Провадження № 2-о/761/540/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2024 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Анохіна А.М.,

при секретарі - Лазуренко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду в місті Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України, заінтересована особа - Шевченківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ),

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернулася з заявою до суду в якій просить встановити факт державної реєстрації актового запису за № 4774 від 08.11.2005 року, складеного міським відділом реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції Донецької області про смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 54 роки в м. Горлівка Донецької області Україна.

Заява мотивована тим, що заявник є донькою ОСОБА_2 . Вказує, що ОСОБА_2 мешкала в місті Горлівка Донецької області за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 померла в місті Горлівка Донецької області 03 листопада 2005 року у віці 54 роки від раку середньої долі бронху, про що зазначено в довідці міського відділу реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції Донецької області за № 4774 від 08.11.2005 року та в Книзі реєстрації смертей було зроблено відповідний запис за № 4774.

Після цього міським відділом реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції Донецької області 26 липня 2006 року було видано свідоцтво про смерть ОСОБА_2 .

Однак, оригінал свідоцтва про смерть ОСОБА_2 було втрачено заявницею під час евакуації з тимчасово окупованого міста Горлівки Донецької області незаконними збройними формуваннями рф, залишилась тільки його копія.

Отримати повторне свідоцтво про смерть матері неможливо у зв`язку з тим, що архіви відділів реєстрації актів цивільного стану Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, територія яких окупована з 2014 року, у тому числі відділів державної реєстрації актів цивільного стану міста Горлівки не передавались та не були вивезені, через що актовий запис про смерть матері заявниці за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян відсутній.

Просить встановити вказаний факт для отримання свідоцтва про смерть встановленого державного зразка.

Заявник в судове засідання не з`явилася, до суду подано заяву її представником в якій просить розгляд справи проводити за їх відсутності, заяву підтримують, просять задовольнити.

Представник заінтересованої особи - органу ДРАЦС, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Наданими до заяви засвідченими копіями документів підтверджено, що померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є матір`ю заявника ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження.

Як вбачається з наданих документів, ОСОБА_2 померла в місті Горлівка Донецької області 03 листопада 2005 року у віці 54 роки від раку середньої долі бронху, про що зазначено в довідці міського відділу реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції Донецької області за № 4774 від 08.11.2005 року та в Книзі реєстрації смертей було зроблено відповідний запис за № 4774.

Згідно з положенням п. 2 ч.1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті в разі, якщо документи про смерть особи відсутні, проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Пунктом 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована російською федерацією територія України (далі тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Правовий статус тимчасово окупованої території, а також правовий режим на тимчасово окупованій території визначаються цим Законом, іншими законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, принципами та нормами міжнародного права.

Відповідно до частин 1, 2, 3 ст. 9 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.

Розділом 1 п. 3 Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5 передбачено, що за заявами громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території України або переселилися з неї, державну реєстрацію актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання здійснюють відділи державної реєстрації актів цивільного стану за місцем звернення заявника.

З матеріалів справи вбачається, що встановлення факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для оформлення відповідного свідоцтва про смерть.

Вказані обставини дають суду підстави дійти висновку, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 54 роки в м. Горлівка Донецької області Україна.

З огляду на викладені обставини та норми матеріального права, суд вважає, що зібрані у справі докази в їх сукупності вказують на можливість задоволення заяви про встановлення факту смерті матері заявника - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість заявнику реалізувати питання виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав як її, так і померлої фізичної особи - громадянина України.

Отже, з огляду на зміст вказаних норм матеріального та процесуального права, слід дійти висновку, що встановлення факту смерті на підставі рішення суду є підставою для проведення реєстрації смерті в органах державної реєстрації актів цивільного стану, тобто визнання державою факту смерті громадянина України, і таке рішення саме по собі не змінює документів, що видаються цим органом, і є лише підставою для одержання таких документів.

Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню.

На підставі викладеного, ст.ст. 3, 8, 9 Конституції України, ч. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», керуючись ст.ст. 4, 10, 13, 95, 258-260, 263, 264-265, п. 8 ч. 1 ст. 315, ч. 1 ст. 316, 317, 353, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України, заінтересована особа - Шевченківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) - задовольнити в повному обсязі

Встановити факт державної реєстрації актового запису за № 4774 від 08.11.2005 року, складеного міським відділом реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції Донецької області про смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 54 роки в м. Горлівка Донецької області Україна.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому копія повного судового рішення не була вручена в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому копії повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Андрій АНОХІН