Справа № 366/2067/24
Провадження № 2/366/623/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2024 смт. Іванків

Іванківський районний суд Київської області у складі головуючої судді Слободян Н.П.,

за участі секретаря судових засідань Німченко Н.Ю.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в приміщенні Іванківського районного суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 (далі Позивач) звернулась в суд з позовом, у якому просила стягнути з ОСОБА_2 (далі Відповідач) кошти на своє утримання, як матері дитини, у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу) Відповідача, але не менше ніж 50% мінімального прожиткового мінімуму для працездатних осіб щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною трирічного віку.

Позов мотивований тим, що 04.11.2021 сторони уклали шлюб, зареєстрований Іванківським відділом ДРАЦС у Вишгородському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ). Від шлюбу подружжя має дитину, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з Позивачем.

Подружжя разом не проживає та розлучається, при цьому Відповідач добровільно не надає Позивачу матеріальну допомогу на утримання їх спільної дитини, яка перебуває на повному утриманні Позивача. Відповідач є працевлаштованим та працює у ДП «СЛП «Київоблагроліс», заробляє достатньо, має у власності автомобіль, тому, на переконання Позивача може утримувати дитину до досягнення нею трирічного віку.

Позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, отримує державну соціальну допомогу дитині з інвалідністю до 18 років та позбавлена можливості працювати, а Відповідач у свою чергу не надає Позивачу та дитині матеріальну допомогу.

Рух справи

09.07.2024 позовна заява надійшла до суду.

15.07.2024 відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Перше судове засідання, призначене на 03.09.2024, відкладене на 03.10.2024.

Позиції сторін

Позивач у судове засідання не з`явилась. Подала до суду заяву, у якій просила провести розгляд справи без її участі, позов підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився. Подав до суду заяву, у якій просив провести розгляд справи без його участі, позов не визнав та зазначив, що не має можливості сплачувати аліменти на утримання дружини, оскільки його заробітна плата є незначною.

Керуючись положеннями ст. 223 ЦПК України, суд вважає можливим провести судове засідання без участі сторін на підставі наявних у справі доказів.

Встановлені судом обставини справи та застосовані норми права

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ч. 4 ст. 248 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Стаття 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (пункт 3 частини першої).

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом України.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України)

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Крім того, відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлені такі фактичні обставини справи.

04.11.2021 між Позивачем та Відповідачем укладено шлюб, зареєстрований Іванківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с. 6).

ІНФОРМАЦІЯ_1 у подружжя народився син, ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 (а.с. 7)

Згідно з цим свідоцтвом, батьками дитини є Позивач (мати) та Відповідач (батько).

Позивач зареєстрована та проживає разом з дитиною, ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідками Іванківської селищної ради від 05.07.2024 за №№ 328 та 329 (а.с. 8-9).

Згідно з копією посвідчення серії НОМЕР_3 , виданого 27.09.2022, ОСОБА_3 , 19.03.2022 є дитиною з інвалідністю до 18 років. Законним представником дитини є Позивач (а.с. 10).

Відповідно до довідки про отримання допомоги, Позивач перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення УСВП Вишгородської РДА та їй призначено допомогу при народженні дитини, ДСД особам з інвалідністю дитинства та дітям з інвалідністю. За період з січня по червень 2024 Позивачу нарахована допомога у загальному розмірі 22765, 20 грн. (3794, 20 грн. кожного місяця) (а.с. 11)

З огляду на встановлені обставини справи, застосовуючи відповідні правовідносини, суд приходить до такого.

Статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання.

Статтею 84 СК України встановлено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

В матеріалах справи відсутні докази того, що шлюб між подружжям розірвано, проте, перебування подружжя в шлюбі не є визначальним для вирішення питання про стягнення аліментів на утримання дружини з огляду на положення ст. 84 СК України.

Також судом не встановлено обставин, визначених ст. 85 СК України, які б свідчили про припинення права дружини на утримання судом не встановлено.

За змістом ч. 4 ст. 84 СК України можливість отримання аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитини до досягнення нею трьох років, виникає за умови, що чоловік має можливість надавати таку матеріальну допомогу.

Такий висновок наведено у постанові КЦС ВС від 27.05.2020 у справі № 712/4702/19 (касаційне провадження № 61-929св20).

Судом встановлено, що спільна дитина Позивача та Відповідача є інвалідом, якій призначено соціальну допомогу з 09.06.2022 до 25.05.2027.

Відповідно до ст. 88 СК України якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає.

Відтак, за положеннями ст.ст. 84, 88 СК стягнення аліментів з чоловіка на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку і дружині, з якою проживає дитина з інвалідністю можливе за виключно за умови доведеності можливості чоловіка надавати матеріальну допомогу дружині.

Звертаючись в суд з позовом, Позивач зазначила, що Відповідач працює в ДП «Спеціалізоване лісогосподарське підприємство «КИЇВОБЛАГРОЛІС», має достатній заробіток, має у власності автомобіль та зможе надавати матеріальну допомогу.

Відповідач же заперечує свою матеріальну можливість утримувати дружину.

Доказів, які б підтверджували доводи, зазначені в позовній заяві стосовно працевлаштування Відповідача та отримання ним заробітної плати у розмірі, яка б забезпечувала можливість утримувати Позивача, останньою не надано.

Суд звертає увагу, що саме Позивач стверджувала про наявність у Відповідача можливості утримувати її до досягнення дитиною трирічного віку, тому, у відповідності до положень ч. 1 ст. 81 ЦПК України саме на Позивача покладено обов`язок доказування обставин, на які вона посилається.

При цьому, Позивач не була позбавлена можливості надати докази працевлаштування Відповідача та отримання ним заробітної плати, розмір якої є визначальним при ухваленні рішення про суму коштів, які підлягають стягненню, або, у разі неможливості надати суду такі докази, подати разом з позовною заявою клопотання про витребування таких доказів в порядку ст. 84 ЦПК України, тим більше, що Позивачу відоме місце роботи Відповідача.

За таких обставин, суд вважає недоведеним Позивачем тієї обставини, що Відповідач має можливість надавати їй матеріальну допомогу до досягнення їх спільною дитиною трирічного віку, тому, у задоволені позову слід відмовити.

Питання щодо судових витрат вирішується судом відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.

У зв?язку з тим, що у задоволені позову відмовлено і Позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», судові витрати слід віднести на рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 5, 76-81, 83, 95, 133, 137, 141, 200, 206, 247, 265, 354-355 УПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволені позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 03.10.2024.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_2 . РНОКПП: НОМЕР_4 )

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_3 . РНОКПП: НОМЕР_5 ).

Суддя Н.П. Слободян