Справа № 347/888/24
Провадження № 2/347/468/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(Додаткове)

26 вересня 2024 року м. Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Кіцули Ю.С.,

за участю:

секретаря Мошулі Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду питання про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення безпідставно сплачених грошових коштів

в с т а н о в и в

Стислий виклад клопотання про відшкодування витрат на правову допомогу.

В провадженні Косівського районного суду перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення безпідставно сплачених грошових коштів.

Рішенням Косівського районного суду від 26.09.2024 року в задоволенні позову відмовлено повністю.

У відзиві на позовну заяву, представником відповідача ОСОБА_4 заявлено клопотання про відшкодування судових витрат, а саме витрат на правову допомогу в розмірі 12 000 гривень. На підтвердження розмірі витрат, адвокатом надано копію договору про надання правової допомоги від 07.06.2024 року, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, ордер, акт виконаних робіт №58 від 17.06.2024 року, квитанцію серії ААК № 563128 від 17.06.2024 року.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи за власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 3, ч.4 ст. 270 ЦПК України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.

Учасники судового провадження в засідання для ухвалення додаткового рішення викликалися.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З урахуванням положення ст. ст. 247 та 270 ЦПК України суд вважав можливим провести розгляд заяви без виклику сторін та без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Перевіривши матеріали справи та дослідивши документи додані до відзиву на позовну заяву, оцінивши в сукупності надані докази, суд доходить наступного висновку.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Так, у відзиві на позовну заяву представником відповідача ОСОБА_4 заявлено клопотання про відшкодування судових витрат, а саме витрат на правову допомогу в розмірі 12 000 гривень. На підтвердження розміру витрат, адвокатом надано:

- копію договору про надання правової допомоги від 07.06.2024 року (а.с. 50-51),

- копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю (а.с.52),

- ордер (а.с.53),

- акт виконаних робіт №58 від 17.06.2024 року (а.с.54),

- квитанцію серії ААК № 563128 від 17.06.2024 року (а.с.55).

Зміст правовідносин.

Правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у відповідача права на відшкодування судових витрат (витрат на правову допомогу) пов`язаних з розглядом справи.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це заяву.

Згідно ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.

Відповідно до ч. 1 ст. 141, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи за власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно положень ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Водночас, в силу вимог ч.4 ст.137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частинами 5, 6 зазначеної статті передбачено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до вимог ч.3 ст.141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторони, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Відповідно до п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Мотивована оцінка щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення клопотання щодо витрат на правову допомогу.

Судом встановлено, що 07.06.2024 року між ОСОБА_2 та адвокатом Ломничуком Ю.Ю. було укладено договір про надання правової допомоги.

Згідно копії акту виконаних робіт №58 від 17.06.2024 року сторони між собою узгодили, що адвокатом був наданий такий перелік послуг:

- вивчення та аналіз наданих клієнтом документів в тому числі, судових рішень та процесуальних документів, що стосуються суті спору - 2 000 гривень;

- пошук релевантної судової практики та виготовлення відзиву на позовну заяву - 5000 гривень;

- представництво інтересів в суді першої інстанції незалежно від кількісної участі в судових засіданнях - 5000 гривень.

Загальна кількість годин робочого часу адвоката витраченого на надання послуг без врахування представництва інтересів в суді - 12 годин.

Загальна вартість наданих послуг - 12 000 гривень.

При цьому суд враховує вимоги п.1 ч.2 ст. 137 ЦПК України та висновки постанови ВС від 02.09.2020 року у справі №329/766/18 провадження №61-6627св20 про те, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено.

Враховуючи те, що судом при винесенні рішення від 26.09.2024 року було відмовлено в задоволенні позову, однак клопотання представника відповідача про відшкодування витрат на правову допомогу не було вирішено, суд вважає, що таке підлягає до задоволення, шляхом ухвалення додаткового рішення.

Однак оцінюючи вид та вартість наданих адвокатом робіт, суд звертає увагу, що в акті зазначено представництво інтересів в суді першої інстанції незалежно від кількісної участі в судових засіданнях - 5000 гривень.

Проте, така умова про представництво в суді, передбачає як мінімум участь адвоката в судовому засіданні особисто, або в режимі відеоконференції, однак адвокат Ломничук Ю.Ю. в жодному судовому засіданні участі не брав, натомість подав клопотання про розгляд справи без участі відповідача, та її представника.

Крім того, матеріали договору про надання правової допомоги, та акт виконаних робіт не містять інформації, про вартість однієї години роботи адвоката, а відтак суд побавлений можливості достовірно встановити, що адвокатом затрачено 12 годин роботи, і вартість однієї години коштує 1000 гривень.

За таких обставин, суд приходить до переконання, про необхідність стягнення з позивача ОСОБА_1 на користь відповідача ОСОБА_2 витрат на правову допомогу в порядку п.2 ч.1 ст. 141 ЦПК в розмірі 7 000 гривень, оскільки саме на таку суму підтверджується факт виконаних/наданих адвокатом робіт згідно акту № 58 від 17.06.2024 року, а саме:

1. вивчення та аналіз наданих клієнтом документів в тому числі, судових рішень та процесуальних документів, що стосуються суті спору 2 000 гривень;

2. пошук релевантної судової практики та виготовлення відзиву на позовну заяву 5000 гривень).

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 133, 137, 141, 246, 270 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Клопотання представника ОСОБА_4 , що діє в інтересах ОСОБА_2 про відшкодування витрат на правову допомогу - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ), на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000 гривень.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду через Косівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткового судового рішення складено 01.10.2024 року.

Суддя Ю.С. Кіцула