Справа № 456/5059/24
Провадження № 2-о/456/297/2024
РІШЕННЯ

іменем України

01 жовтня 2024 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Яніва Н. М. ,

з участю секретаря судового засідання Сунак Н.М.,

розглянувши цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , з участю заінтересованої особи ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису, -

в с т а н о в и в:

Стислий виклад заяви видачу обмежувального припису.

Заявниця ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Крючкова І.М., скориставшись системою «Електронний суд», подала у Стрийський міськрайонний суд Львівської області заяву у порядку окремого провадження, про видачу обмежувального припису відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якій просить: 1) заборонити останньому, перебування в місці спільного проживання (перебування) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 ; 2) заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наближатися на відстань, менше 50 метрів до місця проживання (перебування), роботи, інших місць частого відвідування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме до місця фактичного місця проживання останньої за адресою: АДРЕСА_1 ; 3) заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці невідомому йому, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 4) заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ведення листування, телефонних переговорів з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (в тому числі шляхом надсилання текстових повідомлень) або контактування з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Заяву обґрунтовано тим, що заявниця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом зі своїм чоловіком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та мамою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 проживає в одному будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Також, за даною адресою (на одній території) знаходиться ще один будинок, де проживає її батько ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .. Спільного побуту, ні ОСОБА_1 , ні члени її родини з ОСОБА_2 не мають. Відтак, заявниця зазначає, що приблизно з 2016 року і по теперішній її батько - ОСОБА_2 здійснює на неї та на членів її родини психологічний тиск (ображає, вночі стукає по вікнах та в двері, принижує словесно, висловлюється в її адресу нецензурною лайкою), погрожує фізичним насиллям (погрожує ножем, погрожує вбити, кидається всім, що попадає йому під руку), що є результатом зловживання останнім спиртними напоями, що спричиняє його агресивну поведінку.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 та її представник адвокат Крючков І.М. - не з`явилися, однак надіслали на адресу суду заяву, в якій просили розгляд справи проводити у їхній відсутності.

Заінтересована особа ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, жодних заяв із зазначенням своєї позиції щодо розгляду справи, не подав.

Відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цьогоКодексурозгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, судом було встановлено наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Вчинені судом процесуальні дії у справі та постановлені ухвали.

Ухвалою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області Яніва Н.М. від 24.09.2024 року заяву ОСОБА_1 , з участю заінтересованої особи ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису, прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження. Судове засідання щодо розгляду справи призначено у залі судових засідань приміщення Стрийського міськрайонного суду Львівської області, що за адресою: вул. Т. Шевченка, 89, м. Стрий, Стрийський район, Львівська область, о 11:00 год. 26.09.2024 року.

Ухвалою від 26.09.2024 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, у судовому засіданні оголошено перерву до 01.10.2024 року о 11:00 год..

Усі заяви та клопотання були вирішені судом у встановленому порядку, зокрема, задоволено клопотання представника заявниці, про розгляд заяви без участі заявниці та її представника.

Інші процесуальні дії у цій справі судом не вчинялись, а ухвали не постановлялись.

Розгляд справи по суті відбувся 01.10.2024 року, без участі сторін.

Фактичні обставини справи.

Судом, на підставі долучених до матеріалів заяви документів встановлено, що заінтересована особа ОСОБА_2 є батьком заявниці ОСОБА_1 , зокрема, даний факт підтверджується копією свідоцтва про народження заявниці серії НОМЕР_1 від 01.04.1985 року.

Заявниця, у заяві про видачу обмежувального припису зазначає, що вона разом зі своїм родичами, а саме з чоловіком, дітьми та матір`ю, проживають в одному будинку, при цьому на даній території знаходиться ще один будинок, де проживає її батько ОСОБА_2 .

Даний факт заявниця підтвердила у судовому засіданні, додаткового підтримавши вимоги, викладені у поданій заяві, та пояснила, що у зв`язку з зловживання її батьком спиртними напоями, у останнього проявляється агресивна поведінка до неї та членів її сім`ї, що негативно впливає на заявницю.

У зв`язку з цим, заявниця неодноразово зверталася до Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області з проханням прийняти міри відносно її батька ОСОБА_2 , через вчиненням останнім домашнього насильства.

Так, з долучених до матеріалів заяви, постанов про притягнення до адміністративної відповідальності від 16.04.2024, 25.04.2024, 27.08.2024, 20.09.2024, вбачається, що ОСОБА_2 неодноразово було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1, 2 ст. 173-2 КУпАП, а саме за вчинення домашнього насильства.

Крім того, у матеріалах справи міститься ухвала суду від 20.09.2024 про призначення підготовчого судового засідання у кримінальній справі на підставі обвинувального акту відносно ОСОБА_2 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126-1 КК України домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного або економічного насильства щодо подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах, що призводить до фізичних або психологічних страждань, розладів здоров`я, втрати працездатності, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи.

Норми та джерела права, а також роз`яснення, котрі застосовує суд при ухваленні даного рішення, мотиви їх застосування.

Згідно з пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо прав та обов`язків цивільного характеру. У цьому пункті закріплене право на суд разом з правом на доступ до суду, тобто правом звертатися до суду з цивільними скаргами, що складають єдине ціле (див. рішення Європейського Суду з прав людини від 21.02.1975 року у справі «Ґолдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom), заява № 4451/70, § 36).

За загальним правилом, наведеним у ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Статтею 27 Конституції України визначено, що кожен має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань.

Завданням цивільного судочинства є ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст. 350-1 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства.

Відповідно до ст. 350-2 ЦПК Україниз аява про видачу обмежувального припису може бути подана: зокрема, п. 1 ч. 1 - особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству"; п. 3 ч. 1 - батьками та іншими законними представниками дитини, родичами дитини (баба, дід, повнолітні брат, сестра), мачухою або вітчимом дитини, а також органом опіки та піклування в інтересах дитини, яка постраждала від домашнього насильства.

Згідно зі ст. 350-3 ЦПК України заінтересованими особами у справах про видачу обмежувального припису є особи, стосовно яких подано заяву про видачу обмежувального припису, а також інші фізичні особи, прав та інтересів яких стосується заява про видачу обмежувального припису, а також органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах їх компетенції.

Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 ч.1. ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно із статтею 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом стосовно кривдника є встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

При цьому, обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи, а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Відповідно до ч.2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків, а порядок видачі судом обмежувального припису визначається Цивільним процесуальним кодексом України.

Разом з тим, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, у Постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду від 27.11.2019 року у справі № 753/23624/18, міститься правовий висновок щодо обставин, які підлягають установленню судом, для видачі обмежувального припису. Зокрема зазначено, що під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають установлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

З аналізу положень Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» вбачається, що домашнє насильство може проявлятися у вигляді насильства фізичного, сексуального, психологічного або економічного характеру.

Крім того, відповідно до позиції, викладеної у постанові колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 серпня 2023 року у справі № 202/11119/22, Верховний Суд погоджується, що обмежувальний припис використовується як ефективний спосіб захисту від вчинення дій з домашнього насильства, проте заявник має довести наявність підстав для видачі обмежувального припису. Проте, самий лише факт звернення до суду із заявою про видачу обмежувального припису не може бути підставою для її задоволення.

Висновок суду за результатами розгляду справи.

Так, за приписами ст. 350-5 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні.

Протидія насильству у сім`ї є одним із важливих напрямів суспільного розвитку. Вона розглядається не лише як соціальна проблема, а, насамперед, як проблема захисту прав людини. При здійсненні насильства у сім`ї відбувається порушенням прав і свобод конкретної людини, що вимагає втручання з боку держави і суспільства.

Враховуючи наведені вище обставини, суд вважає доведеним факт, що ОСОБА_2 , вчиняє домашнє насильство, щодо заявниці ОСОБА_1 та членів її родини, яке полягає у психологічному тиску, погрозах фізичним насиллям, а тому є висока вірогідність продовження чи повторного вчинення таких дій, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, такі ризики є реальними та підтверджуються матеріалами справи, тому для забезпечення дієвого та ефективного захисту ОСОБА_1 необхідно видати обмежувальний припис відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 6 (шість) місяців.

Щодо розподілу судових витрат у справі.

Відповідно до пункту 12-1 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір за подання заяви про видачу обмежувального припису не справляється.

Керуючись статтями 5, 10, 12-13, 77-81, 89-90, 95, 209-211, 247, 258-259, 263-265, 350-1 350-8 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 , з участю заінтересованої особи ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису, - задольнити.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Встановити наступні заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 строком на шість місяць, а саме:

1) заборонити останньому, перебування в місці спільного проживання (перебування) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 ;

2) заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наближатися на відстань, менше 20 метрів до місця проживання (перебування), роботи, інших місць частого відвідування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме до місця фактичного місця проживання останньої за адресою: АДРЕСА_1 ;

3) заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці невідомому йому, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

4) заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ведення листування, телефонних переговорів з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (в тому числі шляхом надсилання текстових повідомлень) або контактування з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Встановити строк дії обмежувального припису 6 (шість) місяців. Строк рахувати з дня ухвалення рішення.

Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявника.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання (ч.4ст. 350-6 ЦПК України).

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Назар ЯНІВ