Провадження № 2-н/522/2939/24
УХВАЛА

01 жовтня 2024 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Свячена Ю.Б., розглянувши заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «НАШ ДОМ КОМФОРТ» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з ОСОБА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Представник ТОВ «НАШ ДОМ КОМФОРТ» звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали заяви, суддя дійшов наступного висновку.

Частиною 5 ст. 165 ЦПК України передбачено, що у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

Заявник у поданій заяві зазначив адресою, за якою нараховується борг боржнику: АДРЕСА_1 .

Відповідно до Відповіді №815190 від 30.09.2024 року з Єдиного державного демографічного реєстру щодо місця реєстрації ОСОБА_1 з якої вбачається, що останній зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Проте, у заяві про видачу судового наказу заявник зазначає, що борг нараховується за адресою: АДРЕСА_1 , та додані до заяви про видачу судового наказу документи також відповідають цій адресі, тобто заявник обґрунтовує, що заборгованість виникла саме за цією адресою, проте боржник зареєстрований за іншою адресою.

Крім того, суду не надано документів, які б підтверджували право власності боржника на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, відповідно до наданих відомостей адреса зареєстрованого місця проживання боржника не співпадає з адресою, за якою виникла заборгованість, яку стягувач просить стягнути з вказаного боржника.

За нормами п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Враховуючи те, що із поданої заяви про видачу судового наказу не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_1 , суд приходить до висновку, що слід відмовити у видачі судового наказу на підставі п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої п. 8 ч. 1 ст. 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою після усунення її недоліків.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 161 ЦПК України, особа має право звернутися до суду з вимогами визначеними у частині першій цієї статті, в наказаному або в спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Частиною 2 статті 167 ЦПК України, передбачено, що за результати розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

З огляду на викладене, в силу положень статті 165 ЦПК України, у видачі судового наказу належить відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст. 4, 19, 163, 165, 166 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «НАШ ДОМ КОМФОРТ» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з ОСОБА_1 .

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена у п`ятнадцятиденний строк шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду.

Суддя Ю. Б. Свячена