РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/2130/24

Номер провадження 2/495/1712/2024

24 вересня 2024 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої судді Анісімової Н.Д.,

при секретарі судового засідання Кракатиці В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Білгород-Дністровський в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кулевчанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, третя особа: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Пепеляшкова Анастасія Олексіївна про визнання права на завершення процедури оформлення і отримання у власність (приватизації) та проведення державної реєстрації права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом, усякому просить визнати за нею право на завершення процедури оформлення і отримання у власність (приватизації) та проведення державної реєстрації права власності на земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий номер :02:001:0376, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер чоловік позивачки - ОСОБА_2 .

На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії АВІ № 925014 від 30.03.2000, посвідченого державним нотаріусом Саратської державної нотаріальної контори Одеської області Борісовим І.І., зареєстрований в реєстрі за № 1218, ОСОБА_2 належить житловий будинок житловою площею 80 кв.м, стіни саманні, вкриті черепицею, з господарськими спорудами літня кухня, розташованого в АДРЕСА_1 на земельній ділянці площею 0,35 га виконкому Кулевчанської сільської ради Саратського району Одеської області, однак дана земельна ділянка була не приватизована.

За життя чоловік позивачки розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України.

На підставі заяви ОСОБА_2 Товариством з обмеженою відповідальністю «Вектор» була розроблена технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_2 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 23.06.2021 року даній земельній ділянці присвоєно кадастровий номер :02:001:0376, площа 0,25 га, адреса: АДРЕСА_1 .

На підставі рішення шостої сесії восьмого скликання Кулевчанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області від 16.09.2021 року № 221-VIII було затверджено технічку документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. ОСОБА_2 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 , розроблено ФОП «Вектор» та передано гр. ОСОБА_2 безоплатно у власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) загальною площею 0,2500га, кадастровий номер ділянки - :02:001:0376 із земель житлової та громадської забудови на території Кулевчанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, за адресою: АДРЕСА_1 . Гр. ОСОБА_2 зареєструвати право власності на земельну ділянку в органах державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Однак чоловік не встиг зареєструвати право власності, оскільки помер.

Після смерті чоловіка позивач звернулась до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Пепеляшкової А.О. із заявою щодо прийняття спадщини на все майно, що належало йому на день смерті, де нотаріусом було відкрито спадкову справу № 60/2023. Однак нотаріус повідомила, що не зможе видати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку, оскільки право власності за померлим не зареєстровано, що підтверджується листом від 07.03.2024.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13 березня 2024 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі та призначено справу в порядку загального позовного провадження, а також витребувано від Витребувати від Кулевчанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області завірену належним чином копію Рішення Шостої сесії восьмого скликання Кулевчанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області від 16.09.2021 № 221-VІІІ, яким було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. ОСОБА_2 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 та копії всіх документів, які стали підставою для ухвалення даного рішення та від Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Пепеляшкової Анастасії Олексіївни завірену належним чином спадкової справи за № 60/2023, яка була заведена після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

23.04.2024 до суду надійшла витребувана копія спадкової справи.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12 липня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті.

Позивач у судове засідання не з`явилася, проте її представник адвокат Боровик А.О. надіслала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Представник відповідача Кулевчанської сільської ради подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника відповідача, позовну заяву визнають у повному обсязі, наслідки ст. 206 ЦПК України роз`яснені та зрозумілі.

Третя особа у судове засідання не з`явилася, повідомлялася.

За змістом ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За ч. 4 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 268 ЦПК України).

Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази в сукупності, суд приходить до висновку, про задоволення позову, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Судом встановлено, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про що зроблений відповідний актовий запис № 6002.

ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 виданого Колесненською сільською радою Саратського відділу РАЦС у Саратського району Одеської області, про що зроблений відповідний актовий запис № 17.

Згідно з копією спадкової справи № 60/2023, заведеної приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Пепеляшковою А.О. спадкову справу було заведено 11 жовтня 2023 року після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спадкоємцем по закону є дружина спадкодавця, ОСОБА_1 , яка подала заяву про прийняття спадщини 11.10.2023, зареєстровану у книзі обліку та реєстрації спадкових справ за № 180.

На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії АВІ № 925014 від 30.03.2000, посвідченого державним нотаріусом Саратської державної нотаріальної контори Одеської області Борісовим І.І., зареєстрований в реєстрі за № 1218, ОСОБА_2 належить житловий будинок житловою площею 80 кв.м, стіни саманні, вкриті черепицею, з господарськими спорудами літня кухня, розташованого в АДРЕСА_2 .

Вказане також підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 260502597 від 08.06.2021.

Однак дана земельна ділянка була не приватизована, адже як зазначає позивач її чоловік лише встиг розпочати процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України.

На підставі заяви ОСОБА_2 Товариством з обмеженою відповідальністю «Вектор» була розроблена технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_2 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 23.06.2021 № НВ-021 даній земельній ділянці присвоєно кадастровий номер :02:001:0376, площа 0,2500 га, адреса: АДРЕСА_1 , цільове призначення: 02.01 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Рішенням Шостої сесії восьмого скликання Кулевчанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області від 16.09.2021 № 221-VIII «Про безоплатну передачу у приватну власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), за адресою: АДРЕСА_1 гр ОСОБА_2 » було вирішено зокрема:

- затвердити технічку документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. ОСОБА_2 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 , розроблено ФОП « ОСОБА_3 »;

- передати гр. ОСОБА_2 безоплатно у власність земельну ділянкудля будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) загальною площею 0,2500 га, у тому числі: 001.01 (рілля) 0,1124 га, 007.01 (забудовані землі) 0,1376 га кадастровий номер ділянки - :02:001:0376 із земель житлової та громадської забудови на території Кулевчанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, за адресою: АДРЕСА_1 ;

- гр. ОСОБА_2 зареєструвати право власності на земельну ділянку в органах державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Листом-роз`ясненням приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Пепеляшковою А.О. було повідомлено ОСОБА_1 /позивачу/, що у зв`язку з тим, що за відомостями, отриманими нотаріусом шляхом безпосереднього доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстрація права власності ОСОБА_2 та запис про речове право на зазначену земельну ділянку за ним, відсутні - не вбачається можливим визначити склад спадкового майна, на яке повинно бути видане свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до вимог статей 1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно норм статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з пунктом «г» частини першої статті 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Частиною першою статті 116 ЗК України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, або державних органів приватизації, або центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів, в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, що передбачено пунктом «а» частини третьої статті 152 ЗК України.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами передбачений у статті 118 ЗК України.

Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У заяві зазначаються бажані розміри та мета її використання (частина шоста статті 118 ЗК України).

Відповідна місцева державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає заяву, а при передачі земельної ділянки фермерському господарству - також висновки конкурсної комісії, і в разі згоди на передачу земельної ділянки у власність надає дозвіл на розробку проекту її відведення (частина сьома статті 118 ЗК України).

Проект відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян організаціями, які мають відповідні дозволи (ліцензії) на виконання цих видів робіт, у строки, що обумовлюються угодою сторін (частина восьма статті 118 ЗК України).

Проект відведення земельної ділянки погоджується з органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури і охорони культурної спадщини та подається на розгляд відповідних місцевої державної адміністрації або органу місцевого самоврядування (частина дев`ята статті 118 ЗК України).

Районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада у місячний строк розглядає проект відведення та приймає рішення про передачу земельної ділянки у власність (частина десята статті 118 ЗК України).

У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку (частина одинадцята статті 118 ЗК України).

Право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації (стаття 125 ЗК України).

Статтею 125 ЗК України визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Частиною 1 статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 розділу X «Перехідні положення» ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Частиною другою статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

З огляду на наведені норми закону, захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено пунктом 1 частини третьої статті 152 ЗК України.

Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 квітня 2019 року у справі № 723/1061/17 провадження № 61-26091св18, зазначено, що «ЗК України у редакції, чинній до 01 січня 2013 року, встановлював, що набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження меж земельної ділянки із власниками чи користувачами суміжних земельних ділянок; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; державна реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до статті 1216 ЦК України не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія пункту 1 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України.

Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування, до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений висновок міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 14-652цс18».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 червня 2020 року у справі № 623/633/17 (провадження № 61-41370св18), зроблено висновок, що «особливістю звернення до суду з позовом про визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації земельних ділянок є те, що позивач вправі порушувати питання про визнання майнового права, набутого спадкодавцем за життя, тобто особистого майнового права спадкодавця».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 червня 2018 року у справі № 128/1911/15-ц (провадження № 61-14127св18), зроблено висновок, що «у разі, коли громадянин, який висловив волю на приватизацію земельної ділянки, помер до прийняття компетентним органом рішення про приватизацію, до його спадкоємців у порядку спадкування переходить право вимагати завершення такої приватизації».

Отже, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду з позовами про визнання відповідного права у порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 350/67/15-ц, провадження 14-652цс18, у постановах Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі № 128/1911/15-ц, від 17 квітня 2019 року у справі № 723/1061/17, від 29 серпня 2019 року у справі № 554/1195/17 від 30 червня 2020 року у справі № 623/633/17, від 25 березня 2020 року у справі № 158/1672/17, що свідчить про сталість судової практики у вирішенні питання права на завершення приватизації земельної ділянки.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, і при цьому не будуть порушені права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Частиною 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку про задоволення позову в повному обсязі, оскільки ОСОБА_2 не встиг завершити процедуру приватизації на передану йому земельну ділянку у зв`язку зі смертю, а позивач не може оформити спадщину, хоча до неї, як спадкоємця за законом, переходять усі права та обов`язки, що належали ОСОБА_2 на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, в тому числі і на право на завершення приватизації земельної ділянки та одержання правовстановлюючих документів на них.

На підставі викладеного, керуючись ст. 15, 16, 328, 1216, 1218 ЦК України, ст. 81, 200, 206, 258-265, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Кулевчанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, третя особа: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Пепеляшкова Анастасія Олексіївна про визнання права на завершення процедури оформлення і отримання у власність (приватизації) та проведення державної реєстрації права власності на земельну ділянку в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право на завершення процедури оформлення і отримання у власність (приватизації) та проведення державної реєстрації права власності на земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий номер :02:001:0376, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження,якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) сторін та учасників:

Позивач ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ).

Відповідач Кулевчанська сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області (код ЄРДПОУ: 04380643, юридична адреса: 68261, Одеська область, Білгород-Дністровський р-н, с. Кулевча, вул. Центральна, 52).

Третя особа Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Пепеляшкова Анастасія Олексіївна (юридична адреса: АДРЕСА_4 ).

Повний текст судового рішення складено 24 вересня 2024 року.

Суддя Н.Д. Анісімова