Справа № 353/500/24
Провадження № 2/353/245/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2024 рокум.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Лущак Н.І.,

з участю секретаря судового засідання Круховської С.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Тлумач в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовомОСОБА_1 до Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно, в тому числі в порядку спадкування за заповітом, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання за нею права власності на житловий будинок, господарські будівлі і споруди, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на належну їй, як члену колгоспного двору 1/2 частку та на 1/2 частку в порядку спадкування за заповітом після смерті бабусі ОСОБА_4 . Свої вимоги обґрувала тим, що їй та її бабусі ОСОБА_4 , як членам колгоспного двору належало по 1/2 частці вищевказаного будинковолодіння, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 , виданого Надорожнянською сільською радою Тлумацького району Івано-Франківської області 01.11.2007 року та зареєстрованого в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 01.11.2007 року. У 2007 році сільським головою Надорожнянської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області випадково не проставлено на вищевказаному Свідоцтві підпису та печатки сільської ради. На даний час Надорожнянська сільська рада Тлумацького району Іваео-Франківської області ліквідована.

ІНФОРМАЦІЯ_1 баба ОСОБА_4 померла. Ще за життя вона склала заповіт, яким на випадок смерті заповіла їй все належне їй майно. Після смерті баби відкрилася спадщина за заповітом на все належне їй майно. Вона є єдиним спадкоємцем за заповітом.

Однак, в нотаріальному порядку їй було надано письмове роз`яснення про те, що нею пропущено встановлений ст. 1270 ЦК України строк для прийняття спадщини та роз`яснено право звернутись до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини або з позовною заявою щодо визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Вказала, що спадкоємці першої черги за законом: її мати ОСОБА_5 спадщину не прийняла і померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ; сини спадкодавця ОСОБА_3 та ОСОБА_2 спадщину не приймали і на неї не претендують. Син спадкодавця ОСОБА_2 після розірвання шлюбу з дружиною формально прописався в спадковому будинку 14.09.2005 року, але пішов проживати до другої жінки в м. Тисмениця Івано-Франківського району Івано-Франківської області, де постійно проживав до 2020 року. ОСОБА_2 спадщину за законом не прийняв і на неї не претендує.

Вона фактично прийняла спадщину за заповітом після смерті бабусі, оскільки мати ОСОБА_5 у 1983 році залишила її проживати з бабусею ОСОБА_4 , а сама виїхала у Кіровоградську область. І з цього часу вона постійно проживала з бабусею ОСОБА_4 у спірному будинковолодінні, вели спільне господарство, обробляли земельні ділянки, сплачували комунальні платежі. Незадовго до смерті вона здійснювала догляд за перестрілою та хворою бабусею, провела її похорон, продовжує проживати в спадковому будинку.

А тому їй необхідно в судовому порядку визнати за нею право власності на належну їй, як члену колгоспного двору 1/2 частку та на 1/2 частку в порядку спадкування за заповітом після смерті бабусі ОСОБА_4 .

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала з підстав зазначених а ньому, просила його задовольнити.

Представник відповідача Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області, відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, однак на адресу суду подали заяви-клопотання (а.с. 35, 44, 56), в яких позов визнали, просили розгляд справи провести у їх відсутності.

Свідки: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які є жителями с. Надорожна Івано-Франківського району Івано-Франківської областіта знайомими позивача, в судовому засіданні ствердили, що знають позивача ОСОБА_1 та знали її покійну бабу ОСОБА_4 , та засвідчили той факт, що позивач з 1983 року постійно проживала разом з бабусею ОСОБА_4 по день її смерті без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , вела з нею спільне господарство, здійснювала догляд за бабусею, оскільки остання хворіла та потребувала сторонньої допомоги, підтимувала господарство бабусі, забезпечувала продуктами харчування, лікуванням та всім необхідним. На даний час продовжує проживати у вказаному господарстві.

Вислухавши думку позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав:

Судом встановлено, що згідно виписки із погосподарської книги № 6, виданої Надорожнянським старостинським округом № 7 Івано-Франківського району Івано-Франківської області № 165 від 02.05.2024 року (а.с. 6), станом на 15.04.1991 року за ОСОБА_4 (баба позивача), яка була головою двору, та онукою ОСОБА_1 (позивач) значилось господарство, розташоване по АДРЕСА_1 , яке числилося як колгоспний двір.

Рішенням виконавчого комітету Надорожнянської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області «Про оформлення права власності на житловий будинок гр. ОСОБА_4 » № 7 від 18.01.2005 року вирішено оформити спільну сумісну власність на житловий будинок по АДРЕСА_2 за: головою двору ОСОБА_4 , 1926 р.н., внукою ОСОБА_1 (позивач), 1975 р.н. Івано-Франківському ОБТІ внести зміни в книгу державної реєстрації та видати свідоцтво про право власності у відповідності з цим рішенням (а.с. 7).

На підставі вищевказаного рішення, 01.11.2007 року Надорожнянською сільською радою Тлумацького району Івано-Франківської області було видано Свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 (а.с. 3), відповідно до якого ОСОБА_4 (бабуся позивача) та ОСОБА_1 (позивач) на праві приватної власності по 1/2 частці кожній належить домоволодіння по АДРЕСА_1 . Дані відомості також підтверджуються Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 16522286 від 03.11.2007 року (а.с. 3 зворот), а також інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 371450213 від 26.03.2024 року (а.с. 5).

Мати позивача ОСОБА_8 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 і її батьками були ОСОБА_9 та ОСОБА_4 , що підтверджується копією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стну громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст.ст. 126, 133, 135 СК України (а.с. 10). 04.11.1967 року мати позивача ОСОБА_8 уклала шлб з ОСОБА_10 (а.с. 11) і ІНФОРМАЦІЯ_4 у них народилася дочка ОСОБА_11 (позивач), що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження (а.с. 9).

27.07.1996 року ОСОБА_11 (позивач) уклала шлюб з ОСОБА_12 та після укладення шлюбу їй присвоєно прізвище « ОСОБА_13 », що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 9 зворот).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5 (мати позивача), а ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 (бабуся позивача), що підтверджується копіями свідоцтв про смерть (а.с. 8). Ще за життя ОСОБА_4 посвідчила заповіт, яким усе своє майно, що буде належати їй на день смерті, де б воно не знаходилося і з чого бвоно не складалося, а також все те, на що вона за законом буде мати право, заповіла внучці ОСОБА_1 (позивач), що підтверджується копією заповіту від 19.02.2004 року (а.с. 13). Дані відомості також підтверджуються інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 76438594 від 02.04.2024 року (а.с. 15).

В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини після смерті спадкодавця вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори.

Після смерті ОСОБА_4 (баба позивача) позивач ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Дузінкевич С.М. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті баби ОСОБА_4 , однак позивач отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з тим, що вона пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини, що підтверджується листом-повідомленням приватного нотаріуса Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Дузінкевич С.М. № 288/01-16 від 02.04.2024 року (а.с. 14).

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 76438577 від 02.04.2024 року, в Спадковому реєстрі відсутні відомості про відкриття спадкової справи після смерті ОСОБА_4 (баба позивача), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 16).

Відповідно до п.5 ч. 2 ст. 293 та ч. 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Для звернення в нотаріальну контору із заявою на оформлення спадщини за законом позивачу необхідно представити документи, які б підтверджували, що вона постійно проживала однією сім`єю з спадкодавцем ОСОБА_4 (баба позивача) по день її смерті по АДРЕСА_1 . Відповідно до довідки Надорожняянського старостинського округу № 7 Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області № 156 від 15.04.2024 року (а.с. 12) ОСОБА_4 (баба позивача) була постійною жителькою с. Надорожна Тлумацького району Івано-Франківської області і на день смерті була зареєстрована і проживала за адресою: АДРЕСА_1 . На день іі смерті за вказаною адресою проживали: онука ОСОБА_1 (позивач), чоловік онуки ОСОБА_12 , правнук ОСОБА_14 , правнука ОСОБА_15 , які проживали без реєстрації, син ОСОБА_2 , який зареєстрований з 14.09.2005 року, але фактично з 14.09.2005 року не проживав з часу реєстрації до 2020 року. Онука ОСОБА_1 (позивач) з 1983 року постійно проживала з бабусею ОСОБА_4 до часу її смерті, вели спільне господарство, обробляли земельні ділянки, сплачували комунальні платежі. ОСОБА_1 здійснювала догляд за перестарілою та хворою бабусею ОСОБА_4 , проводила її похорон, з часу смерті бабусі і по даний час продовжує проживати за вищевказаною адресою.

Також про факт спільного проживання ОСОБА_1 (позивач) разом з ОСОБА_4 (баба позивача) з 1983 року по день її смерті ствердили свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

У зв`язку з тим, що на час відкриття спадщини у ОСОБА_1 (позивач) відсутні документи на підтвердження її постійного проживання разом зі спадкодавцем ОСОБА_4 , вона не може оформити спадкове майно на своє ім`я.

Зазначені обставини перешкоджають позивачу належним чином оформити право власності на вищевказане майно в цілому.

Оцінивши наявні у справі докази, враховуючи, що цей факт дійсно має для позивача юридичне значення, суд приходить до висновку про доведеність факту спільного проживання позивача зі спадкодавцем.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

У зв`язку з відсутністю на час складання рішення клопотання позивача, питання про повернення судового збору не вирішується.

На підставі ст.ст. 316-319, 391, 392, 1216 - 1222, 1268 (в редакції 2003 р.) ЦК України, керуючись ст.ст. 13, 81, 89, 141, 142, 263-265, 268, 273, 293, 315, 354-355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованою по АДРЕСА_3 , жителькою АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , право власності на житловий будинок та приналежні до нього господарські будівлі та споруди, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , в тому числі: на належну їй 1/2 частку даного домоволодіння та на 1/2 частку цього ж домоволодіння в порядку спадкування за заповітом після смерті бабусі ОСОБА_4 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий Н.І. Лущак

Повний текст судового рішення складено «02» жовтня 2024 року.