П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2024 року м. Київ

Справа № 755/2296/24

Провадження № 22-ц/824/12289/2024

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Стрижеуса А. М.,

суддів: Поливач Л. Д., Шкоріної О. І.,

сторони: позивач Публічне Акціонерне товариство Акціонерний банк

«ПриватБанк»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку письмового провадженнями за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 08 березня 2024 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

У червні 2022 року ПАТ АБ «Укргазбанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позов мотивований тим, що 08 червня 2020 року між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_1 укладено Договір карткового рахунку № 2020/І_С/197-006396 овердрафту за кредитною карткою «Домовичок», з лімітом овердрафту до від 10 000,00 грн. до 300 000,00 грн., із базовою процентною ставкою 36,00% річних, із процентною ставкою на прострочену заборгованість - 48,00% річних.

Однак, відповідачем не виконано умови Кредитного договору, у зв`язку з чим наявна заборгованість з боку відповідача, яка станом на 24.11.2023 року становить 171 276,83 грн., з яких: сума заборгованості за кредитом (поточна) - 0,00 грн.; сума заборгованості по кредиту (прострочена) - 114 678,69 грн.; сума заборгованості по процентах (поточна) - 0,00 грн.; сума заборгованості за нарахованими процентами (прострочена) - 56 598,14 грн., що є предметом позовних вимог.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 08 лютого 2024 року відкрито провадження у справі за позовом ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 07 березня 2024 року позовні вимоги ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено.

Стягнено з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Єреванська, 1, заборгованість за Договором № 2020/І_С/197-006396 від 08.06.2020 року у розмірі 171 276,83 грн. та судовий збір у розмірі 3 028,00 грн., а всього на загальну суму 174 304 (сто сімдесят чотири тисячі триста чотири) гривні 83 копійки.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором та доведеності заявлених вимог, оскільки з наявних у матеріалах справи доказів судом установлено обізнаність відповідача про умови кредитування, про що свідчить його особистий підпис.

03 квітня 2024 року ОСОБА_2 подав до Дніпровського районного суду м. Києва, заяву про перегляд заочного рішення.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 15 квітня 2024 року, заяву ОСОБА_2 прийнято до провадження та призначено судовий розгляд.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 18 квітня2024 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

17 травня 2024 року ОСОБА_1 подав до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, просить скасувати рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 08 березня 2024 року та ухвалити нове рішення, яким позов ПАТ АБ «Укргазбанк» задовольнити частково, а саме в частині стягнення с ОСОБА_1 64 678,69 грн суми основного боргу, в іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не було враховано, що 30 січня 2024 року ОСОБА_3 погасив частину основного боргу в розмірі 50 000 грн., про що свідчить долучена до матеріалів справи квитанція від 30.01.2024 року, тобто сума основного боргу становить 64 678,69 грн.

Також, заявник вказує, що суд першої інстанції не врахував пункт 18 прикінцевих та перехідних положень ЦК України, згідно яких позичальник звільняється від відповідальності визначеної статтею 625 ЦК України.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 21 травня 2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 08 березня 2024 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, та витребувано з Дніпровського районного суду м. Києва матеріали цивільної справи 755/2296/24.

29 травня 2024 року матеріали справи № 755/2296/24 надійшли до Київського апеляційного суду.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 31 липня 2024 року справу призначено до розгляду без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

19 липня 2024 року ПАТ АБ «Укргазбанк» подало до Київського апеляційного суду відзив, у якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 08 березня 2024 року - без змін.

Відзив мотивований тим, що позивачем у позовній заяві не заявлялась вимога про стягнення з відповідача сум у порядку статті 625 ЦПК України.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Порядок розгляду справи судом апеляційної інстанції встановлено статтею 368 ЦПК України, частина перша якої встановлює, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Ураховуючи те, що справа в силу своїх властивостей є малозначною, розгляд справи Київським апеляційним судом здійснюється в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Частинами першою-третьою статті 367 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, урахувавши аргументи, наведені у відзиві на апеляційну скаргу, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Встановлено, що 08 червня 2020 року між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_1 укладено Договір № 2020/І_С/197-006396, згідно умов якого Банк надав ОСОБА_1 кредит у формі овердрафту за програмою кредитування «Універсальна картка «Домовичок», Банк відкрив відповідачу картковий рахунок, на якому встановлено максимальну суму ліміту дозволеного овердрафту - 300 000,00 грн., строком дії ліміту дозволеного овердрафту - 12 місяців з дати підписання договору, із базовою процентною ставкою 36% річних, із процентною ставкою протягом пільгового періоду 0,00001% річних, із процентною ставкою на прострочену заборгованість - 48,00% річних. Зокрема, ОСОБА_1 підписав Договір про приєднання до Правил (договірні умови) надання банківських послуг за картковими продуктами, який разом з Правилами (договірні умови) надання банківських послуг за картковими продуктами, інформацією про сукупну вартість кредиту та Тарифами є договором комплексного банківського обслуговування.

Відповідач зобов`язався сплачувати суми основного боргу за дозволеним овердрафтом та проценти за користування дозволеним овердрафтом за ставкою, передбаченою заявою на приєднання та в розмірі і строки, передбачені Правилами (договірні умови) надання банківських послуг за картковими продуктами (далі - Правила) (п. 2.1.4.2.2 Правил); здійснювати погашення основного боргу (тіло кредиту) за дозволеним овердрафтом у розмірі мінімального платежу до 25 числа (включно) кожного місяця протягом строку дії ліміту дозволеного овердрафту, починаючи з наступного календарного місяця за місяцем, в якому на картковому рахунку був встановлений ліміт дозволеного овердрафту та за умови наявності заборгованості на день розрахунку мінімального платежу, за рахунок надходження коштів на картковий рахунок (п. 2.1.3.5 Правил); щомісячно, до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем, в якому користувалася кредитними коштами (дозволеним овердрафтом), а також в день розірвання договору, сплатити банку нараховані проценти за користування дозволеним овердрафтом та несанкціонованим овердрафтом (кредитом) (в разі наявності) (п. 2.1.3.2 Правил); за користування неповерненою в строк згідно п. 2.1.3.5 Правил сумою дозволеного овердрафту сплачувати проценти, штрафи, пені у розмірі, зазначеному в заяві на приєднання (п. 2.1.4.2.3 Правил).

Відповідно до Квитанції від 3 січня 2024 року (а.с. 58) ОСОБА_2 перевів на рахунок НОМЕР_2 , який зазначений в умовах кредитного договору, суму у розмірі 50 000 грн. В призначені платежу вказано, зарахування коштів на власний рахунок № НОМЕР_3 клієнта ОСОБА_1 згідно договору карткового рахунку № 2020/І_С/197-006396 від 06 серпня 2020 року.

У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним

і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення не відповідає.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з?ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

Щодо доводів апелянта про те, що судом першої інстанції не було враховано, що 30 січня 2024 року ОСОБА_3 погасив частину основного боргу в розмірі 50 000 грн., про що свідчить долучена до матеріалів справи квитанція від 30.01.2024 року, тобто сума основного боргу становить 64 678,69 грн.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статі 76, 77 ЦПК України).

Згідно вимог статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Положення вищезазначених процесуальних норм передбачають, що під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача.

Разом з тим як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 погасив частину заборгованості у розмірі 50 000 грн, про що свідчить квитанція від 3 січня 2024 року (а.с. 58).

Під час перегляду заочного рішення суд першої інстанції не врахував факт часткової оплати заборгованості за тілом кредиту.

Позивачем у відзиві на апеляційну скаргу вказаний факт часткового погашення заборгованості не заперечувався.

Отже колегія суддів дійшла до висновку, що доводи апелянта в цій частині є обґрунтованими, та такими що підтверджуються матеріалами справи, оскільки в матеріалах справи наявні докази часткового погашення заборгованості за кредитним договором.

Виходячи з наведеного, колегія судів вважає, що ОСОБА_2 частково погасив заборгованість за кредитним договором № 2020/І_С/197-006396 від 06 серпня 2020 року, тому сума заборгованості згідно вказаного договору за тілом кредиту становить 64 678,69 грн. (114 678,69 грн.(заборгованість за тілом кредиту на час подачі позовної заяви) - 50 000 грн.(сума погашеної заборгованості) = 64 678,69 грн.)

Щодо доводів апелянта про те, що суд першої інстанції не врахував пункт 18 прикінцевих та перехідних положень ЦК України, згідно яких позичальник звільняється від відповідальності визначеної статтею 625 ЦК України.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до статті 625 ЦК України відповідальність за порушення грошового зобов`язання Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 18 перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що відповідно до ст. ст. 549, 625 ЦК України чітко встановлено, що під час воєнного стану не стягуються неустойкою (штрафом, пенею), інфляційні втрати та три відсотки річних.

Разом з тим, в позовній заяві ПАТ АБ «Укргазбанк» заявляв вимоги, щодо стягнення з відповідача процентів за користування кредитними коштами, які передбачені кредитним договором № 2020/І_С/197-006396 від 06 серпня 2020 року. Проте, щодо стягнення неустойки (штрафу, пені), інфляційних втрат та трьох відсотків річних, позивач у позовній заяві вимог не заявляв.

Враховуючи викладене колегія судів, дійшла до висновку, що доводи апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими, оскільки відповідно до ст. ст. 549, 625 ЦК України чітко встановлено, що під час воєнного стану не стягуються неустойкою (штрафом, пенею), інфляційні втрати та три відсотки річних.

Згідно з пунктом 2 частиною першою статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до частин першої та другої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення

у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Зважаючи на те, що висновок суду першої інстанції не відповідає фактичним обставинам справи, зроблено з неправильним застосуванням норм матеріального права, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 08 березня 2024 року підлягає скасуванню з ухваленням у справі нового судового рішення про часткове задоволення позову.

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Позовні вимоги ПАТ АБ «Укргазбанк» підлягають задоволенню частково, а тому розмір сплаченого ним судового збору при зверненні до суду з цим позовом підлягає стягненню з відповідача на його користь пропорційно задоволеним вимогам, а саме в розмірі 2 144,13 грн.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а тому сплачений відповідачем судовий збір у сумі 1 060,65 грн за подання апеляційної скарги слід стягнути з ПАТ АБ «Укргазбанк» на користь ОСОБА_1 .

Відповідно до частини десятої статті 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Урахувавши правила частини десятої статті 141 ЦПК України, Київський апеляційний суд дійшов висновку про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» 1 083,48 грн судових витрат.

Керуючись ст.ст. 141, 367, 368, 369, 374, 376, 381, 382, 383 ЦПК України, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 08 березня 2024 року задовольнити частково.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 08 березня 2024 року скасувати і ухвалити у справі нове судове рішення наступного змісту.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором від 06 серпня 2020 року № 2020/І_С/197-006396 станом на 18 вересня 2024 року в розмірі 64 678,69 грн. (тіло кредиту) та 56 598,14 грн. (відсотків), а всього 121 276,83 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» 1 083,48 грн судових витрат.

Постанова Київського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня вручення такого судового рішення лише з підстав, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач А. М. Стрижеус

Судді: Л. Д. Поливач

О. І. Шкоріна