Справа №:755/5116/19
Провадження №: 6/755/1791/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" вересня 2024 р. місто Київ

Дніпровський районний суд міста Києва в складі головуючого судді Савлук Т.В., розглянувши у приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про заміну сторони виконавчого провадження, -

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду міста Києва надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про заміну сторони виконавчого провадження.

Відповідно до поданої заяви ОСОБА_1 просила суд: «замінити сторону у виконавчому провадженні з ОСОБА_2 на його правонаступника - ОСОБА_1 щодо примусового виконання виконавчого листа, виданого Дніпровським районним судом міста Києва у справі № 755/5116/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики».

Заявник у судове засідання не з`явилася, представник заявника - адвокат Палієнко Олександр Андрійович подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та про задоволення заявлених вимог з підстав, викладених у заяві.

Заінтересовані особи у судове засідання не з`явилися, про день час та місце розгляду справи повідомленні належним чином, про причину неявки суд не повідомили.

Неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження (п. 2 ч. 3 ст. 442 Цивільного процесуального кодексу України).

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до статті 268 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Крім того, на вимогу зазначених норм процесуального права, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності осіб, які беруть участь у справі, є дата складення повного судового рішення.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, перевіривши наведені ОСОБА_1 доводи щодо підстав заміни сторони виконавчого провадження, суд доходить наступного.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 442 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Як вбачається з матеріалів справи, 14 липня 2021 року Дніпровським районним судом міста Києва ухвалено рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики.

Присуджено до стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 в рахунок погашення боргу за розпискою, датованою 27 травня 2017 року, грошові кошти в сумі 1 750 000,00 гривень, інфляційні втрати в сумі 26 250,00 гривен та три відсотки річних за прострочення виконання грошового зобов`язання в сумі 12 226,03 гривні, судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 9605,00 гривень, а всього на загальну суму 1 798 081 гривня 03 копійки.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

20 липня 2022 року Київським апеляційним судом винесено постанову про залишення без задоволення апеляційної скарги ОСОБА_3 .

Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 14 липня 2021 року залишено без змін.

22 серпня 2022 року на виконання рішення суду Дніпровським районним судом міста Києва видано стягувачу виконавчий лист.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 11 жовтня 2023 року подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Борського Руслана Михайловича, заінтересовані особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника до виконання зобов`язань за рішенням суду повернуто суб`єкту звернення.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 22 листопада 2023 року відмовлено у задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Борського Руслана Михайловича, заінтересовані особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника.

Відповідно до частини першої статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 Цивільного кодексу України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Аналіз матеріалів справи свідчить, що 07 серпня 2024 року між ОСОБА_2 (цедент) та ОСОБА_1 (цесіонарій) укладено договір про відступлення (купівлі-продаж) права вимоги, відповідно до якого цедент передає (відступає) цесіонарію, а цесіонарій набуває належні цедентові права вимоги і стає кредитором за договором позики грошових коштів від 27 травня 2017 року, укладеного в усній формі між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , факт передачі грошових коштів за яким підтверджується розпискою ОСОБА_3 від 27 травня 2017 року, що була надана ОСОБА_2 .

Відповідно до п. 1.3. договору про відступлення (купівлі-продаж) права вимоги внаслідок відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги за цим договором, цесіонарій замінює цедента у договорі позики та набуває право грошових вимог цедента за цим договором позики, включаючи право вимагати від боржника належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржника за договором позики.

Відповідно до умов цього договору цедент передає (відступає) цесіонарію права вимоги до боржника за договором позики. Загальна сума прав вимог, що передаються за цим договором становить 1 750 000,00 гривень 00 копійок (п. 3.1. договору)

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином.

У відповідності до положень ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За правилом ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 442 Цивільного процесуального кодексу України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Виходячи із змісту цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 Цивільного кодексу України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження, і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 442 Цивільного процесуального кодексу України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Крім того, норма статті 442 Цивільного процесуального кодексу України має імперативний характер, оскільки у ній прямо визначено правило поведінки, а саме право замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення права вимоги (договір цесії) є правонаступництвом і такий правонаступник кредитора має право звертатись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з наданням йому статусу сторони виконавчого провадження. Заміна сторони виконавчого провадження внаслідок відступлення права вимоги до боржників можлива як під час виконання судового рішення, так і поза межами виконавчого провадження.

Правову позицію з цього питання з аналогічними висновками висловлено Верховним Судом у постанові від 21 березня 2018 року у справі № 6-1355/10, яка в силу Закону є обов`язковою до застосування в цій справі, оскільки мають місце аналогічні по своїй суті фактичні обставини справи та відповідно правовідносини.

Таким чином, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту статей 512, 514 Цивільного кодексу України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

На підставі вищевикладеного, суд доходить висновку, що заява ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про заміну сторони виконавчого провадження - підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 512, 514 Цивільного кодексу України, статтею 15 Закону України «Про виконавче провадження», статтями 260, 261, 354, 442 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про заміну сторони виконавчого провадження, - задовольнити.

Замінити стягувача ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер платника податку - НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) на правонаступника - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер платника податку - НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Дарницьким РУ ГУ МВС України в м. Києва 19 лютого 2009 року) щодо примусового виконання виконавчого листа № 755/5116/19, виданого 22 серпня 2022 року Дніпровським районним судом міста Києва, у цивільній справі № 755/5116/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Інформацію по справі можна отримати на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі інтернет http://dn.ki.court.gov.ua.

С у д д я: