результатами експертизи, тому їй важко сформулювати заперечення на позовну заяву. В цілому з позовною заявою не згодна, оскільки запропоновані позивачем умови не враховують її інтересів, запропонований поділ позбавляє її доступу до комунікацій, каналізації та опалення, фактично їй виділяється нежитлова частина будинку без кухні, туалету та водовідведення.

В зв`язку з викладеним, просить скасувати заочне рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 19 грудня 2023 року №243/5892/18 та призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

В судовому засіданні представник заявника, адвокат Шовков О.С., який діє на підставі Ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АН №1329416 від 07 січня 2024 року, просив скасувати заочне рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 19 грудня 2023 року у справі №243/5892/18, на обґрунтування своєї позиції навів доводи, аналогічні викладеним у заяві про скасування заочного рішення.

Заявник ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду заяви про скасування заочного рішення повідомлялася належним чином. Представнику заявника, ОСОБА_5 , на його електронну адресу, зазначену в контактах в Заяві про перегляд заочного рішення, було направлено повідомлення про розгляд 26 січня 2024 року Заяви про перегляд заочного рішення.

Відповідно до ч.5 ст.130 ЦПК України вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.

Направлення судової повістки на електронну адресу сторони у справі є належним повідомленням при умові, що цей учасник судового процесу повідомив цю електронну адресу та користувався нею направляв до суду певні процесуальні документи. Відповідну правову позицію КЦС ВС, зокрема, сформулював у справі 761/14537/15.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що право заявника на справедливий суд, гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, порушене не було. Особі повинно бути відомо про час і місце розгляду справи, оскільки є можливість стежити за ходом справи за допомогою офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду. З таким висновком погодився ЄСПЛ у рішенні у справі «В`ячеслав Корчагін проти Росії» № 12307/16.

В зв`язку з викладеним, з метою недопущення порушення прав інших учасників судового процесу та уникнення необґрунтованої тяганини по справі, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами.

Позивач ОСОБА_3 , та представник позивача, адвокат Прокопцев С.В., який діє на підставі Ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АН №1079018 від 05 жовтня 2022 року, в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, надали заяву про розгляд справи без їхньої участі, просили відмовити в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 ЦПК України, заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що заява ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 19 грудня 2023 року у справі № №243/5892/18 за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна, не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 19 грудня 2023 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області було розглянуто цивільну справу № 243/5892/18 за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна.

Згідно з ч.2 ст. 284 ЦПК України, заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно з ч. 3, 4 ст. 284 ЦПК України, учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст.127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

19 січня 2024 року відповідачем було подано заяву про перегляд заочного рішення від 19 грудня 2023 року у справі № 243/5892/18.

ОСОБА_2 обґрунтовує Заяву про скасування заочного рішення тим, що вона не знайома з позовною заявою та додатками, не обізнана з результатами експертизи, тому їй важко сформулювати заперечення на позовну заяву, крім того, зазначає, що її інтереси представляв адвокат Сенько В.М., який мав її повідомити про судове засідання по справі, та зазначає, що Судових повісток про виклик в судове засідання вона не отримувала.

Разом з тим, суд не може погодитися з такими посиланнями ОСОБА_2 , оскільки ці посилання спростовуються матеріалами справи.

Судом встановлено, що 27 червня 2018 року ОСОБА_3 звернувся до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до ОСОБА_2 про поділ в натурі спільного майна подружжя.

Тобто, суд звертає увагу, що справа перебувала в провадженні Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з червня місяця 2018 року.

26 липня 2018 року ОСОБА_2 було подано Відзив на дану позовну заяву, підписаний особисто ОСОБА_2 ( том 1 а.с. 31)

03 вересня 2018 року ОСОБА_2 звернулась до суду з заявою про ознайомлення з матеріалами справи №243/5892/18, з якими була ознайомлена 05 вересня 2018 року, про що в матеріалах справи міститься розписка ( том 1 а.с. 38).

19 жовтня 2018 року ОСОБА_2 уклала Договір №10-1 про надання правових послуг з адвокатом Сеньком В.М ( том 1 а.с. 45-46).

30 жовтня 2018 року представник ОСОБА_2 , адвокат Сенько В.М., був ознайомлений з матеріалами цивільної справи №243/5892/18, про що в матеріалах справи міститься розписка ( том 1 а.с. 48-49).

16 листопада 2018 року ОСОБА_2 та її представником адвокатом Сенько В.М. було подано до суду Клопотання про забезпечення доказів виклик свідків ( том 1 а.с. 55).

21 березня 2019 року та 25 квітня 2019 року ОСОБА_2 та її представник адвокат Сенько В.М. приймали участь у судових засіданнях по розгляду даної цивільної справи ( том 1 а.с. 94-98, 107-108)

30 травня 2019 року ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області по справі було призначено судову будівельно-технічну та товарознавчу експертизу, в судовому засіданні також приймала участь відповідач ОСОБА_2 ( том 1 а.с. 130- 132).

28 червня 2020 року було складено Висновок експерта №3332-3337 за результатами судової будівельно-технічної експертизи. ( том 1 а.с. 148-170).

22 вересня 2020 року позивачем ОСОБА_3 було подано до суду уточнену позовну заяву до ОСОБА_2 про поділ в натурі спільного майна подружжя ( том 1 а.с. 175 -178).

24 вересня 2020 року ОСОБА_2 звернулась до суду з заявою про ознайомлення з матеріалами справи №243/5892/18, з якими була ознайомлена 24 вересня 2020 року, про що в матеріалах справи міститься розписка.( том 1 а.с. 188), що повністю спростовує ствердження представника ОСОБА_2 адвоката Шовкова О.С. в тій частині, що ОСОБА_2 не була обізнана з висновком експертизи і, взагалі, конкретно з позовними вимогами позивача ОСОБА_3

11 червня 2021 року ОСОБА_2 звернулась до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з зустрічною позовною заявою, особисто підписаною нею, до ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , за участю третьої особи: приватного нотаріуса Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Бігун В.В., про визнання удаваним правочину, визнання права власності, поділ майна, яку ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 02 серпня 2021 року було об`єднано з первісним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна.

Зазначені документи повністю спростовують твердження ОСОБА_2 про необізнаність щодо змісту позовних вимог ОСОБА_3 до неї. Більше того, нею було подано зустрічну Позовну заяву, підписану особисто нею, до ОСОБА_3 , яка ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 19 грудня 2023 року була залишена без розгляду в зв`язку з її повторною неявкою в судове засідання.

16 лютого 2022 року ОСОБА_2 та її представник адвокат Сенько В.М. були ознайомлені з матеріалами даної цивільної справи: перший том 235 аркушів, другий том - 81 аркуш ( том 2 а.с. 84-85)

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 вересня 2023 року справу №243/5892/18 було передано на розгляд судді Хаустової Т.А., після чого по справі №243/5892/18 призначено підготовче судове засідання на 21 листопада 2023 року.

Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 21 листопада 2023 року підготовче провадження по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , за участю третьої особи: приватного нотаріуса Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Бігун В.В., про визнання удаваним правочину, визнання права власності, поділ майна, закрито та справу призначено до судового розгляду по суті на 08 грудня 2023 року. Судове засідання 08 грудня 2023 року було відкладено на 19 грудня 2023 року в зв`язку з неявкою відповідача.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник адвокат Сенько В.М., який діє на підставі Ордеру на надання правової допомоги, серія ХВ №000003 від 19 жовтня 2018 року, у судові засідання не з`явилися, про дату час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили. Кореспонденція, яка направляється на адресу ОСОБА_2 та адвоката Сенька В.М., ними не отримується та повертається до суду з довідкою поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» ( том 2 а.с. 130-131,144-145,157-158).

Відповідно до ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

У відповідності до п.2 ч.7 ст. 128 ЦПК України «У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

В Заяві про перегляд заочного рішення ОСОБА_2 посилається на те, що вона не отримувала судові повістки, оскільки мешкає за іншою адресою, фактично вона проживає за адресою: АДРЕСА_5 , що підтверджується Довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Зазначені доводи заявника ОСОБА_2 є безпідставними та суд не приймає їх до уваги з огляду на наступне.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник адвокат Сенько В.М., повідомлялися належним чином про дати судових засідань шляхом направлення Судових повісток поштою на їхні офіційні адреси реєстрації, жодних Заяв про зміну місця проживання/перебування від ОСОБА_2 або від її представника ОСОБА_4 до суду не надходило.

Відповідно до ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

Отже, чинним законодавством саме на учасників судового процесу покладено обов`язок повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

В матеріалах справи містяться Довідки поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою», що, враховуючи відсутність Заяви про зміну місця проживання, вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання ОСОБА_2 та її представником адвокатом Сенько В.М. судової повістки.

Відповідно до пункту 3 частини сьомої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Зазначене узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постановах: від 09 серпня 2019 року у справі № 906/142/18, провадження № 12-109гс19; від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17, провадження № 14-507цс18; від 10 травня 2023 року № 755/17944/18 провадження №61-185св23.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у Постанові № 591/4832/22 від 01 грудня 2023 року зазначив, що довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку з «відсутністю за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Так, у рішенні «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року Європейський Суд з прав людини наголосив, що « сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Крім того, представнику ОСОБА_2 , адвокату Сеньку В.М., судовий виклик направлявся на його електронну адресу.

«Направлення судової повістки на електронну адресу сторони у справі є належним повідомлення при умові, що цей учасник судового процесу повідомив цю електронну адресу та користувався нею направляв до суду певні процесуальні документи». Відповідну правову позицію КЦС ВС, зокрема, сформулював у справі 761/14537/15.

Суд зазначає, що згідно зі ст. 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Відповідно до статті 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється. У разі неможливості здійснювати правосуддя судами, які діють на території, на якій введено воєнний стан, законами України може бути змінено територіальна підсудність судових справ, що розглядаються в цих судах, або в установленому законом порядку змінено місце знаходження судів.

Отже, навіть в умовах воєнного або надзвичайного стану конституційні права людини на судовий захист не можуть бути обмежені.

Можливість відкладення розгляду справ у зв`язку з воєнними діями, доцільне у випадку, якщо це перешкоджає учасникам процесу прибути до суду.

Державна судова адміністрація розробила порядок проведення відеоконференцзв`язку під час судового засідання за участі сторін поза межами приміщення суду. Таким чином, було передбачено використання системи EasyCon або інших доступних для суду та учасників судового процесу засобів, що забезпечують проведення судових засідань в режимі відеоконференцзв`язку.

24 лютого 2022 року Радою суддів України прийнято рішення «Щодо вжиття невідкладних заходів для забезпечення сталого функціонування судової влади в Україні в умовах припинення повноважень ВРП та воєнного стану у зв`язку зі збройною агресією збоку РФ», яким звернуто увагу усіх судів України, що навіть в умовах воєнного або надзвичайного стану робота судів не може бути припинена. 02 березня 2022 року Радою суддів України опубліковані рекомендації щодо роботи судів в умовах воєнного стану, з них основними є те, що особливості роботи суду визначаються виходячи з поточної ситуації у відповідному регіоні. При визначенні умов роботи суду у воєнний час необхідно керуватися реальними поточними обставинами, що склалися в регіоні. Громадянам роз`яснюється можливість відкладення розгляду справ у зв`язку із воєнними діями та можливість розгляду справ в режимі відеоконференції. Розгляд справ по можливості відкладається (за винятком невідкладних судових розглядів), зважаючи на те, що велика кількість учасників судових процесів не завжди мають змогу подати заяву про відкладення розгляду справи або не можуть прибути в суд у зв`язку з небезпекою для життя. Якщо за об`єктивних обставин учасник провадження не може прибути в судове засідання суд може допустити участь такого учасника в режимі відеоконференції за допомогою будь-яких інших технічних засобів, в тому числі і власних.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, закріплено право кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку. Тобто зловживання процесуальними правами, спрямоване на свідоме невиправдане затягування судового процесу, порушує права інших учасників цього процесу та вимоги названих Конвенції та Кодексу.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію Україна взяла на себе зобов`язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду слідує, що питання про порушення статті 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

У справах «Рябих проти Росії» (заява № 52854/99, рішення від 24 липня 2003 року, пункт 52) та «Пономарьов проти України» (заява № 3236/03 від 03 квітня 2008 року, пункт 40) Європейський суд з прав людини зазначив, що сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України»).

Суд звертає увагу, що відповідач, ОСОБА_2 , та її представник, адвокат Сенько В.М., були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи належним чином у відповідності до вимог закону, але у судове засідання не з`явилися, не повідомивши суд про причини неявки та не надали суду свої заперечення проти позову.

У відповідності до ч. 1 ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Виходячи зі змісту зазначеного закону, для скасування заочного рішення мають бути у наявності одночасно обидві підстави, передбачені ч. 1 ст. 288 ЦПК України, а саме:

1) поважні причини неявки в судове засідання, про які відповідач не зміг завчасно повідомити суд, а також не подання відзиву на позовну заяву з поважних причин;

2) наявність доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи та можуть вплинути на ухвалене заочне рішення.

Водночас з`ясування причин неявки не може бути підставою для скасування заочного рішення. Для цього відповідач має вказати докази, які мають значення для справи, та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни. Тобто якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення.

Наявність вищенаведених обставин повинна бути у їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них заочне рішення скасуванню не підлягає.

Таким чином, відповідач був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином у відповідності до вимог закону, але у судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причини неявки.

Суд вважає, що обставини, на які посилається відповідач, не мають істотного значення для правильного вирішення спору по справі.

Враховуючи вищевикладене, а також ту обставину, що обидві підстави для скасування заочного рішення відсутні, то суд приходить до обґрунтованого висновку, що заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 19 грудня 2023 року слід залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 287, 288 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , представник заявника адвокат ШОВКОВ Олег Сергійович, про перегляд заочного рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 19 грудня 2023 року у справі № 243/5892/18 - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвалу постановлено, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Повний текст ухвали суду складено 26 січня 2024 року.

Головуючий:

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду Т.А. Хаустова