Р І Ш Е Н Н Я Справа №538/1475/24

І м е н е м У к р а ї н и 2/538/712/24

01 жовтня 2024 року Лохвицький районний суд Полтавської області у складі:

головуючого-судді - Бондарь В.А.

за участю секретаря судового засідання - Горілей Л.В.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Лохвиця цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ в натурі часток з майна, що знаходиться у спільній частковій власності та припинення права спільної часткової власності, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до Лохвицького районного суду Полтавської області із вищевказаним позовом. Позов мотивовано тим, що на підставі рішення Лохвицького районного суду по справі № 538/2021/23 від 27.11.2023 року, вона набула право власності на 2/3 частки житлового будинку, який розташований в АДРЕСА_1 . Співвласником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за вищевказаною адресою є ОСОБА_2 , якій належить 1/3 частина вказаного будинку, на підставі Договору дарування будинку, посвідченого державним нотаріусом Другої Лохвицької державної нотаріальної контори 05.08.2005 року за реєстровим № 1244. Користування спільно майном є неможливим, так як 2/3 частина будівлі фактично є окремим об"єктом нерухомості. В червні 2024 року позивачем як власником 2/3 частини житлового будинку - було виготовлено окремий технічний паспорт на окремий об"єкт нерухомості - житловий будинок по АДРЕСА_1 . Частина будівлі, яка належить їй як співвласнику, має окремий вхід та повністю відокремлена від частини співвласника. Тому вважає, що належна їй частка

може бути виділена в окремий об"єкт нерухомості та присвоєна індивідуальна адреса.

Як вказує позивач, в позасудовому порядку це питання вона вирішити не може. Тому, посилаючись на вищевикладені обставини,змушена звернутися до суду для захисту своїх цивільних прав, а саме з метою виділу в натурі належної їй частки в спільній частковій власності.

Позивач в підготовче судове засідання не з`явилася, але направила заяву в якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує.

Відповідач в підготовче судове засідання не з`явилася, але надіслала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Ознайомившись із матеріалами цивільної справи, дослідивши та давши оцінку доказам по справі суд прийшов до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованою Верховною радою України 17.07.1997р., кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обов`язків або встановленні обґрунтованості будь якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Суд зазначає, що Конвенція про захист прав і основоположних свобод людини є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України.

Згідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Судом встановлено, що на підставі рішення Лохвицького районного суду по справі № 538/2021/23 від 27.11.2023 року, позивач набула право власності на 2/3 частки житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.10-12).

Державна реєстрація права власності проведена 02.05.2024 року, що підтверджується Витягом з державного реєстру речових прав (а.с.14).

Співвласником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 є відповідачка, якій належить 1/3 частина вказаного будинку, на підставі Договору дарування будинку, посвідченого державним нотаріусом Другої Лохвицької державної нотаріальної контори 05.08.2005 року за реєстровим № 1244.

Користування спільно майном позивачем та відповідачем є неможливим, так як 2/3 частини будівлі фактично є окремим об"єктом нерухомості.

В червні 2024 року позивачем як власником 2/3 частини житлового будинку - було виготовлено окремий технічний паспорт на окремий об"єкт нерухомості - житловий будинок по АДРЕСА_1 (а.с.15-19).

Згідно висновку про можливість поділу, виданого № 1162 від 20.06.2024 року - за технічними показниками об"єкт нерухомого майна може бути поділено (а.с.20-21).

Відповідно до Рішення Виконавчого комітету Заводської міської ради Миргородського району Полтавської області від 11.07.2024 р. № 116 було проведено коригування адреси об"єкта нерухомого майна, утвореного внаслідок поділу житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , що належить позивачу на підставі рішення Лохвицького районного суду по справі № 538/2021/23 від 27 листопада 2023 року - АДРЕСА_1 (а.с.22).

Відповідно до Рішення Виконавчого комітету Заводської міської ради Миргородського району Полтавської області від 11.07.2024 р. № 117 було проведено коригування адреси об"єкта нерухомого майна, утвореного внаслідок поділу житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , що належить відповідачу на підставі Договору дарування будинку, посвідченого державним нотаріусом Другої Лохвицької державної нотаріальної контори 05.08.2005 року за реєстровим № 1244 - АДРЕСА_1 .

Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками, за домовленістю між ними.

Згідно до ч.1 ст. 356 ЦК України власність двох або більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Частини 1, 2, 3 ст. 358 ЦК України передбачають, що право спільної часткової власності здійснюються співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у п. 6 Постанови «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» від 04 жовтня 1991 р. №7 з наступними змінами та доповненнями, виділ у натурі часток жилого будинку можливий, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину. Відсутність правовстановлюючого документу, що засвідчує право власності позивача на окремо виділену частку позбавляє його можливості відповідно до вимог чинного законодавства вчиняти правочини (без згоди іншого співвласника).

Як врегульовано Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженою Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства "України 18.06.2007р. № 55 (1.2.) поділ та виділ частки в натурі здійснюється відповідно до законодавства з наданням Висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна, або Висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна.

У постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі № 6- 1443цс16 зроблено висновок, що «виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, то, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна».

Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток жилих будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженою наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 року № 55 (далі-Інструкція).

Пунктом 2.7, Інструкції визначено, що спори щодо поділу об`єктів нерухомого майна вирішуються в судовому порядку.

Відповідно до пунктів 1.2, 2.1, 2.4 цієї Інструкції поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси.

З огляду на вказані норми чинного законодавства, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, так як не порушують чиї-небуть права чи інтереси.

Керуючись ст. ст. 319, 321, 356, 358, 367 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 200, 206, 247, 258, 263, 265, 354 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ в натурі часток з майна, що знаходиться у спільній частковій власності та припинення права спільної часткової власності - задовольнити.

Виділити ОСОБА_1 в натурі в рахунок 3/4 часток частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в

АДРЕСА_1 , об"єкт нерухомості, з окремим входом.

Припинити право спільної часткової власності між ОСОБА_1 , з одного боку, та з ОСОБА_2 на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) право власності на цілий окремий об"єкт нерухомості - житловий будинок (літ.А-1) загальною площею 81,9 кв.м, житловою площею 53,6 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами: сарай (літ.Б), погріб (літ.В), бесідка (літ.Д), навіс (літ.д), гараж (літ.З), вбиральня (літ.И), сарай (літ.К), колодязь (№1), огорожа (№2), огорожа (№4), огорожа (№5), за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) право власності на цілий окремий об"єкт нерухомості - житловий будинок (літ.А-1) загальною площею 38,5 кв.м, житловою площею 15,6 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами: сарай (літ.Г), погріб (літ.Г-1), сарай (літ.Е), вбиральня (літ.Ж), огорожа (№3), колодязь (№6), за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене на підставі ч. 1 ст. 354 ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя В.А. Бондарь