Справа № 727/7636/24
Провадження № 2/727/1572/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2024 року Шевченківський районний суд м. Чернівці, в складі:

головуючий суддя - Слободян Г.М.

секретар судовогозасідання - Вакарчук Т.Р.

розглянувши, за правилами загального позовного провадження, у відкритому судовому засіданні, в залі суду м.Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 ; зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ); третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Глибоцький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Чернівецькій області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (; місцезнаходження: Чернівецька область, Чернівецький район, смт Глибока, вул. Т.Шевченка,1) про визнання батьківства та внесення відомостей про особу, як про батька до актового запису про народження дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позову. Позивач ОСОБА_1 звернулася Шевченківський районний суд м. Чернівці з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання батьківства та внесення відомостей про особу, як про батька до актового запису про народження дитини.

Обгрунтовує позовну заяву тим, що вона, ОСОБА_3 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , в селі Чагор, Глибоцького району, Чернівецької області. Вказує на те, що відповідно до свідоцтва про народження, виданого Чагорською сільською радою 3 червня 1978 року її батьками зазначено у графі «батько»: ОСОБА_4 та у графі «мати»: ОСОБА_5 . Посилається на те, що відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відомості про її батька ( ОСОБА_4 ) записані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, тобто за вказівкою матері.

Стверджує, що її біологічним батьком є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уроженець с. Нижні Петрівці, Глибоцького району, Чернівецької області Зазначає, що упродовж 1977 року, її батьки - ОСОБА_5 та ОСОБА_2 (називали його ОСОБА_6 ) проживаючи у м. Чернівці перебували у фактичних шлюбних відносинах і від цих відносин народилася вона. Вказує на те, що ні тато, ні мама у шлюбі не перебували, оскільки свої відносини вони офіційно не зареєстрували ні до її народження ні після, тому у актовому записі про її народження №21 від 03.06.1978 року, відомості про батька записані за вказівкою матері та із зазначенням її прізвища. Зазначає, що після її народження батьки розійшлися і відносини не підтримували. Мотивує свої доводи тим, що після того, як їй виповнилося 18 років, вона почала розшукувати свого батька, знайшла його номер телефону у телефонному довіднику «Жовті сторінки» і зателефонувала йому. Зазначає, що на той час ОСОБА_2 був одружений з іншою жінкою, має сина. Він довго не наважувався на зустріч з позивачкою, так як члени його родини були проти цього. Стверджує, що у 2003 році вони перший раз зустрілися з відповідачем, він деякий час працював за кордоном, а коли він приїздив, вони завжди зустрічалися та спілкувалися. Вказує на те, що з 2018 року вони налагодили стосунки як батька і доньки і з того часу з відповідачем вони постійно спілкуються. Вказує на те, що у червні 2023 року вони з відповідачем звернулися до медико-генетичного центру ТОВ «МАМА ПАПА», де на їхнє замовлення було проведено генотипоскопічне експертне дослідження, згідно висновку ймовірність батьківства складає 99,99999999%. Позивачка вважає, що її були права порушені, оскільки при реєстрації її народження у актовому записі, її батьком була записана неіснуюча особа, за вказівкою матері, а не її біологічний батько ОСОБА_2 . Оскільки, внесення відомостей про особу, ОСОБА_2 , як про батька до актового запису про її народження іншим способом, ніж за рішенням суду є не можливим, вона була вимушена звернутись до суду.

Просить визнати громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та внести зміни до актового запису №21 від 03 червня 1978 року, складеного виконавчим комітетом Чагорської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області про народження ОСОБА_8 , що народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , Україна, Чернівецька область, Глибоцький район с. Чагор, вказавши в графі «Відомості про батька»: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянин України.

Рух справи та позиція сторін. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 29.07.2024 року відкрито провадження у вищенаведеній справі та призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивач ОСОБА_1 та в її інтересах адвокат Роскрут В.В. у судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце судового засідання були повідомлені належним чином; до суду скерували заяву про розгляд справи за їхньої відсутності. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі, та просять їх задовольнити.

Від відповідача надійшла заява про визнання позовних вимог.

Представник Глибоцького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Чернівецькій області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції скерував до суду заяву в якій зазначив, що не заперечує проти задоволення позову. Справу просить розглянути за його відсутності.

Згідно положень ч. 3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

У відповідності до положень ч. 1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, на основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження кожного наявного у матеріалах справи доказу окремо, а також у їх сукупності, встановив наступні обставини, та відповідно до них визначив такі правовідносини.

Судом досліджені докази та застосовані норми права.

Статтею 55 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом, належними і допустимими доказами, встановлено, що ОСОБА_3 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , в селі Чагор Глибоцького району Чернівецької області (а.с.8-9, 11).

У свідоцтві про народження Серії НОМЕР_3 , виданого Чагорською сільською радою 3 червня 1978 року батьками ОСОБА_1 зазначено у графі «батько»: ОСОБА_4 та у графі «мати»: ОСОБА_5 (а.с.10).

Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №8 від 18.06.2024 року, відомості про батька позивачки ( ОСОБА_4 ) записані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, тобто за вказівкою матері (а.с.12).

Мати позивачки - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_4 від 07.05.2024 року (а.с.13).

ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 та є уродженцем с. Нижні Петрівці Глибоцького району Чернівецької області (а.с.14).

Відповідно до висновку генотипоскопічного експертного дослідження №38461 від 23.06.2023 року біологічне батьківство ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 в рамках поведеного дослідження не виключається. Ймовірність батьківства складає 99,99999999% (а.с.15-32).

Згідно ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду.

Відповідно до ст. 126 Сімейного кодексу України (далі СК України) походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно зі ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

Відповідно до ст. 135. СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім?я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері.

Відповідно до роз`яснень п. 9 Постанови, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі ст. 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

У відповідності до п. З постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року №3, оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст. 128 СК (2947-14), істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст. 53 КпШС, суди, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини.

Тобто, при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 р., необхідно застосовувати відповідні норми КпШС, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір?ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини.

Стаття 55 КпШС України передбачала, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває в шлюбі, якщо немає спільної заяви батьків і рішення суду про встановлення батьківства, запис про батька дитини в книзі записів народжень провадиться за прізвищем матері, ім?я, по батькові та національність батька дитини записуються за її вказівкою.

Відповідно до ч. 2 ст. 53 КпШС України в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків, батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою як одного з батьків так і самої дитини після досягнення нею повноліття.

Одним із доказів про наявність кровного споріднення між ймовірними батьками та дитиною є експертиза ДНК, яка на основі вивчення набору хромосом батьків і дитини може підтвердити походження дитини від конкретних батька та/або матері. Європейський суд з прав людини зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, та має вирішальне значення у вирішенні спору цієї категорії справ.

Як встановлено судом, у червні 2023 року, позивач ОСОБА_1 з відповідачем ОСОБА_2 звернулися до медико-генетичного центру ТОВ «МАМА ПАПА», де на їхнє замовлення проведено генотипоскопічне експертне дослідження, згідно якого біологічне батьківство ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 в рамках поведеного дослідження не виключається. Ймовірність батьківства складає 99,99999999%. Наведене підтверджується висновком генотипоскопічного експертного дослідження №38461 від 23.06.2023 року, копія якого міститься в матеріалах цивільної справи.

Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.

За положеннями ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження.

Відповідно до статей 213, 215 ЦПК рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено) (п. 9 постанови Пленуму).

Відповідно до ст. 134 СК України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження.

Відповідно до п.п. 20 п.1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 р. № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Згідно з п.2.13.1 Розділу ІІ Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 р. № 96/5, підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установленням неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Згідно п.2.16.4 Розділу ІІ зазначених вище правил, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства.

Таким чином, на основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як учасник справи, як на підставу заявлених вимог підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності,встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, беручи до уваги те, що відповідач визнає позовні вимоги, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на законі і підлягають до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 128, 134 СК України, ст.ст.12, 13, 19, 81, 133, 141, 259, 263-265, 354 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ; третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Глибоцький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Чернівецькій області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання батьківства та внесення відомостей про особу, як про батька до актового запису про народження дитини - задовольнити.

Визнати громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Внести зміни до актового запису №21 від 03 червня 1978 року, складеного виконавчим комітетом Чагорської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області про народження ОСОБА_8 , що народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , Україна, Чернівецька область, Глибоцький район с. Чагор, вказавши в графі «Відомості про батька»: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянин У країни.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 25.09.2024 року.

Суддя Слободян Г.М.