У Х В А Л А

Іменем України

30 вересня 2024 року Деснянський районний суд м. Києва в складі головуючої судді Гринчак О.І., розглянувши подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Людмили Олегівни про примусовий привід боржника ОСОБА_1 , стягувач ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В:

Зміст подання

У вересні 2024 рокуприватний виконавець виконавчого округу міста Києва Лановенко Людмила Олегівна звернулася до Деснянського районного суду м. Києва з поданням, в якому просить суд постановити ухвалу про привід боржника - ОСОБА_1 до приватного виконавця Лановенко Людмили Олегівни за адресою робочого місця: м. Київ, вул. Якова Гніздовського, буд. 1, офіс 607 у зв`язку з необхідністю виконання вимог виконавчого листа № 761/39785/20, виданого 28.09.2021 Шевченківським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 306 523,26 грн; виконання ухвали про здійснення приводу боржника доручити органам Національної поліції в м. Києві, а саме уповноваженим особам Деснянського управління поліції ГУНП у м.Києві.

Подання обґрунтоване тим, що боржником, ОСОБА_1 , не було виконано вимоги п. 3 ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» та не надано на вимогу приватного виконавця декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким вона володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України. Боржник свідомо неодноразово ігнорував виклики приватного виконавця із вимогою з`явитися до приватного виконавця.

Приватний виконавець вказує, що боржник - ОСОБА_1 без поважних причин не з`являється за викликом до офісу приватного виконавця та вимоги щодо виконавчого документа не виконує, в той час, як вона належним чином повідомлена про необхідність явки до приватного виконавця та попереджена про відповідальність за ухилення від неявки, що суперечать нормам чинного законодавства та у зв`язку з цим приватним виконавцем належним чином не може бути виконано в повному обсязі норми Закону України «Про виконавче провадження».

Рух справи

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.09.2024 головуючою суддею з розгляду цієї справи визначено суддю Гринчак О.І.

Відповідно до статті 438 ЦПК України розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача. Суд має право витребувати від виконавця всі необхідні документи для вирішення питання про оголошення розшуку. Суд розглядає подання виконавця протягом десяти днів.

Подання підсудне Деснянському районному суду м. Києва за місцем проживання (перебування) стягувача. До подання додані копії матеріалів виконавчого провадження № НОМЕР_2.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

05.10.2021 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Лановенко Людмилою Олегівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_2 на виконання виконавчого листа Шевченківського районного суду міста Києва № 761/39785/20 від 28 вересня 2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за двома договорами позики від 16 жовтня 2018 року у розмірі 268 882,00 грн, що еквівалентно 9 500,00 доларів; інфляційні збитки у розмірі 19 090,62 грн, 3% річних у розмірі 15 515,75 грн, судовий збір у розмірі 3034,89 грн.

Також 05.10.2021 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Лановенко Людмилою Олегівною в рамках виконавчого провадження винесено постанови про стягнення з боржника основної винагороди, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, про арешт коштів боржника, про арешт майна боржника, про розшук майна боржника та виклик № 8802 приватного виконавця на 14.10.2021.

У матеріалах виконавчого провадження міститься копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 138, в якому відправником вказано приватного виконавця Лановенко Л.О. (постанови: відкриття ВП, основна винагорода, визначення розміру мінімальних витрат, виклик приватного виконавця, арешт коштів, арешт майна, декларація з додатками, роз`яснення прав та обов`язків, арешт майна, розшук майна), отримувачем вказано ОСОБА_1 .

05.10.2021 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Лановенко Людмилою Олегівною зроблено запити до Головного сервісного центру МВС України та електронний запит до Міністерства внутрішніх справ.

За даними Міністерства внутрішніх справ встановлено, що за ОСОБА_1 зареєстровано транспортний засіб, марки LAND ROVER, модель RANGE ROVER, 2013 року випуску, державний номер НОМЕР_1 . За даними Головного сервісного центру МВС України від 20.10.2021 станом на 13.10.2021 у Єдиному державному реєстрі транспортних засобів інформація відсутня.

Згідно з інформаційною довідкою № 278103723 від 05.10.2021 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_1 має нерухоме майно: житловий будинок загальною площею 1679 м. кв., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (Реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 108); земельну ділянку, загальною площею 0,2647 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :01:063:0040, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 108); земельна ділянка, загальною площею 0,284 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства (кадастровий номер :01:063:0042, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 108).

Відповідно до інформаційної довідки № від 05.10.2021 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_1 належить земельна ділянка площею 0,12 га, розташована за адресою: Київська область, Бородянський район, Качаліська сільська рада, на яку накладено арешт постановою Деснянського РВДВС міста Києва ГТУЮ у місті Києві від 31.03.2017 № 53677661.

14.10.2021 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Лановенко Людмилою Олегівною складено акт про неявку боржника.

06.12.2021 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Лановенко Людмилою Олегівною зроблено виклик ОСОБА_1 на 16.12.2021 № 11197.

16.12.2021 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Лановенко Людмилою Олегівною складено акт про неявку боржника.

14.07.2022 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Лановенко Людмилою Олегівною складено акт, в якому вказується, що приватним виконавцем здійснено виїзд за адресою боржника: АДРЕСА_2 . Двері квартири приватному виконавцю ніхто не відчинив. Належним чином за даною адресою факт встановити місця проживання/ перебування боржника не вдалося. Виконавцем в дверях квартири залишено виклик боржника № 2107 на 29.07.2022.

Слід зазначити, що вказаний акт підписано понятими, які не мають зареєстрованого місця проживання за адресою: АДРЕСА_3 .

29.07.2022 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Лановенко Людмилою Олегівною складено акт про неявку боржника.

15.03.2023 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Лановенко Людмилою Олегівною винесено постанову про арешт коштів боржника.

Відповідно до відповіді на запит № 208901586 від 08.05.2024 до Державної прикордонної служби щодо перетину боржником державного кордону ОСОБА_1 виїжджала за межі України 27.02.2022, повернулась 21.05.2022; виїжджала за межі України 10.05.2024, повернулась 16.05.2024.

Норми права та мотиви суду

За правилами ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 33 Конституції України гарантовано свободу пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Як передбачено ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

За змістом п. 14 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.

Привід за своєю правовою природою є заходом процесуального примусу, що полягає у затриманні і примусовому доставлені особи для забезпечення її участі у провадженні у випадках, якщо цю особу було належним чином викликано, але вона не з`явилася без поважних причин або без повідомлення про причини неприбуття.

Розділ VI ЦПК України «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)» передбачає можливість звернення державного виконавця з поданням про привід боржника.

Відповідно до ч. 1 ст. 438 ЦПК України розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Аналіз наведеної норми свідчить про те, що перед тим, як застосовувати засоби і способи примусу, державний виконавець повинен пересвідчитися, чи отримав боржник копію постанови про відкриття виконавчого провадження, яка має бути направлена на зазначену у виконавчому документі адресу боржника та встановити факт отримання боржником копії цієї постанови, якою встановлено строк для добровільного виконання рішення.

Отже, у разі з`ясування факту неодержання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження державний виконавець не вправі вчиняти виконавчі дії.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 07.05.2018 № 916/1605/15-г та від 31.07.2019 № 554/13475/15-ц.

З наданих приватним виконавцем матеріалів виконавчого провадження неможливо встановити, що постанова про відкриття виконавчого провадження, як і виклики приватного виконавця направлялись боржнику, оскільки рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 138 не містить жодних відміток відділення поштового зв`язку щодо його направлення, дати подання та причин повернення у разі його невручення. Надані приватним виконавцем копії аркушів з журналу реєстрації вихідної кореспонденції також самі по собі не доводять факту направлення та отримання кореспонденції боржником.

Отже, доказів направлення на адресу боржника, так і отримання останнім постанови державного виконавця про відкриття вказаного виконавчого провадження, а також викликів боржника до приватного виконавця, як на підтвердження обізнаності боржника про наявність виконавчого провадження, матеріали подання не містять.

Крім того, з липня 2022 року приватним виконавцем не вчинялось жодних дій для повідомлення боржника про виконавче провадження.

Слід зауважити, що боржник має нерухоме майно у Київській області, однак ніяких дій, щоб встановити, чи перебував там боржник приватним виконавцем не здійснено.

Також у матеріалах подання немає доказів щодо перевірки приватним виконавцем відомостей стосовно перебування боржника в закладах охорони здоров`я, кримінально-виконавчих установах, що має значення для вирішення питання про привід боржника.

У п. 33 рішення ЄСПЛ у справі «Фельдман проти України» йдеться про те, що будь-яке втручання у право особи на повагу до її приватного та сімейного життя становитиме порушення статті 8 Конвенції, якщо воно не здійснювалося «згідно із законом», не переслідувало легітимну ціль та було «необхідним у демократичному суспільстві» у тому сенсі, що воно було пропорційним цілям, які мали бути досягнуті.

Невиконання рішення суду, хоч і зачіпає законні права стягувача, але з боку приватного виконавця належного доказового обґрунтування неможливості виконання судового рішення та необхідності приводу боржника не надано, а сам факт наявності заборгованості не дає підстав для задоволення подання.

Виходячи з викладеного, подання про привід боржника суд вважає необґрунтованим та передчасним, у зв`язку з чим воно не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 81, 261, 438 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Людмили Олегівни про примусовий привід боржника ОСОБА_1 , стягувач ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 30.09.2024.

Суддя Деснянського районного

суду міста Києва Оксана ГРИНЧАК