Справа № 487/2639/24
Провадження № 2/487/1714/24
30 вересня 2024 року м. Миколаїв
Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Сухаревич З.М., за участю секретаря судового засідання Марченко Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Миколаєва питання про судові витрати на підставі заяви про надання доказів розміру судових витрат після ухвалення рішення, зроблену до закінчення судових дебатів у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за договором позики,
29 серпня 2024 року рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за договором позики. Для вирішення питання про судові витрати на професійну правничу допомогу призначено судове засідання.
Встановлено позивачу строк для подання доказів щодо розміру понесених ним судових витрат, який не може перевищувати п`яти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.
30 серпня 2024 року надійшла заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат, у якому просить стягнути з відповідача на його користь судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 43 906,00 грн. Не заперечував проти розгляду заяви без його участі.
Представник відповідача у відзиві від 17.05.2024 заперечував щодо розміру судових витрат, посилаючись на те, що складання позову не потребувало аналізу великої кількості документів, справа розглянута у спрощеному провадженні без участі сторін. Надання правничої допомоги адвокатом зводиться до складання та подання позовної заяви з мінімальною кількістю доказів, які є типовими для даної категорії справ. Просить зменшити розмір судових витрат.
18 вересня 2024 року надійшли письмові міркування представника відповідача, у яких він просить відмовити в задоволенні вимог щодо стягнення витрат на правову допомогу, посилаючись на положення ЦПК України та релевантну судову практику та те, що суть надання позивачу адвокатом правничої допомоги зводилась до написання позовної заяви, розгляд справи проведено у спрощеному проваджені, участь у справі адвокат не приймав. Таким чином, вважає, що заявлені позивачем до відшкодування витрати на правничу допомогу є необґрунтованими, не відповідають реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а їх стягнення з відповідача становить надмірний тягар для останнього, що суперечить принципу розподілу таких витрат. Заявлений розмір витрат не є співмірним із складністю справи, сумою позову та виконаних адвокатом робіт, із реальним часом витраченим адвокатом та із обсягом наданих адвокатом послуг.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого.
29 серпня 2024 року рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за договором позики, а саме стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 12.04.2019 року у сумі 239 422,82 грн., що становить 6 151,66 доларів США (за курсом НБУ 38,92 за 1 Дол. США на день подання позову 22.03.2024 року) та судовий збір 1915,38 грн. Для вирішення питання про судові витрати на професійну правничу допомогу призначено судове засідання.
З матеріалів справи встановлено, що докази понесення витрат на професійну правничу допомогу позивачем подані у встановлений судом строк.
Відповідно до частин 2, 3 ст. 246 ЦПК України, для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку визначено частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.
Межі та порядок відшкодування судових витрат регламентовано статтями 133, 137,141,142 ЦПК України.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема, витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи п. п.1, 3 ч. 3 ст. 133 ЦПК України.
Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:
1) у разі задоволення позову - на відповідача;
2) у разі відмови в позові - на позивача;
3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Рішенням суду від 29 серпня 2024 року вирішено питання про стягнення судового збору.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України - витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

З матеріалів справи встановлено, що 21 березня 2024 року між адвокатом Старюком В.А. та ОСОБА_1 укладено Договір про надання правової допомоги, за умовами якого розмір гонорару, який клієнт сплачує адвокату, визначається за домовленістю сторін, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на одне працездатну особу, встановленого ЗУ «Про Державний бюджет України» на відповідний рік за 1 годину роботи адвоката.

Також у справі міститься копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, довіреність 19.08.2019 р. на ім`я ОСОБА_3 , дійсна до 19.08.2024 р., орієнтовний розрахунок суми судових витрат на суму 24224,00 грн.

30 квітня 2024 року між адвокатом Шевченко А.С. та ОСОБА_1 укладено договір про надання правової допомоги № 300424, за умовами якого гонорар адвоката обчислюється почасово, у розмірі 50% від прожиткового мінімуму на одне працездатну особу, встановленого ЗУ «Про Державний бюджет України» на відповідний рік за 1 годину роботи адвоката. На підтвердження видів та обсягів наданої правової допомоги за цим договором за наслідком його виконання, або виконання певного етапу складається Акт про надану правову допомогу, який в тому числі являє собою детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги для мети їх відшкодування.

Також у справі міститься копія ордеру від 30.04.2024, підписана адвокатом Шевченко А.С.

Відповідно до акту-опису №7 виконаних робіт (наданих послуг) від 23.04.2024, підписаного ОСОБА_1 та адвокатом Старюком В.А., вартість фактично наданих послуг складає 21 196,00 грн.

Відповідно до акту-опису №1 виконаних робіт (наданих послуг) від 30.08.2024, підписаного ОСОБА_1 та адвокатом Шевченко А.С., вартість фактично наданих послуг складає 22 710,00 грн.

Таким чином, представником позивача надані належні докази на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу.

Розглядаючи клопотання представника відповідача про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з такого.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (про що, зокрема, відзначено у п. 95 рішення у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015, п.п. 34-36 рішення у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009, п. 80 рішення у справі «Двойних проти України» від 12.10.2006, п. 88 рішення у справі «Меріт проти України» від 30.03.2004) заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. А у рішенні Євросуду у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, як зазначено в п. 95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015р., п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004р., заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Відповідно до акту-опису №7 виконаних робіт (наданих послуг) від 23.04.2024, підписаного ОСОБА_1 та адвокатом Старюком В.А., адвокатом надана послуга складання та подання позовної заяви з додатками 10 годин 19 682,00 грн.

Однак, подання документів до суду не можуть бути віднесені до жодного з видів професійної правничої допомоги, які передбачені в ст.ст. 1, 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». До того ж, позовна заява подана до суду через систему «Електронний Суд» безпосередньо позивачем. Окрім цього, відповідно до орієнтовного (попереднього) розрахунку суми судових витрат, який поданий разом із позовом, на цю ж послугу адвокат витратив 7 годин на суму 10 598,00 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 141 ЦПК України, якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

Враховуючи наведене, суд вважає необхідним зменшити цю суму на 9084 грн (19682-10598) у зв`язку з істотним перевищенням суми, заявленої в орієнтовному розрахунку судових витрат, та 1 514,00 грн. у зв`язку з тим, що подання позову не належить до професійної правничої допомоги та позов подано позивачем.

Розмір інших витрат, враховуючи складність справи (суть спору, ціну позову, обсяг доказів, кількість засідань), витрачений адвокатом час на виконання конкретного виду робіт, суд вважає фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Підсумовуючи викладене, враховуючи що позов задоволено повністю, суд вважає, що на користь позивача з відповідача необхідно стягнути витрати на правничу допомогу в сумі 33 308,00 грн. (43906-9084-1514).

Керуючись ст.ст. 141, 258, 264, 270, 352-353 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Доповнити рішення Заводського районного суду міста Миколаєва від 29 серпня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за договором позики, зазначивши наступне:

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 33 308,00 грн.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 30 вересня 2024 року.

Суддя: З.М. Сухаревич