Провадження № 2/357/5177/24
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

30.09.2024 cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Цукуров В. П. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного підприємства «ТРАНСПОРТНЕ АГЕНТСТВО «ІКАРУС», треті особи: Головне управління Держпродспоживслужби в Київській області, Головне управління національної поліції в Київській області «про захист прав споживачів (з відшкодуванням моральної шкоди за порушення честі гідності та ділової репутації)», -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Солом`янського районного суду м.Києва з даним позовом.

12.02.2024 року ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва постановлено передати справу за підсудністю до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області.

23.09.2024 року протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, матеріали даної справи розподілені судді Цукурову В.П., а передано судді 24.09.2024 року.

Дослідивши матеріали позовної заяви на предмет дотримання процесуального законодавства під час звернення до суду, суд приходить до висновків про те, що вона підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам статей 175, 176 ЦПК України.

В порушення приписів пунктів 7, 8, 9 частини 3 статті 177 ЦПК України позовна заява не містить:

- відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

- зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

- попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Крім того, в пункті 7 розділу «Додатки» позивач зазначає «Примірники позовних заяв з додатками для відповідача та третіх осіб, 3 примірника, на 105 арк., та 3 DVD-диски».

Проте, у матеріалах позову відсутні DVD-диски для відповідача та третіх осіб, що підтверджується відповідним актом від 04.12.2023 року, складеним відповідною комісією Солом`янського районного суду м.Києва (а.с. 39).

Також позивачем не сплачено судовий збір.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відповідно до вимог ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

За подання до суду позовної заяви відповідно до ст.1 Закону України «Про судовий збір» справляється судовий збір в розмірі встановленому цим законом.

Питання необхідності сплати судового збору за позовами про захист честі, гідності та ділової репутації у справах, правовідносини у яких, на думку заявників, випливали із Закону України «Про захист прав споживачів», неодноразово було предметом дослідження Верховного Суду.

Зокрема, у постанові від 22.05.2024 року справі №752/22045/23 Верховний Суд дійшов до наступних правових висновків.

«10.6. Згідно з частиною третьою статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

10.7. Споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (пункт 22 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів»).

10.8. З огляду на вказані приписи споживачі звільняються від сплати судового збору лише тоді, коли їхні позови стосуються порушення прав позивачів саме як споживачів (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 лютого 2019 року у справі № 212/2521/16-ц). Тобто від сплати судового збору звільняється споживач, який подає позов, пов`язаний із порушенням його прав на придбання, замовлення, використання продукції для особистих, не пов`язаних із підприємницькою діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника, потреб. У таких справах споживач звільняється від сплати судового збору не тільки за подання позовної заяви, але й апеляційної та касаційної скарг (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 761/24881/16-ц).

10.9. Позивач стверджує, що є споживачем послуг відповідача. Проте жодна позовна вимога у справі № 752/22045/23 не стосується придбання, замовлення, використання цих послуг, їхньої ціни, якості тощо. Вимоги позивача спрямовані на захист його честі, гідності та спростування недостовірної, як він стверджує, інформації, яку поширив відповідач. Тому суд апеляційної інстанції обґрунтовано виснував, що вимоги позивача не пов`язані із захистом його прав саме як споживача. Спірні відносини виникли не у зв`язку з наданням послуг відповідачем, а через поширення останнім інформації, яку позивач вважає недостовірною і такою, що принижує його честь і гідність. Тлумачення позивачем змісту частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» є розширювальним і таким, що не узгоджується із усталеною судовою практикою.

10.10. Оскільки позивач не звільнений від сплати судового збору на підставі частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів», апеляційний суд правильно вказав на необхідність сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги на загальних підставах. Встановивши, що позивач у встановлений строк не усунув недоліки апеляційної скарги (не сплатив судовий збір), апеляційний суд обґрунтовано визнав цю скаргу неподаною та повернув її позивачеві. Такі дії суду узгоджуються з гарантіями права на справедливий суд.»

Таким чином, у даній справі вимоги позивача аналогічно спрямовані на захист його честі, гідності від недостовірної, як він стверджує, інформації, яку поширив відповідач. Тому вимоги позивача не пов`язані із захистом його прав як споживача. Спірні відносини виникли саме через поширення останнім інформації, яку позивач вважає недостовірною і такою, що принижує його честь і гідність. Тлумачення позивачем змісту частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» є розширювальним і таким, що не узгоджується з Законом та усталеною судовою практикою.

Згідно з п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при зверненні до суду із позовною вимогою про захист честі та гідності фізичної особи, ділової репутації фізичної особи, а саме: позовної заяви немайнового характеру - сплачується судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб; позовної заяви про відшкодування моральної шкоди - сплачується судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2024 року становить 3028,00 грн.

Таким чином, позивачу необхідно сплатити судовий збір за позовну вимогу немайнового характеру зобов`язання відповідача принести йому публічні вибачення за публічну образу, в розмірі 1211,20 грн. (3028,00 грн. х 0.4), та за позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб - у розмірі 3028,00 грн.

Крім того, позивачу необхідно уточнити позовну вимогу про притягнення відповідача до відповідальності, передбаченої Законом України «Про захист прав споживачів», чітко вказавши вид такої відповідальності та сплатити судовий збір у встановленому законом розмірі. Наведене позивачем формулювання є загальним та не дозволяє суду встановити необхідний розмір судового збору.

Таким чином, позивачу необхідно усунити зазначені у даній ухвалі недоліки у спосіб: викладення та подання суду позовної заяви у новій редакції або відповідної окремої заяви, надання вищевказаних додатків та доказів сплати судового збору.

Згідно з ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч.ч. 2, 3, 7 ст. 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі вищевикладеного та керуючись, ст. ст. 175, 177, 185, 260, 261 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного підприємства «ТРАНСПОРТНЕ АГЕНТСТВО «ІКАРУС», третя особа: Головне управління Держпродспоживслужба в Київській області, Головне управління національної поліції в Київській області «про захист прав споживачів (з відшкодуванням моральної шкоди за порушення честі гідності та ділової репутації)» - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Білоцерківського міськрайонного

суду Київської області Владислав ЦУКУРОВ