Справа № 363/2849/24
Провадження № 2/366/625/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2024 смт. Іванків

Іванківський районний суд Київської області у складі головуючої судді Слободян Н.П.,

за участі секретаря судових засідань Німченко Н.Ю.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в приміщенні Іванківського районного суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 (далі Позивач) звернулась в суд з позовом, у якому просила стягнути з ОСОБА_2 (далі Відповідач) на свою користь аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі частини заробітку (доходу) Відповідача, але не менше ніж 50% мінімального прожиткового мінімуму для працездатних осіб щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти на утримання Позивача у розмірі 3000 грн. до досягнення дитиною трирічного віку.

Позов мотивований тим, що 06.05.2023 сторони уклади шлюб. Від шлюбу подружжя має спільну дитину, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з Позивачем.

Відповідач не приймає участі у вихованні та утриманні дитини, тому, задля забезпечення нормальних умов проживання дитини, Позивач просить стягнути з Відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини.

Крім цього, Відповідач працевлаштований та має можливість сплачувати аліменти на утримання дружини (Позивача) у розмірі 3000 грн.

Рух справи

12.06.2024 позовна заява надійшла до Вишгородського районного суду Київської області.

17.06.2024 справа передана на розгляд до Іванківського районного суду Київської області, куди вона фактично надійшла 10.07.2024.

15.07.2024 відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Перше судове засідання, призначене на 03.09.2024, відкладене на 03.10.2024.

Позиції сторін

Представник Відповідача, адвокат Ятель Є.О. подав до суду відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволені позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання дружини. Відзив в цій частині мотивований тим, що позивачем не надано суду доказів того, що вона потребує матеріальної допомоги. Крім цього, Відповідач проживає разом зі своїми батьками, які є пенсіонерами, та зважаючи на їх соціальний статус, вони потребують матеріальної підтримки з боку Відповідача. До відзиву додав копію довідки Іванківської селищної ради та копії пенсійних посвідчень батьків Відповідача.

Позивач у судове засідання не з`явилась. Подала до суду заяву, у якій просила провести розгляд справи без її участі, позов підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити. Зазначила, що ніде не працює, доходів не має, з дитиною проживає сама. Відповідач працює в ДСНС, заробляє 26 000 грн., однак докази цього в розпорядженні Позивача відсутні. Заперечення Відповідача в частині того, що він утримує батьків є неправдивими відомостями, але доказів цього в Позивача не має.

Відповідач у судове засідання не з`явився. Представник Відповідача, адвокат Ятель Є.О. подав до суду заяву, у якій просив провести розгляд справи без його участі. Позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дитини визнає, а в стягненні аліментів на утримання Позивача просить відмовити.

Встановлені судом обставини справи та застосовані норми права

Керуючись положеннями ст. 223 ЦПК України, суд вважає можливим провести судове засідання без участі сторін на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ч. 4 ст. 248 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Стаття 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (пункт 3 частини першої).

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом України.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України)

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Крім того, відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлені такі фактичні обставини справи.

06.05.2023 між Позивачем та Відповідачем укладено шлюб, зареєстрований Іванківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с. 4).

ІНФОРМАЦІЯ_1 у подружжя народилась донька, ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с. 5)

Згідно з цим свідоцтвом, батьками дитини є Позивач (мати) та Відповідач (батько).

Згідно з довідкою Іванківської селищної ради від 18.07.2024 № 259, Відповідач зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає разом з батьками, а саме ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 34).

У довідці зазначено, що донька, ОСОБА_3 з Відповідачем не проживає.

Відповідно до копії пенсійного посвідчення № НОМЕР_3 , ОСОБА_4 є пенсіонером за вислугою років (а.с. 35)

Згідно з копіями пенсійного посвідчення та посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи, ОСОБА_5 є пенсіонером, інвалідом ІІ групи як потерпілий від аварії на ЧАЕС (а.с. 36, 37).

З огляду на встановлені обставини справи, застосовуючи відповідні правовідносини, суд приходить до такого.

Щодо стягнення аліментів на утримання дитини.

Обов`язок батьків по утриманню дитини до досягнення нею повноліття закріплений у ст. 51 Конституції України.

Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України)

Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Позивач просить стягнути з Відповідача аліменти у частці від його заробітку (доходу), тому, у цьому випадку підлягають застосування положення ст. 183 СК України.

Відповідно до ч. 1 цієї статті, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

При визначенні розміру частки аліментів, які підлягають стягненню, суд враховує, що відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України аліменти стягуються у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

При цьому, слід врахувати положення ч. 2 ст. 182 СК України щодо мінімального розміру аліментів, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Судом встановлено, що в сторін у справи є одна спільна дитина, яка проживає з Позивачем, що ніким не оспорюється.

Також суд враховує, що сторона Відповідача не заперечує проти задоволення позовної вимоги щодо стягнення аліментів на утримання дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов в цій частині підлягає задоволенню, а стягнення аліментів слід проводити з дня звернення в суд з позовом та допустити негайне виконання судового рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Щодо стягнення аліментів на утримання дружини

Позивач просить суд стягнути аліменти на своє утримання з Відповідача до досягнення їх спільною дитиною трирічного віку, мотивуючи це тим, що вона потребує матеріальної допомоги, оскілки їй ніхто не допомагає і вона є безробітна.

Статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання.

Статтею 84 СК України встановлено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Судом не встановлено обставин, визначених ст. 85 СК України, які б свідчили про припинення права дружини на утримання судом не встановлено.

З огляду на положення ст. 84 СК України, суд відхиляє доводи представника Відповідача про те, що Позивач не надала суду доказів, які б свідчили про те, що вона потребує матеріальної допомоги, оскільки право дружини на стягнення з чоловіка аліментів на своє утримання не залежить від її матеріального становища.

За змістом ч. 4 ст. 84 СК України можливість отримання аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитини до досягнення нею трьох років, виникає за умови, що чоловік має можливість надавати таку матеріальну допомогу.

Такий висновок наведено у постанові КЦС ВС від 27.05.2020 у справі № 712/4702/19 (касаційне провадження № 61-929св20).

Відтак, за положеннями ст.ст. 84 СК стягнення аліментів з чоловіка на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку можливе за виключно за умови доведеності можливості чоловіка надавати матеріальну допомогу дружині.

Звертаючись в суд з позовом, Позивач зазначила, що Відповідач є працездатним та матиме змогу утримувати Позивача. При цьому, в заяві від 03.10.2024 Позивач зазначає, що Відповідач працює в ДСНС, має заробітну плату у розмірі 26 000 грн., однак, жодних доказів на підтвердження цього не надала та зазначила, що таких доказів в неї немає.

При цьому, стороною Відповідача доведено, що Відповідач проживає разом зі своїми батьками, які є пенсіонерами, тому, суд приймає до уваги доводи представника Відповідача про те, що батьки Відповідача можуть потребувати матеріальної допомоги.

Позивач, заперечуючи ці обставини, називає їх неправдивими, однак знову ж зазначає, що доказів на таке заперечення в неї немає.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що обставини, зазначені в позовній заяві стосовно працевлаштування Відповідача та отримання ним заробітної плати у розмірі, яка б забезпечувала можливість утримувати Позивача, останньою не надано, а Відповідачем доведено, що він проживає з батьками, які є пенсіонерами та які також потребують матеріальної допомоги

Суд звертає увагу, що саме Позивач стверджувала про наявність у Відповідача можливості утримувати її до досягнення дитиною трирічного віку, тому, у відповідності до положень ч. 1 ст. 81 ЦПК України саме на Позивача покладено обов`язок доказування обставин, на які вона посилається.

При цьому, Позивач не була позбавлена можливості надати докази працевлаштування Відповідача та отримання ним заробітної плати, розмір якої є визначальним при ухваленні рішення про суму коштів, які підлягають стягненню, або, у разі неможливості надати суду такі докази, подати разом з позовною заявою клопотання про витребування таких доказів в порядку ст. 84 ЦПК України, тим більше, що Позивачу відоме місце роботи Відповідача.

За таких обставин, суд вважає недоведеним Позивачем тієї обставини, що Відповідач має можливість надавати їй матеріальну допомогу до досягнення їх спільною дитиною трирічного віку, тому, у задоволені позову слід відмовити.

Питання щодо судових витрат вирішується судом відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1, 6 цієї статті, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Позивач, завертаючись в суд з позовом заявила дві позовні вимоги майнового характеру та була звільнена від сплати судового збору за їх подання на підставі п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідач не надав суду документів, на підставі яких він звільняється від сплати судового збору.

Позовна вимога про стягнення аліментів на утримання дитини задоволена у повному обсязі, тому, у відповідності до ч. 6 ст. 141 ЦПК України суд присуджує стягнути з Відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1211, 20 грн.

У зв?язку з тим, що у задоволені позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини відмовлено, судові витрати за цю позовну вимогу слід віднести на рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 5, 76-81, 83, 95, 133, 137, 141, 200, 206, 247, 265, 354-355, 430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, з моменту подачі позову до суду (12.06.2024) і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1211, 20 грн.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

У задоволені іншої частини позовних вимог, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 03.10.2024.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_2 . РНОКПП: НОМЕР_4 )

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_3 . РНОКПП: НОМЕР_5 ).

Представник Відповідача: адвокат Ятель Євгеній Олександрович (07201, Київська область, Вишгородський район, смт. Іванків, вул. Ярова, 121. РНОКПП: НОМЕР_6 )

Суддя Н.П. Слободян