Справа № 342/412/24
Провадження № 2/342/296/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2024 року м. Городенка

Городенківський районний суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Федів Л.М.,

секретаря судового засідання Матієк І.П.

за участю:

позивача: ОСОБА_1

представника позивача адвоката Малетина А.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Городенка заперечення ОСОБА_1 на дії головуючого судді Федів Л.М. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Городенківського районного суду Івано-Франківської області перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

19.09.2024, засобами поштового зв`язку, до суду надійшло заперечення позивача ОСОБА_1 за ч.3 ст.214 ЦПК України щодо ведення справи. Обґрунтовуючи заперечення, позивач вказує на те, що щодо дій головуючого щодо ведення справи висловлює заперечення з їх правовим обґрунтуванням, зазначеним у запереченені. Вказує, що у справі, що розглядається, позов про поділ майна колишнього подружжя не є завідомо безпідставним, не має штучного характеру, має юридичне значення «inter-parter», заявлений особою, прав та інтересів якої він стосується. За таких обставин, праву особи на пред`явлення такого позову кореспондує обов`язок суду розглянути справу по суті й ухвалити відповідне судове рішення у суворій відповідності до вимог матеріального права та процесуального закону. В справі позивачем є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідачем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , інших учаників справи немає і бути не може. Незбагненно, на яких підставах в справу втручався адвокат Візінський В.В., і чому головуючий суддя про таке не повідомила ВРП та офіс Генерального прокурора, бо очевидно, що по-перше адвокат Візінський В.В. в справі скоїв кримінальне правопорушення за ст.400-1 КК України, бо видавав себе представником відповідача, завідомо знаючи, що з ним відповідного договору не уклав, так як в адмінпорядку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 оголошений безвісти відсутнім. Також, незбагненно, на якій правовій підставі головуючим суддею юридично виконане фактичне клопотання адвоката Візінського В.В. щодо збирання певних доказів, які стосуються безвісти відсутності ОСОБА_3 . Так, суд не може допускати в справу адвоката, не учасника справи, виконувати клопотання такого адвоката, натомість зобов`язаний повідомити ВРП та офіс Генерального прокурора України про факт втручання в діяльність судді (ст.376 КК України). Останнім документом про становище відповідача є сповіщення сім`ї №19 від 18.01.2023, згідно якого відповідача у справі встановлено безвісти зниклим з 17.01.2023. Безвісти зниклі не є особами, які перебувають у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, бо їм не може бути забезпечене як харчове, так і речове забезпечення, за ними неможливо закріпити військове майно, вони лише перебувають на спец обліку військового утворення, з якого безвісти зникли, таким чином процесуальних підстав для зупинення провадження у справі немає. Посилаючись на ст.44 ЦК України позивач у запереченні вказує на те, що належним суб`єктом, що може діяти в інтересах відповідача може лише бути опікун над майном відповідача, якщо б відповідач саме судом був визнаний безвісно відсутнім, або особи, зниклого безвісти відповідача за особливих обставин, що виключно встановлено судом, які надають за рахунок майна відповідача утримання особам, яких вони за законом зобов`язані утримувати. Рішення суду про встановлення відповідача безвісно відсутнє, тому представляти інтереси відповідача не може будь-хто. З моменту запровадження в Україні воєнного стану і до тепер минуло понад два з половиною роки, і весь цей час період часу Верховна Рада України продовжувала функціонувати та прийняла сотні законів, тому цей строк (період) більш ніж достатній для належного унормування питання участі в судовому засіданні про поділ спільного сумісного майна колишнього подружжя особи, що вважається в адмінпорядку безвісно відсутньою в адмінпорядку не може прирівнюватися про таке ж оголошення, судовим рішення. На підставі викладеного, просить припинити неправильне ведення справи, у зв`язку із цим постановити ухвалу про те, що звернення адвоката Візінського В.В. з клопотаннями по справі №342/412/24 є протиправним, містить очевидний злочин за ст.ст. 376, 400-1 КК України, тому про вчинений злочин адвокатом Візінським В.В. повідомити ВРП та офіс Генерального прокурора України, а у випадку неповідомлення усвідомити, що в такому разі дисциплінарну відповідальність може понести суддя Федів Л.М., справу продовжувати розглядати, не звертаючи жодної уваги на звернення адвоката Візінського В.В.

В судовому засіданні позивач та представник позивача адвокат Малетин А.Я. підтримали подане заперечення за ч.3 ст.214 ЦПК України щодо ведення справи.

Розглянувши заперечення позивача, заслухавши пояснення позивача та думку представника позивача щодо поданого заперечення, дослідивши матеріали справи, що стосуються поданого заперечення, суд приходить до такого висновку.

Статус головуючого у судовому засіданні врегульовано статтею 214 ЦПК України, частиною 2 якої визначено, що головуючий відповідно до завдання цивільного судочинства керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності і порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками судового процессу їх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, усуваючи із судового розгляду все, що не має істотного значення для вирішення справи, як передбачено ч. 2 ст. 214 ЦПК України.

Частиною третьою ст. 214 ЦПК України передбачено, що у разі виникнення заперечень у будь-кого з учасників справи, а також свідків, експертів, спеціалістів, перекладачів щодо дій головуючого ці заперечення заносяться до протоколу судового засідання і про їх прийняття чи відхилення суд постановляє ухвалу.

Щодо заперечення на дії головуючого судді Федів Л.М., які викладені позивачем про те, що, незбагненно, на якій правовій підставі головуючим суддею юридично виконане фактичне клопотання адвоката Візінського В.В. щодо збирання певних доказів, які стосуються безвісти відсутності ОСОБА_2 , суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Позивач ОСОБА_1 , жителька АДРЕСА_1 , звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , жителя АДРЕСА_1 , в якому просить: 1) припинити спільну сумісну власність ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на об`єкти нерухомого майна жилий будинок з господарськими будівлями та спорудами, земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :01:002:0063, площа 025 га, за адресою АДРЕСА_1 ; 2) встановити на об`єкти нерухомого майна жилий будинок з господарськими будівлями та спорудами, земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :01:002:0063, площа 025 га, за адресою АДРЕСА_1 , спільну часткову приватну власність в рівних долях ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - по 1/2 ідеальній частці названих об`єктів нерухомого майна; 3) стягнути в повному обсязі з відповідача позивачу понесені позивачем судові витрати по справі.

22 березня 2024 року відкрито провадження у даній цивільній справі; справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 18 квітня 2024 року о 10.30 год.

Підготовче засідання 18 квітня 2024 року було відкладено на 13:30 год. 13 травня 2024 року, у зв`язку з неявкою відповідача в підготовче засідання.

Позивач ОСОБА_1 в підготовче засідання 13 травня 2024 року не з`явилася.

Представник позивача - адвокат Малетин А.Я. до суду, через систему "Електронний суд, надіслав заяву, в якій просив підготовче засідання проводити без участі позивача та/чи його представника; за наслідками розгляду закрити підготовче засідання та призначити справу до розгляду по суті.

Відповідач ОСОБА_2 в підготовче засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце проведення підготовчого засідання повідомлявся належним чином, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (судових повісток).

Передбачених ч.2 ст. 198 ЦПК України підстав для відкладення підготовчого засідання судом встановлено не було.

У зв"язку з цим, ухвалою суду від 13 травня 2024 р. закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя. Призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 11:00 год. 03.06.2024 в приміщенні Городенківського районного суду Івано-Франківської області (м. Городенка вул.Героїв Євромайдану, 7, зал судових засідань № 2). В судове засідання викликано осіб, які беруть участь у справі.

В судове засідання 03.06.2024 учасники справи не з`явилися.

Від представника позивача адвоката Малетина А.Я., через систему «Електронний суд» поступила заява, в якій представник зазначив, що позовні вимоги позивач та представник позивача підтримують повністю, проти винесення заочного рішення не заперечують. Розгляд справи просять здійснювати за відсутності позивача та/чи його представника.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання 03.06.2024 не з`явився, доказів про те, що останній був належним чином повідомлений про розгляд справи станом на 03.06.2024 не було. У зв`язку з першою неявкою відповідача в судове засідання, про якого відсутні відомості про належне його повідомлення про розгляд справи, судове засідання 03.06.2024 було відкладено до 26.06.2024.

Суд звертає увагу на те, що повідомлення про вручення поштового відправлення, яким підтверджується, що відповідача було повідомлено про розгляд справи, зокрема, про призначене судове засідання на 03.06.2024 повернулось до суду із відміткою про отримання відповідачем судової повістки, уже після вказаного судового засідання, а саме, 10.06.2024.

У судове засідання 26.06.2024 учасники справи не з`явилися.

26.06.2024 до суду поступила заява про вступ у справу адвоката Візінського Василя Васильовича, в якості представника відповідача ОСОБА_2 . А також клопотання адвоката Візінського В.В. про зупинення провадження у справі.

У зв`язку з неявкою учасників справи та поступленими до суду заявою та клопотанням, з якими не були ознайомлені ні позивач ОСОБА_1 , ні її представник адвокат Малетин А.Я., судове засідання було відкладено до 30.07.2024.

17.07.2024 позивач ОСОБА_1 подала до суду клопотання про продовження провадження у справі у звичному процесуальному режимі, відхилення як необґрунтованого клопотання адвоката Візінського В., який самозванно характеризує себе представником відповідача, зокрема, тому що його клопотання є поданим особою, яка немає на процесуальну участь у справі.

У судове засідання 30.07.2024 позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 не з`явилися.

За результатами розгляду заяви про вступ у справу адвоката Візінського Василя Васильовича, в якості представника відповідача ОСОБА_2 , після заслуховування пояснень адвоката Візінського В.В. та представника позивача адвоката Малетина А.Я., судом було прийнято рішення про недопущення адвоката Візінського В.В. до участі у справу, оскільки адвокатом, на той час, не було надано достатніх доказів, які б надавали адвокату Візінському В.В. повноваження діяти в інтересах відповідача ОСОБА_2 . Клопотання про зупинення провадження у справі судом не вирішувалось.

Однак, у зв`язку з неявкою відповідача ОСОБА_2 у судове засідання, відсутністю доказів про належне повідомлення відповідача про розгляд справи та інформацією, яка стала відома суду, зокрема із поданого 17.07.2024 позивачем клопотання, в якому позивач зазначила про те, що останнім документом про становище відповідача є сповіщення сім`ї №19 від 18.01.2023, згідно якого відповідача у справі встановлено безвісти зниклим з 17.01.2023, в судовому засіданні ставилось на обговорення питання щодо доцільності відкладення судового засідання та вжиття заходів щодо належного повідомлення відповідача ОСОБА_2 про розгляд справи, зокрема, звернення із запитом до ІНФОРМАЦІЯ_3 для отримання інформації про місце перебування відповідача ОСОБА_2 та належного повідомлення відповідача ОСОБА_2 про розгляд справи, оскільки, як встановлено уже після закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду, місце перебування ОСОБА_2 невідоме, він не проживає за зареєстрованою адресою, на яку надсилались судом повістки про повідомлення ОСОБА_2 про розгляд справи.

Після заслуховування думки представника позивача, який ствердив, що не заперечує та вважає, що для того, щоб встановити місцеперебування відповідача та належним чином повідомити його про розгляд справи, доцільно відкласти судове засідання та звернутися суду із запитом до ІНФОРМАЦІЯ_3 для отримання інформації про місце перебування відповідача ОСОБА_2 , судове засідання було відкладено до 21.08.2024.

12.08.2024 та 21.08.2024 до суду надійшли відповіді ІНФОРМАЦІЯ_3 на запит суду.

20.08.2024 до суду поступила заява про вступ у справу адвоката Візінського Василя Васильовича, в якій зазначено, що ним, адвокатом Візінським В.В. укладено договір з ОСОБА_4 про надання правничої допомоги її сину ОСОБА_2 , для представництва його прав та законних інтересів у справі №342/412/24.

В судому засіданні 21.08.2024 судом було оголошено зміст відповіді ІНФОРМАЦІЯ_3 на запит суду, а також заява ОСОБА_3 про вступ у справу.

У зв`язку з неявкою адвоката Візінського В.В. в судове засідання, заява про його вступ у справу, в якості представника відповідача судом не вирішувалась.

Після оголошення відповідей, які надійшли з ІНФОРМАЦІЯ_3 , в судовому засіданні ставилось на обговорення питання щодо доцільності оголошення перерви в судовому засіданні та звернення суду із запитом до військової частини НОМЕР_1 щодо надання інформації про перебування відповідача ОСОБА_2 у складі Збройних Сил України, а вразі закінчення проходження гр. ОСОБА_2 військової служби, надати інформацію про виключення вказаного військовослужбовця зі списку особового складу військової частини.

В судовому засіданні представник позивача, після заслуховування відповіді, яка надійшла з ІНФОРМАЦІЯ_3 , зазначив, що для того, щоб встановити місце перебування відповідача та уточнити чи відповідач «виключений чи не виключений» із особового складу військової частини, доцільно в судовому засіданні оголосити перерву для звернення суду із запитом про отримання такої інформації.

Крім того, представник позивача зазначив, що в судове засідання не з`явився відповідач чи його представник (належний чи неналежний представник відповідача), що є самостійною підставою для оголошення перерви в судовому засіданні.

З викладеного слідує, що, у зв`язку з неякою відповідача в судові засідання, та відсутність доказів про належне повідомлення відповідача про розгляд справи, оскільки як стало відомо суду, що перебування ОСОБА_2 на даний час невідоме, він не проживає за зареєстрованою адресою, на яку надсилались судом повістки про повідомлення ОСОБА_2 про розгляд справи, суд звертаючись із запитами, доцільність звернення яких вирішувалась в судовому засіданні та ставилась на обговорення, і яке не заперечувалось представником позивача, вживав заходів щодо встановлення місцеперебування відповідача для належного повідомлення останнього про розгляд справи. При цьому, суд не вирішував клопотання адвоката Візінського В.В.

Частина п`ята статті 12 ЦПК України встановлює, що суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Частиною 1 статті 43 ЦПК України визначено, що учасники справи мають право: ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень; подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам; подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб; ознайомлюватися з протоколом судового засідання, записом фіксування судового засідання технічними засобами, робити з них копії, подавати письмові зауваження з приводу їх неправильності чи неповноти; оскаржувати судові рішення у визначених законом випадках; користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами.

Відповідно до статті 211 ЦПК України, розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

У статті 223 ЦПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У даній статті також зазначено, що суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, у разі неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання;

Стаття 6 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод" встановлює право на справедливий судовий розгляд. Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Отже, враховуючи вище наведене, суд приходить до висновку, що заперечення на дії головуючого судді Федів Л.М., які викладені позивачем про те, що, незбагненно, на якій правовій підставі головуючим суддею юридично виконане фактичне клопотання адвоката Візінського В.В. щодо збирання певних доказів, які стосуються безвісти відсутності ОСОБА_2 , є безпідставними та необґрунтованими, оскільки як зазначено вище, у зв`язку з неякою відповідача в судові засідання, та відсутність доказів про належне повідомлення відповідача про розгляд справи, так як місцеперебування ОСОБА_2 на даний час невідоме, він не проживає за зареєстрованою адресою, на яку надсилались судом повістки про повідомлення ОСОБА_2 про розгляд справи, суд звертаючись із запитами, доцільність звернення яких вирішувалась в судовому засіданні та ставилась на обговорення, і яке не заперечувалось представником позивача, вживав заходів щодо встановлення місцеперебування відповідача для належного повідомлення останнього про розгляд справи.

Щодо вимоги позивача викладеної у запереченні «припинити неправильне ведення справи, у зв`язку із цим постановити ухвалу про те, що звернення адвоката Візінського В.В. з клопотаннями по справі №342/412/24 є протиправним, містить очевидний злочин за ст.ст. 376, 400-1 КК України, тому про вчинений злочин адвокатом Візінським В.В. повідомити ВРП та офіс Генерального прокурора України, а у випадку неповідомлення усвідомити, що в такому разі дисциплінарну відповідальність може понести суддя Федів Л.М., справу продовжувати розглядати, не звертаючи жодної уваги на звернення адвоката Візінського В.В.», суд вважає зазначити наступне.

У відповідності до ч.3 ст.214 ЦПК України, за результатами розгляду заперечення учасників справи щодо дій головуючого суд постановляє ухвалу про їх прийняття чи відхилення. Постановлення будь-яких інших ухвал, за результатами розгляду заперечення учасників справи щодо дій головуючого за ч.3 ст.214 ЦПК України не передбачено, а тому дана вимога є безпідставною, такою що не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України та не підлягає задоволенню.

Крім того, суд звертає увагу на те, що в межах розгляду цивільного спору суд не може оцінювати діяння сторін чи інших осіб на предмет вчинення кримінального правопорушення.

А тому враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про безпідставність та необґрунтованість заперечень позивача щодо дій головуючого у справі, а відтак останні підлягають відхиленню.

При цьому, щодо зазначення позивачем у запереченні щодо дій головуючого про те, що «у випадку неповідомлення про вчинений злочин усвідомити, що в такому разі дисциплінарну відповідальність може понести суддя Федів Л.М., справу продовжувати розглядати не звертаючи жодної уваги на звернення адвоката Візінського В.В.» то суд звертає увагу на те, що відповідно Конституції України незалежність і недоторканність суддів гарантуються Конституцією і законами України, а судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону (статті 126 і 129). Тому вплив на них у будь-який спосіб забороняється, а втручання в їхню діяльність тягне за собою відповідальність за ст. 376 Кримінального кодексу України, оскільки порушує порядок здійснення правосуддя відповідно до конституційного принципу незалежності суддів.

Згідно ч. 1 ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права. Частина 1 статті 7 кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Ч.ч. 1, 3 ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Втручання є певною формою впливу на свідомість та волю судді. При цьому для кваліфікації не має значення, в якій формі (яким способом і за допомогою яких засобів) здійснюється такий вплив (прохання, рекомендація, вказівка, вимога, критика судді в засобах масової інформації до вирішення справи, обіцянка всіляких вигод, погрози щодо судді або його близьких тощо).

Самостійність судів і незалежність суддів є необхідною умовою для здійснення судами правосуддя на засадах верховенства права, захисту гарантованих Конституцією та законами прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.

Самостійність судів означає: суди у своїй діяльності нікому не підзвітні і мають для здійснення функцій усі необхідні повноваження, якими наділені законом; судові рішення не потребують попередньої згоди чи затвердження будь-якої посадової особи або органу; вирок, рішення, ухвала, постанова суду, які набрали законної сили, мають силу закону по конкретній справі і обов`язкові для виконання усіма і на всій території держави; діяльність органів дізнання, досудового слідства, прокуратури не підміняє діяльності суду, а лише сприяє їй.

Незалежність суддів і підкорення їх лише закону є найважливішою засадою правосуддя і передумовою їх об`єктивності і неупередженості. При здійсненні правосуддя судді не залежать від органів законодавчої і виконавчої влади, органів державного управління, службових осіб, громадських організацій, партій і рухів, від думки і позиції сторін у цивільних і господарських справах, висновків органів дізнання і досудового слідства та прокурора у кримінальних справах, від вищестоящих судів.

Незалежність суддів при розгляді конкретних справ має забезпечуватися і в самому суді. Ніхто не вправі вказувати судді, як слід оцінити ті чи інші обставини справи, примусити його постановити те чи інше судове рішення. При здійсненні правосуддя судді вирішують усі питання у справі за внутрішнім переконанням і за своєю совістю виходячи при цьому з обставин справи і підпорюючись лише вимогам закону.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.214, 260 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Відхилити заперечення позивача ОСОБА_1 за ч.3 ст.214 ЦПК України на дії головуючого судді Федів Л.М. при розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Федів Л. М.