Справа № 433/2220/19
Провадження № 2-в/191/57/24
У Х В А Л А

іменем України

17 вересня 2024 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - Костеленко Я.Ю., за участю секретаря Омельченко К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове заяву Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «УКРГАЗБАНК», від імені якого діє представник ОСОБА_1 , відповідач: ОСОБА_2 про відновлення втраченого судового провадження у справі №433/2220/19,-

ВСТАНОВИВ:

ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» звернулося до суду з заявою про відновлення втраченого судового провадження, мотивуючи її тим, що рішенням Троїцького районного суду Луганської області від 18.09.2020 у справі №433/2220/19 задоволено позовну заяву АБ «УКРГАЗБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованість за кредитним договором № Ф-644 від 23.04.2008 у сумі 22694,68 доларів США, а також стягнуто судовий збір в сумі 8442,42 грн. На даний час вказане рішення суду відповідачами ані добровільно, ані примусово не виконано. Виконавчі листи позивачем не отримувалися. У зв`язку із початком бойових дій в Луганської області в 2022 році Донецька обласна дирекція АБ «УКРГАЗБАНК» була змушена припинити свою роботу, всі документи банку по вказаній справі не вивезено до підконтрольних територій. Враховуючи захоплення приміщення, матеріально-технічної бази та всієї документації дирекції АБ «УКРГАЗБАНК», доступу до власних документів по вказаній справі вони до теперішнього часу не мають і доля їх невідома. Іншого способу примусового виконання судового рішення ніж на підставі виконавчого листа законодавством не передбачено, тому наявна необхідність отримання виконавчого листа за зазначеним рішенням суду. Однак, для отримання виконавчого документа необхідним є відновлення втраченого судового провадження у справі №433/2220/19. Щодо строків подання даної заяви, то просять врахувати, що визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану, тобто на час подання даної заяви строк пред`явлення виконавчого документа у справі №433/2220/19 перервався 24.02.2022р. Просить частково відновити втрачене судове провадження Троїцького районного суду Луганської області у справі №433/2220/19, яким задоволено позов АБ «УКРГАЗБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, а саме резолютивну частину рішення суду від 18.09.2020.

Представник заявника ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, однак у поданій заяві про відновлення втраченого судового провадження зазначила можливість розгляду справи без її участі.

Інші учасники справи, повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи, однак в судове засідання не з`явилися.

Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов наступного висновку.

Рішенням Троїцького районного суду Луганської області від 18.09.2020 в цивільній справі №433/2220/19 за позовом Акціонерного товариства акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованість за кредитним договором позовні вимоги задоволено та стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» заборгованість за кредитним договором № Ф-644 від 23 квітня 2008 року у сумі 22694,68 доларів США, а також судові витрати у розмірі 1762,00 грн. Рішення набрало законної сили 05.11.2020.

Відповідно до ч.5 ст.491 ЦПК України заява про відновлення втраченого судового провадження для виконання судового рішення може бути подана до закінчення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання. Суд може поновити зазначений строк, якщо за клопотанням заявника визнає причини його пропуску поважними.

Згідно з ч.1 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Відповідно до п.п. 4, п. 10-2 Розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІХ, передбачено, що визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

Отже, на момент подання заявником заяви про відновлення втраченого судового провадження, строк пред`явлення виконавчого документа у справі №433/2220/19 зупинено з 24.02.2022 у зв`язку з повномасштабним вторгненням Російської Федерації на територію України, тому строк подання даної заяви пропущено з поважних причин та підлягає поновленню.

Відповідно до статей 488, 489 ЦПК України відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду.

Як зазначено в п. 38 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», за правилами розділу IX ЦПК відновлення втраченого (і в разі, коли справу знищено за закінченням строку зберігання) повністю або частково судового провадження в цивільній справі, якщо вона була закінчена ухваленням рішення або постановленням ухвали про закриття провадження, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом, судом, який ухвалив рішення по суті справи або постановив ухвалу про закриття провадження у справі, за заявою (зміст якої визначено статтею 405 ЦПК) осіб, які брали участь у справі (їх правонаступників), або за ініціативою суду (коли це потрібно для вирішення іншої справи, надіслання справи до суду вищої інстанції тощо).

Згідно зі ст.493 ЦПК України при розгляді заяви про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги: частину справи, яка збереглася (окремі томи, жетони, матеріали з архіву суду тощо); документи, надіслані (видані) судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів; матеріали виконавчого провадження, якщо воно здійснювалося за результатами розгляду справи; будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи; відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень; дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі; будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 494 ЦПК України на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановлює ухвалу про відновлення втраченого провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити. В ухвалі суду про відновлення втраченого судового провадження зазначається, на підставі яких конкретно даних, поданих до суду і досліджених у судовому засіданні, суд вважає установленим зміст відновленого судового рішення, наводяться висновки суду про доведеність того, які докази досліджувалися судом і які процесуальні дії вчинялися з втраченого провадження.

Враховуючи категорію даної справи, суд, на підставі п. 4 ч. 5 статті 12 ЦПК України, сприяє встановленню фактів та обставин, необхідних для відновлення втраченого судового провадження.

Якщо місцевий суд знаходиться на тимчасово окупованій території України то відновлення втраченої справи здійснюється судом за територіальною підсудністю судових справ, визначеною згідно з ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».

На підставі розпорядження Верховного суду України № 1/0/9-22 від 06.03.2022 територіальну підсудність судових справ Троїцького районного суду Луганської області змінено на Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

До матеріалів справи долучено копію заочного рішення Троїцького районного суду Луганської області від 18.09.2020 в цивільній справі №433/2220/19 за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким позовні вимоги задоволено та стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» заборгованість за кредитним договором № Ф-644 від 23 квітня 2008 року у сумі 22694,68 доларів США, а також судові витрати у розмірі 1762,00 грн. Дане рішення наявне в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

При вирішенні питання щодо можливості відновлення втраченого судового провадження судом враховується наявність копії судового рішення у матеріалах справи, а також в Єдиному державному реєстрі судових рішень, та інші докази, які були надані Синельниківському міськрайонному суду Дніпропетровської області.

Вивчивши отримані судом матеріали, проаналізувавши їх у сукупності, враховуючи наявність саме повного тексту рішення Троїцького районного суду Луганської області від 18.09.2020, яке додано заявником та міститься в Єдиному державному реєстрі судових рішень, а не резолютивної його частини, суд вважає необхідним відновити повний текст даного рішення, а не його резолютивну частину, як того просить заявник.

Керуючись ст. 13, 81, 89, 258, 260, 491, 493-495 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити.

Поновити строк подання заяви про відновлення втраченого судового провадження у справі №433/2220/19 за позовом АБ «УКРГАЗБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Відновити втрачене судове провадження в частині заочного рішення Троїцького районного суду Луганської області від 18.09.2020 у справі №433/2220/19, згідно тексту якого:

«

Справа 433/2220/19

Провадження 2/433/194/20

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2020

Троїцький районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Суського О.І.,

за участю секретаря судового засідання Кіян А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні у залі суду в смт. Троїцьке цивільну справу за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА АКЦІОНЕРНИЙ БАНК «УКРГАЗБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО АКЦІОНЕРНИЙ БАНК «УКРГАЗБАНК» звернулось до Троїцького районного суду Луганської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій просили стягнути з відповідача на користь цього банку заборгованість за кредитним договором № Ф-644 від 23 квітня 2008 року, яка станом на 05.11.2019 року складає 22694,68 доларів СИТА. Крім того, просить стягнути з відповідача судовий збір.

В судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві просив справу розглядати без його участі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошень про виклик на офіційному Веб-сайті Троїцького районного суду Луганської області. Причини неявки суду не повідомив.

Судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі, у відповідності до вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог СТ.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судовим розглядом встановлено, що 23 квітня 2008 року між ОСОБА_2 та АБ «УКРГАЗБАНК», укладено кредитний договір № Ф-644 (з подальшими змінами та доповненнями), за яким банк надав ОСОБА_2 кредит у розмірі 30000,00 доларів США строком до 22 квітня 2028 року, а ОСОБА_2 взяв на себе зобов`язання повернути кредит, а також сплатити проценти в розмірі 9,5 % річних за користування кредитом, процентна ставка, що нараховується на залишок простроченої заборгованості - збільшена на 1% починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості (а.с.28-34).

Відповідач, згідно з п.п.3.3.3 Договору, зобов`язався здійснювати щомісячно з першого по 10-е число кожного місяця повернення суми кредиту в розмірі не менше 1/240 від суми отриманого кредиту, що становить 125,00 доларів США, але зобов`язання не виконав, в зв`язку з чим, згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором та випискою з особового рахунку, станом на 05.11.2019 року виникла заборгованість за кредитним договором у розмірі 22694,68 доларів США, з яких 1820,56 доларів США - нараховані та не сплачені проценти за користування кредитом за період з 01.06.2014 по 30.04.2015; 20874,12 доларів США - заборгованість за кредитом (а.с.6-27).

Відповідно до ч.1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до змісту ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язується повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Згідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язань або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у розмірі 22694,68 доларів США, з яких 1820,56 доларів США - нараховані та не сплачені проценти за користування кредитом за період з 01.06.2014 по 30.04.2015; 20874,12 доларів США - заборгованість за кредитом, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Розмір заборгованості та його розрахунок відповідачем не спростований.

Відповідно до ч. 1 СТ.1049ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 99 Конституції України встановлено, що грошовою одиницею України є гривня.

При цьому Основний Закон не встановлює заборони щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав.

Відповідно до ст. 192 ЦК України, іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Тобто, відповідно до чинного законодавства гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на всій території України, однак обіг іноземної валюти обумовлений вимогами спеціального законодавства України.

Такі випадки передбачені ст. 193, ч. 4 ст. 524 ЦК України, ЗУ «Про зовнішньо економічну діяльність», Декретом КМУ «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» (далі Декрет № 15-93), ЗУ «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті».

Декретом №15-93 встановлено режим здійснення валютних операцій на території України, визначено загальні принципи валютного регулювання, повноваження державних органів і функції банків та інших фінансових установ України в регулюванні валютних операцій, права й обов`язки суб`єктів валютних відносин, порядок здійснення валютного контролю, відповідальність за порушення валютного законодавства.

У СТ.5 Декрету № 15-93 визначено, що операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій НБУ.

Відповідно до копії банківської ліценції № 123 від 19 листопада 2001 року, АБ «Укргазбанк» видано ліцензію на право здійснення операцій, визначених пунктами 1-4 частини 2 та частиною 4 статі 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» (а.с.35-36).

Статтею 524 ЦК України визначено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Статтею 533 ЦК України встановлено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях.

Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Заборони на виконання грошового зобов`язання у іноземній валюті, у якій воно зазначено у договорі, чинне законодавство не містить.

Із аналізу наведених правових норм можна зробити висновок, що гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Сторони, якими можуть бути як резиденти, так і нерезиденти - фізичні особи, які перебувають на території України, у разі укладення цивільно-правових угод, які виконуються на території України, можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. Відсутня заборона на укладення цивільних правочинів, предметом яких є іноземна валюта, крім використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави, за винятком оплати в іноземній валюті за товари, роботи, послуги, а також оплати праці, на тимчасово окупованій території України. У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику.

Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству.

Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення ч. 1 ст. 1046 ЦК України, а також ч. 1 СТ.1049ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України.

Аналогічний правовий висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду в справі №373/2054/16-ц від 16 січня 2019 року.

Тобто, вимоги щодо стягнення заборгованості саме в іноземній валюті є правомірними.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд зазначає наступне.

Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжним дорученням № 9497-4698 від 19.11.2019 року про сплату судового збору у сумі 8442,42 грн. (вісім тисяч чотириста сорок дві гривні сорок дві копійки) (а.с.1).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судовий збір покладається на відповідача.

Так як позовні вимоги задоволені в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 8442,42 грн. (вісім тисяч чотириста сорок дві гривні сорок дві копійки).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 259, 526, 530, 536, 610-612, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 12, 13, 76, 141, 247, 258, 263,-265, 268, 273, 280-284, 354, 355 ЦПК України, суд.

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА АКЦІОНЕРНИЙ БАНК «УКРГАЗБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА АКЦІОНЕРНИЙ БАНК «УКРГАЗБАНК» заборгованість за кредитним договором № Ф-644 від 23 квітня 2008 року у сумі 22694,68 доларів США (двадцять дві тисячі шістсот дев`яносто чотири доларів шістдесят вісім центів).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА АКЦІОНЕРНИЙ БАНК «УКРГАЗБАНК» судовий збір в сумі 8442,42 грн. (вісім тисяч чотириста сорок дві гривні сорок дві копійки).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, шо його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення із урахуванням п.п 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО АКЦІОНЕРНИЙ БАНК «УКРГАЗБАНК», м. Київ, вул. Єреванська, буд. 1, .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя О.І.Суський ».

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Я. Ю. Костеленко