Справа № 643/3116/24
Провадження № 2-др/643/51/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткове)

01.10.2024 Московський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді Скотаря А.Ю., за участю секретаря судового засідання Ширіної Я.В., розглянувши у приміщенні зали суду в м. Харкові без повідомлення (виклику) сторін заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом Керівника Салтівської окружної прокуратури м. Харкова в інтересах держави в особі Харківської митниці до ОСОБА_1 про стягнення збитків, завданих кримінальним правопорушенням, -

установив:

Керівник Салтівської окружної прокуратури м. Харкова 29.03.2024 звернувся до Московського районного суду м. Харкова з позовною заявою в інтересах держави в особи Харківської митниці до ОСОБА_1 про стягнення збитків, завданих кримінальним правопорушенням у розмірі 3657132,42 грн.

18.09.2024 у вказаній цивільній справі ухвалено рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

24.09.2024 представником відповідача подано заяву про ухвалення додаткового рішення, у якій він просить суд ухвалити додаткове рішення про розподіл судових витрат.

Ухвалою суду від 25.09.2024 відкрито провадження за заявою, постановлено здійснювати розгляд заяви без повідомлення (виклику) сторін.

В обґрунтування заяви представник відповідачки зазначає таке: згідно зі ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» формою винагороди адвоката є гонорар за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Умовами додаткової угоди № 1 від 03.04.2024 до договору про надання правової (правничої) допомоги № 03/03 від 03.04.2024 сторони (адвокат та клієнт (відповідач)) погодили фіксований розмір гонорару за представництво та захист інтересів Клієнта у суді першої інстанції - Московському районному суді міста Харкова. Відповідно до пункту 3 додаткової угоди №1 від 03.03.2024 вартість послуг (гонорару) адвоката за надання правової (правничої) допомоги під час підготовки до розгляду справи та під час розгляду справи судом першої інстанції складає 40000,00 грн. Оплата послуг здійснюється за актом приймання-передачі наданої правової (правничої) допомоги протягом 30-ти календарних днів з дня підписання відповідного акту, а також може здійснюватися у вигляді передплати або авансу, на підставі відповідного рахунку на оплату гонорару (п.п.4.1., 4.2. п.4 та п.5 додаткової угоди №1 від 03.04.2024).

У зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції відповідач має понести витрати на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 40000,00 грн, що підтверджується наступними документами: договором про надання правової (правничої) допомоги №03/03 від 03.04.2024; додатковою угодою №1 від 03.04.2024 до договору про надання правової (правничої) допомоги №03/03 від 03.04.2024; рахунком №01/03 від 03.04.2024; актом приймання-передачі наданої правової (правничої) допомоги №1/1 від 23.09.2024; детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом від 23.09.2024.

Під час оголошення судового рішення (вступна та резолютивна частина) ні представник відповідача, ні відповідач присутні не були. Судове рішення Московського районного суду міста Харкова від 18.09.2024 року (вступна та резолютивна частина) надійшло представнику відповідача в електронний кабінет у підсистемі «Електронний суд» 18.09.2024 о 17:34, отже вважається врученим на наступний робочий день (ч. 6 ст. 272 ЦПК України), таким чином, строк на подання заяви про відшкодування витрат, пов`язаних із розглядом справи у відповідача закінчується 24.09.2024 (включно).

Просить ухвалити додаткове рішення про розподіл судових витрат.

Салтівською окружною прокуратурою м. Харкова 30.09.2024 подані заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, які обґрунтовані таким: розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, а також - чи була їх сума обґрунтованою. При цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Процесуальним законодавством передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

З аналізу норм матеріального і процесуального законодавства чітко вбачається, що підставою для стягнення такого роду витрат є реально понесені стороною, на користь якої ухвалене судове рішення до моменту прийняття судом рішення по суті позовних вимог витрати на виконання угоди, укладеної з адвокатом про надання правничої допомоги. При цьому склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування у справі, що свідчить про те, що витрати на правничу допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), розумності їхнього розміру виходячи з конкретних обставин справи і її складністю, витраченим часом адвоката і обсягом наданих послуг.

Прокурор вважає, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката не є співмірним зі складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами).

До прикладу, середня заробітна плата у сфері юриспруденції у 2024 році по Україні складає 17623,00 грн за місяць, по Харківській області - 13667,00 грн за місяць (джерело - https://www.work.ua/stat/).

Таким чином, встановлення представнику відповідача гонорару на суму 40000 грн за надання послуг при розгляді однієї судової справи у даному випадку є необґрунтованим.

Розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, у тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги і на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг (виконаних робіт) та їх вартості, що сплачена чи підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Отже, відповідачем не доведено належним чином розумності, реальності та співмірності розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, які були заявлені.

Разом з тим, положеннями ЦПК України закріплено вимогу для кожної із сторін процесу подавати до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи (ст. 134 ЦПК України).

Попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат є обов`язковою складовою як позовної заяви (апеляційної та касаційної скарг), так і відзиву, оскільки з огляду на положення ст. 134 ЦПК України попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат враховується судом під час вирішення питання про розподіл судових витрат, пов`язаних з розглядом справи. При цьому, поданий стороною попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми таких витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Згідно із ч. 2 ст. 134 ЦПК України у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Отже, наведена норма процесуального закону надає суду право в разі невиконання стороною обов`язку подати попередній розрахунок судових витрат, відмовити у їх відшкодуванні, за винятком суми сплаченого стороною судового збору.

Просить суд відмовити у задоволені заяви представника відповідача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі №643/3116/24 про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 40000 грн.

Харківською митницею 30.09.2024 подані заперечення щодо розподілу судових витрат такого замісту: частина 3 ст. 56 ЦПК України встановлює, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до ч. 4 цієї статті прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

За приписами ч. 1 ст. 57 ЦПК України органи та особи, які звернулися до суду в інтересах інших осіб, мають процесуальні права та обов`язки особи, в інтересах якої вони діють, за винятком обмежень, передбачених частиною другою цієї статті (стосовно права укладати мирові угоди).

Харківською митницею отримано лист Салтівської окружної прокуратури міста Харкова щодо вжиття заходів з метою стягнення на користь держави матеріальної шкоди у розмірі 3657132,42 грн. У відповідь Харківською митницею повідомлено про відсутність підстав для подання відповідного позову.

У постанові від 25.05.2022 у справі № 916/1796/18 Касаційний Господарський Суд у складі Верховного Суду вказав на справедливість підходу, за якого враховується позиція особи, в інтересах якої подано позов при вирішенні питання про розподіл судових витрат задля виключення можливості покладення обов`язку щодо відшкодування витрат зі сплати судового збору на особу, в інтересах якої подано прокуратурою позов та яка заздалегідь вважала таку позицію прокуратури незаконною.

На основі вказаних приписів та судової практики представник Харківської митниці зазначає про відсутність правових підстав стягнення з Харківської митниці судових витрат на правничу допомогу та просить врахувати заперечення у справі та виключити Харківську митницю з розподілу судових витрат.

Суд, перевіривши матеріали справи та надані докази, встановив таке: відповідно до ч. 2 ст. 270 ЦПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У відзиві на позовну заяву від 23.04.2024 відповідачем зазначений попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона очікувала понести у зв`язку із розглядом справи в суді першої інстанції та які складаються з витрат на професійну правничу допомогу в сумі 40000,00 грн. Крім того заявлено про надання доказів щодо розміру судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Отже, доводи прокурора про недотримання відповідачем ч. 2 ст. 134 ЦПК України необґрунтовані.

Вступна та резолютивна частини рішення проголошені 18.09.2024, під час проголошення рішення сторони присутні не були.

Згідно із довідкою про доставку електронного документу, рішення від 18.09.2024 доставлено представнику відповідача до електронного кабінету у підсистемі «Електронний суд» 18.09.2024 о 17:46.

Відповідно до абз. 2 п. 5 ч. 6 ст. 272 ЦПК України, якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Заява про ухвалення додаткового рішення надійшла 24.09.2024, отже строки та умови звернення з заявою про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу представником відповідача дотримані.

Згідно з ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, окрім іншого, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати.

На підтвердження витрат на правову допомогу представником відповідача до заяви додано такі докази: копію договору про надання правової допомоги від 03.04.2024 за №03/03; копію додаткової угоди №1 від 03.04.2024; рахунок №01/03 від 03.04.2024; копію акту приймання наданих послуг від 23.09.2024 за №1/1; детальний опис робіт, виконаних адвокатом від 23.09.2024.

Умовами додаткової угоди №1 від 03.04.2024 до договору про надання правової (правничої) допомоги №03/03 від 03.04.2024 сторони (адвокат та клієнт (відповідач)) погодили фіксований розмір гонорару за представництво та захист інтересів Клієнта у суді першої інстанції - Московському районному суді міста Харкова.

Відповідно до пункту 3 додаткової угоди №1 від 03.03.2024 вартість послуг (гонорару) адвоката за надання правової (правничої) допомоги під час підготовки до розгляду справи та під час розгляду справи судом першої інстанції складає 40000,00 грн. Оплата послуг здійснюється за актом приймання-передачі наданої правової (правничої) допомоги протягом 30-ти календарних днів з дня підписання відповідного акту, а також може здійснюватися у вигляді передплати або авансу, на підставі відповідного рахунку на оплату гонорару (п.п.4.1., 4.2. п.4 та п.5 додаткової угоди №1 від 03.04.2024).

Згідно з ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Як убачається з ч.ч. 4-6 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до положень ст.ст. 1, 26, 27, 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги, за яким, зокрема, клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Критерії оцінки поданих заявником доказів суд встановлює самостійно у кожній конкретній справі, виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), що застосовується як джерело права згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суд досліджує та оцінює додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах відомості щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі. Чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань. Чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами. Та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц звернула увагу не те, що: 1) при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін; 2) розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу; 3) саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, Об`єднана Палата Касаційного Господарського Суду у складі Верховного Суду у постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 зробили такі правові висновки: розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Як убачається з матеріалів справи, вартість послуг (гонорару) адвоката за надання правової (правничої) допомоги під час підготовки до розгляду справи та під час розгляду справи судом першої інстанції складає 40000,00 грн. Оплата послуг здійснюється за актом приймання-передачі наданої правової (правничої) допомоги протягом 30-ти календарних днів з дня підписання відповідного акту, а також може здійснюватися у вигляді передплати або авансу, на підставі відповідного рахунку на оплату гонорару. Акт приймання-передачі складний 23.09.2024, отже 30-денний строк на здійснення оплати ще не закінчився.

Детальний опис наданих послуг та розрахунок їх вартості складений 23.09.2024, загальна вартість наданих послуг становить 40000,00 грн.

Справа розглянута у загальному позовному провадженні, ціна позову - 3657132,42 грн, тобто справа не є малозначною, у розумінні ст. 19 ЦПК України. Надання вказаних у детальному описі робіт підтверджується матеріалами справи, зокрема наявним відзивом, запереченнями на відповідь на відзив, участю представника відповідача у судових засіданнях.

З огляду на викладене, суд вважає, що відповідачем підтверджено понесення витрат на правничу допомогу, доведено співмірність заявлених витрат та належні докази їх дійсності, необхідності, розумності розміру з урахуванням складності справи.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Згідно з п. 6 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У частинах 1 та 3 ст. 133 ЦПК України зазначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, крім інших, на професійну правничу допомогу.

Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 05.10.2022 у справі № 923/199/21 зробила наступний правовий висновок: за змістом наведених положень процесуального закону прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, набуває статусу сторони у справі - позивача лише у випадках, передбачених відповідним процесуальним законом, однак у разі відкриття провадження у справі за поданим ним позовом, він має ті ж права та обов`язки, що їх має позивач, за винятком права укладати мирову угоду. З урахуванням наведеного, звертаючись із позовом в інтересах держави, прокурор є суб`єктом сплати судового збору та самостійно здійснює права та виконує обов`язки, пов`язані з розподілом судових витрат.

При зверненні до суду у даній справі прокурор звільнений тільки від сплати судового збору, але не від інших судових витрат, тому витрати на правничу допомогу у розмірі 40000 грн мають бути стягнуті з Салтівської окружної прокуратури м. Харкова.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 77-81, 82, 133, 137, 141, 263-265 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом Керівника Салтівської окружної прокуратури м. Харкова в інтересах держави в особі Харківської митниці до ОСОБА_1 про стягнення збитків, завданих кримінальним правопорушенням задовольнити.

Стягнути з Салтівської окружної прокуратури м. Харкова на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 40000,00 грн (сорок тисяч гривень 00 копійок).

Додаткове рішення є невід`ємною частиною рішення у справі № 643/3116/24 від 18.09.2024.

Дані прокуратури: Салтівська окружна прокуратура м. Харкова, код ЄДРПОУ , місцезнаходження: м. Харків, вул. Глобинська, буд. 23.

Дані позивача: Харківська митниця, , місцезнаходження: 61003, м. Харків, вул. Миколаївська, буд. 16Б.

Дані відповідача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його оголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.Ю. Скотар