Справа №155/1114/24
Провадження №2/155/350/24
ГОРОХІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.09.2024 м. Горохів

Суддя Горохівського районного суду Волинської області Санакоєв Д.Т., при секретарі судового засідання Федонюк О.М., розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини, за участі:

В С Т А Н О В И В:

27 липня 2024 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування якої зазначила, що перебуває із відповідачем у зареєстрованому шлюбі від якого мають малолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На даний час позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною ОСОБА_5 до досягнення нею 3х років, через що не має можливості самостійно себе забезпечувати. Відповідач самоусунувся від матеріального забезпечення дружини, хоча відповідач офіційно працевлаштований та має регулярний дохід. Зазначає, що оскільки, сторони мають спільних дітей, то відповідач зобов`язаний брати участь у матеріальному забезпеченні дружини. А тому просить стягувати з ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_1 аліменти в розмірі 3000 грн., починаючи з дня подання позову і до досягнення малолітньою дитиною - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 трьох років (до ІНФОРМАЦІЯ_3).

Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 01.07.2024 відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач в судовому засіданні 25.09.2024 року подав клопотання про витребування доказів та просив оголосити перерву для звернення за юридичною допомогою.

Представник позивача в судовому засіданні 25.09.2024 року, щодо задоволення клопотання про витребування доказів заперечила.

В судове засідання 30.09.2024 року позивач не з`явилася, однак її представник засобами підсистеми «Електронний суд» подала до суду заяву в якій просить розгляд справи проводити у їх відсутності, позов підтримала повністю та просила його задовольнити.

Відповідач в судове засідання 30.09.2024 не з`явився, проте подав заяву в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, клопотання про витребування доказів та заяву від 25.09.2024 залишити без розгляду, також подав заяву в якій позовну вимогу про стягнення аліментів визнав частково в сумі 1000 грн та просив відмовити в задоволенні вимог щодо стягнення з нього 3000 грн на правничу допомогу та судового збору.

Заслухавши учасників справи, ознайомившись із клопотаннями та заявами сторін, дослідивши матеріали справи та подані докази, проаналізувавши встановлені обставини справи в їх сукупності, приходжу до наступного висновку.

Положеннями ч.1 ст.75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24.05.2020 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , актовий запис №2 (а.с.8).

Від даного шлюбу у сторін народилося двоє неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками яких являються сторони по справі, що підтверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_2 та серії НОМЕР_3 (а.с.6,7).

Згідно з ч.2, 4 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Тлумачення частини другої статті 84 свідчить, що для виникнення права на утримання потрібна сукупність таких умов: проживання з жінкою (чоловіком) дитини, яка не досягла трьох років; походження дитини від жінки, чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою (кровне споріднення) або наявність між ними іншого юридичного значущого зв`язку (усиновлення); можливість другої сторони надавати матеріальну допомогу.

Виходячи з положень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу.

Отже, аналіз даних положень сімейного законодавства України передбачає право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині - матері незалежно від цієї обставини.

Згідно із ч.1 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно із статті 79 СК України, аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Як було встановлено судом, відповідач є батьком малолітніх дітей, які проживають із матір`ю (Акт обстеження №6-230 від 20.05.2024, а.с.11, 12), отже вона потребує матеріальної допомоги від свого чоловіка, що у свою чергу є його обов`язком відповідно до вимог ст.84 СК України.

Судом також встановлено, що відповідач офіційно працевлаштований, що підтверджується довідкою про доходи від 13 травня 2024 року (а.с.5).

Суд враховує, що відповідач, є особою працездатного віку без розумових та фізичних вад, він не позбавлений можливості працювати для збільшення своїх доходів. Водночас, ОСОБА_1 позбавлена такої можливості, оскільки доглядає за дітьми, на її утриманні знаходяться неповнолітні діти - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають разом з нею, що потребує значно більшого часу, зусиль та фінансових затрат, а як наслідок, необхідність повноцінно себе утримувати.

Відтак, відповідач не навів переконливих доводів, які б були підтверджені письмовими доказами, про неможливість сплачувати аліменти на утримання дружини - матері дитини до досягнення дитиною трирічного віку. Зокрема, відповідач має працездатний вік, матеріали справи не містять відомостей щодо незадовільного стану його здоров`я, скрутного матеріального становища або інших обставин, що мають істотне значення для визначення розміру стягуваних аліментів. Відтак, ОСОБА_2 , в даному випадку, спроможний надати матеріальну допомогу позивачу на належному рівні, адже батько (чоловік) зобов`язаний вживати всіх необхідних заходів з метою отримання законних джерел для забезпечення гідних умов проживання й розвитку своїх дітей, які проживають з дружиною.

Визначаючи розмір аліментів на утримання позивача, суд враховує, що позивач перебуває по догляду за дитиною, а тому не отримує дохід, а також те, що даний вид аліментних зобов`язань не буде перевищувати 70 відсотків відрахувань із доходів відповідача та є недовготривалим, і призначається лише до досягнення дитиною трирічного віку, також враховується судом і те, що відповідач сплачує алмінети на утримання малолітніх дітей в розмірі 1/3 від усіх його доходів, які не є значними (а.с.5). Тому, суд вважає, що розмір аліментів на дружину у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. буде розумним, достатнім та справедливим і не поставить відповідача у скрутне матеріальне становище.

Враховуючи матеріальне становище позивача, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, суд приходить до висновку, що слід стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання, як дружини, з якою проживають малолітні діти, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 трьох років, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3

З даною позовною заявою позивач звернулася 27.06.2024 року (а.с.1), отже саме з зазначеної дати аліменти мають стягуватися з відповідача на її користь.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є такими, що підлягають до часткового задоволення.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України).

Частиною 8 статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Зазначена правова позиція також викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 27.06.2018 року у справі № 826/1216/16.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у п. 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, п. п. 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, п. 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, п. 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004 заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 02.07.2020 в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, представником позивача було надано копію договору №056/24 від 30.04.2024 року про надання правової допомоги, додаток до договору, акт прийому-передачі виконаних робіт від 27.09.2024 року, квитанція від 27.09.2024 року та накладну Укрпошти №980.

З вищевказаного акт прийому-передачі виконаних робіт вбачається, що адвокатом надано послугу у вигляді підготовки та складання цивільного позову про стягнення аліментів вартість якої становить 3000 грн та витрати на поштове відправлення в розмірі 90 грн.

Враховуючи наведене, а також те що витрати позивача на правничу допомогу адвоката в сумі 3090 грн. на думку суду є неспівмірними з предметом позову та складністю справи, а тому підлягають частковому стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 2000 грн.

Згідно положень ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", тому судовий збір в сумі 1211,20 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави.

На підставі пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України, судове рішення слід допустити до негайного виконання в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 27, 77, 81, 263-265, 354 ЦПК України, на підставі ст.ст. 79, 80, 84 Сімейного кодексу України,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на утримання ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) аліменти в розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень 00 копійок, починаючи з дня подання позову, а саме з 27 червня 2024 року і до досягнення малолітньою дитиною - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 трьох років, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць в розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) витрати на правничу допомогу в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ) в дохід держави судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп. (отримувач коштів - ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Рішення в повному обсязі складено 30.09.2024 року.

Cуддя Горохівського районного суду

Волинської області Д.Т.Санакоєв