Справа № 182/4487/24
Провадження № 2/0182/2808/2024
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

04.10.2024 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого-судді Рунчевої О.В., розглянувши в м. Нікополі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Нікопольського відділу державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зняття арешту з нерухомого майна, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач 07.08.2024 року звернулась до суду із зазначеним позовом, посилаючись на наступні обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивачки - ОСОБА_2 . Після його смерті залишило спадкове майно, що складається із земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю.

В передбачений законом 6-и місячний строк позивачка звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка. 16.09.2015 року Першою Нікопольською державною нотаріальною конторою було відкрито спадкову справу № 454/2015. В процесі проведення перевірки майна спадкодавця, в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна державним нотаріусом Полянським Юрієм Миколайовичем було виявлено обтяження арешт нерухомого майна та оголошення заборони на його відчуження належного ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Номер запису обтяження: 5893449; дата державної реєстрації 24.10.2007 року Першою Нікопольською державною нотаріальною конторою; підстава внесення запису - постанова Відділу державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції АЕ № 979007, АЕ № 979006 від 20.07.2007 року, державний виконавець Гукайло В.В.

Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 19.05.2023 року, ініціатором накладення вищезазначеного арешту є Відділ державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції, який є відповідачем по справі. Позивачці нічого невідомо про зазначене обтяження.

02.11. 2023 року з письмовою заявою про скасування вжитих виконавцем заходів та вилучення обтяження з електронних реєстрів позивачка звернулася до Нікопольського ВДВС у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), на яку отримала письмову відповідь від 27.12.2023 року, в якій зазначено, що перевіркою даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень (АСВП) встановлено, що на виконанні у Нікопольському ВДВС відсутні виконавчі провадження, за якими ОСОБА_2 є боржником, а згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, вбачається, що арешт за №5893449, накладений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АЕ № 979007, АЕ № 979006 від 20.07.2007 року Відділом державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції, державним виконавцем Гукайло В.В. В зазначеному листі також повідомляється, що відповідно до вимог чинного законодавства, завершені виконавчі провадження підлягають знищенню після трьох років зберігання в архіві відділу, що було і зроблено з відкритим в 2007 році виконавчим провадженням відносно ОСОБА_2 . Для подальшого вирішення цього питання щодо зняття арешту з майна Нікопольським ВДВС запропоновано звернутися до суду. Через зазначені обставини позивачка обмежена в реалізації своїх спадкових та майнових прав після смерті чоловіка.

Враховуючі дані обставини, позивач просить суд зняти арешт з усього нерухомого майна належного ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , накладеного згідно постанови Відділу державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АЕ № 979007, АЕ № 979006 від 20.07.2007 року; Номер запису про обтяження: 5893449; Дата державної реєстрації: 24.10.2007 року Першою Нікопольською державною нотаріальною конторою.

Ухвалою суду від 22.08.2024 року позовна заява прийнята до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.16-17).

Позивач була належним чином повідомлена про розгляд справи в суді, до позову додано заяву про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягає в повному обсязі (а.с.12).

Відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи в суді, шляхом надсилання на його юридичну адресу копії ухвали про відкриття провадження та копії позову з додатками. Пакет документів до адресата доставлено кур`єром суду, крім того, копію ухвали про відкриття провадження було направлено на електронну адресу відповідача, про що свідчить довідка про доставку документу до електронного кабінету 24.08.2024 року о 03-05 год. (а.с.18).

Представник відповідача ОСОБА_3 , скориставшись своїм правом, 16.09.2024 року направив на електронну адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій просить суд рішення ухвалити на розсуд суду (а.с.20-21).

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України.

Розглянувши надані документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, суд приходить до наступного.

На підставі ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як встановлено судом, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є чоловіком позивачки, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , видане відділом ЗАГС Міждуріченського міськвиконкому Кемеровської області, рф (а.с.5).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 20.03.2015 року виконкомом Криничуватської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області (а.с.6). Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлому на підставі державного акту серії ІІІ-ДП №0724536, виданого Криничуватською сільською радою на підставі рішення 12 сесії 23 скликання за №85/2 від 28.08.2000 року (а.с.8).

При зверненні до нотаріальної контори для оформлення спадкових прав після смерті чоловіка позивачці стало відомо, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, державним нотаріусом Полянським Юрієм Миколайовичем було виявлено обтяження арешт нерухомого майна та оголошення заборони на його відчуження, належного ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Номер запису обтяження: 5893449; дата державної реєстрації 24.10.2007 року Першою Нікопольською державною нотаріальною конторою; підстава внесення запису - постанова Відділу державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції АЕ № 979007, АЕ № 979006 від 20.07.2007 року, державний виконавець ОСОБА_4 (а.с.9). Наявність даного обтяження обмежує позивачку в реалізації її спадкових та майнових прав після смерті чоловіка.

Згідно ч.1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Як вбачається в матеріалах справи, позивачка скористалась своїм правом та прийняла спадщину після смерті чоловіка, про що свідчить Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с.7).

Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ч.5 цієї статті, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.ч. 1,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При дослідженні письмових доказів судом з`ясовано, що фактично арешт на майно ОСОБА_2 продовжує існувати без жодної правової підстави, оскільки листом заступника начальника Нікопольського відділу ДВС Віталія Гукайла №260738 від 27.12.2023 року зазначено, що перевіркою даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень (АСВП) встановлено, що на виконанні у Нікопольському ВДВС відсутні виконавчі провадження, за якими ОСОБА_2 є боржником, а згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, вбачається, що арешт за № 5893449 накладений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АЕ № 979007, АЕ № 979006 від 20.07.2007 року Відділом державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції, державний виконавець Гукайло В.В. Відповідно до вимог чинного законодавства, завершені виконавчі провадження підлягають знищенню після трирічного зберігання в архіві органу державної виконавчої служби (а.с.11).

Відповідно до п.10 розділу ІІІ, п.1 розділу Х, п.1,2 розділу ХІ наказу Міністерства юстиції України 07.06.2017 року № 1829/5 «Про затвердження Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями» завершені виконавчі провадження, виконавчі провадження, за якими виконавчий документ повернуто без прийняття до виконання, підлягають передачі до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця в порядку, визначеному розділом Х цих Правил. До передачі до архіву такі виконавчі провадження зберігаються за місцем їх формування. Завершені виконавчі провадження та виконавчі провадження, за якими виконавчий документ повернуто без прийняття до виконання, підлягають передачі до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше 01 серпня поточного року та 01 лютого наступного року. Передані до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця справи та виконавчі провадження, строк зберігання яких закінчився, підлягають знищенню. Строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік.

Відповідно до ч.1,2 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Проте, всупереч зазначеній нормі та ст.50 Закону України «Про виконавче провадження», при закінчені виконавчого провадження, де ОСОБА_2 був боржником, арешт, накладений на належне йому нерухоме майно, не припинений.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 13.07. 2022 року у справі № 2/0301/806/11 зазначив, що застосування арешту майна боржника як обмежувальний захід не повинен призводити до порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод , що свідчить про необхідність його застосування виключно у випадках та за наявності підстав, визначених законом. Наявність протягом тривалого часу (більше 14 років) не скасованого арешту на моє нерухоме майно, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, а також за відсутності будь-яких відомостей стосовно рішення про стягнення виконавчого збору, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

Пленум вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.2 постанови №5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» роз`яснив, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідно до цієї ж постанови, позови про зняття арешту з нерухомого майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини (виключна підсудність).

З огляду на викладені вище обставини, та враховуючи те, що на виконанні у Нікопольському ВДВС відсутні виконавчі провадження, за якими ОСОБА_2 є боржником, ніяких матеріальних претензій до позивачки, як його спадкоємиці, стягувач не заявив, а обтяження, накладене на майно, порушує право позивачки на оформлення спадщини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 316, 319, 321 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 12, 14, 18, 19, 76-78, 81, 89, 259, 263- 265, ЦПК України, ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Нікопольського відділу державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зняття арешту з нерухомого майна - задовольнити.

Зняти арешт з усього нерухомого майна належного ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , накладеного згідно постанови Відділу державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АЕ № 979007, АЕ №979006 від 20.07.2007 року; Номер запису про обтяження: 5893449; Дата державної реєстрації: 24.10.2007 року Першою Нікопольською державною нотаріальною конторою.

Вилучити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна запис про обтяження № 5893449; Дата державної реєстрації: 24.10.2007 року Перша Нікопольська державна нотаріальна контора; підстава внесення запису - постанова Відділу державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції АЕ № 979007, АЕ № 979006 від 20.07.2007 року, державний виконавець Гукайло В.В.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О. В. Рунчева