Справа № 645/3236/23
Провадження № 2/645/2391/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2024 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Алтухової О.Ю.,

секретар судових засідань Малій О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Харкові в спрощеному провадженні цивільну справу за позовом комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за опалення та гарячу воду, -

в с т а н о в и в:

КП «Харківські теплові мережі», від імені та в інтересах якого на підставі довіреності, діє представник - Маркевич Я.С., звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячої води у розмірі 69023,12 грн, судові витрати у сумі 2684,00 грн просить покласти на відповідачку.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що за адресою: АДРЕСА_1 , за якою зареєстрована відповідачка ОСОБА_1 за абонентським рахунком НОМЕР_1 їй здійснюється надання послуг з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання згідно Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875 від 24.06.2004 року та «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630. Внаслідок неповної та несвоєчасної сплати наданих послуг у відповідачки виникла заборгованість за послуги з централізованого опалення і гарячої води за період з 01.10.2013 року по 31.01.2022 року в сумі 69023,12 грн. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить стягнути з відповідачки на його користь заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та гарячої води, а також покласти на відповідачку судові витрати.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 10.07.2023 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Заочним рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 08.12.2023 року позовні вимоги КП «Харківські теплові мережі» були задоволені та стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП «Харківські теплові мережі» заборгованість за опалення та гарячу воду в розмірі 69023 (шістдесят дев`ять тисяч двадцять три) грн 12 коп та судовий збір у розмірі 2684 грн 00 коп.

05.09.2024 року відповідачка ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє представник адвокат Грищенко О. В., звернулась до суду із заявою про перегляд вказаного заочного рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 08.12.2023 року. Заява про перегляд заочного рішення була обґрунтована тим, що про перебування справи у суді відповідачка не знала, оскільки не отримувала повідомлень суду, у зв`язку з тим, що за сімейними обставинами проживала за адресою: АДРЕСА_2 , а про прийняте судом рішення від 08.12.2023 року відповідачці стало відомо наприкінці серпня 2024 року, коли у додатку «Дія» вона отримала повідомлення про відкрите виконавче провадження №75737286. З рішенням суду відповідачка не згодна, оскільки КП «Харківські теплові мережі» у своїх позовних вимогах просять стягнути з заборгованість, яка утворилась поза межами позовної давності.

11.09.2024 року представник позивача ОСОБА_2 , який діє на підставі довіреності, через канцелярію суду надав пояснення, у яких зазначив, що згідно з довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, згідно з Реєстру територіальної громади м.Харкова, відповідачка зареєстрована за адресою утворення заборгованості, доказів проживання відповідачки за іншою адресою заява про перегляд заочного рішення та матеріали справи не містять. Стосовно посилань відповідачки про застосування до позовних строків позовної давності керуючись нормами законодавства, а саме: Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19. спричиненої коронавірусом SАRS-СоV-2» (із змінами і доповненнями); Постановами Кабінету Міністрів України від 20 травня 2020 р. № 392, від 22 липня 2020 р. № 641, від 9 грудня 2020 р. №1236, № 104 від 17.02.2021р., № 405 від 21.04.2021 р., № 611 від 16.06.2021 р., № 855 від 11.08.2021 р., № 981 від 22.09.2021 р., № 1336 від 15.12.2021 р., № 229 від 23.02.2022 р., № 630 від 27.05.2022 р., № 928 від 19.08.2022 р., № 1423 від 23.12.2022 р., № 383 від 25.04.2023 р, (із змінами і доповненнями); Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням короновірусної хвороби (СОVID-19)» від 30.03.2020 року № 540-ІХ; положеннями розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України зазначив, що строки позовної давності були продовжені на строк карантину, то період заборгованості з квітня 2017 року по січень 2022 року не виходить за межі строків позовної давності та надав новий розрахунок заборгованості відповідачки з урахуванням строку позовної давності.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 12.09.2024 року заяву відповідачки ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення задоволено, заочне рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 08.12.2023 року скасовано, а справу призначено до розгляду у судовому засіданні.

Відповідачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Грищенко О.В. у судове засідання не з`явились. 25.09.2024 року до суду, через підсистему «Електронний суд», надійшла заява представника відповідачки - адвоката Грищенко О.В., у якій останній просив застосувати до позовних вимог КП «Харківські теплові мережі» позовну давність, відмовити у задоволені позовних вимог за період з 01.10.2013 року по 06.07.2020 року та проводити розгляд справи без участі відповідачки та її представника.

У судове засідання представник позивача ОСОБА_2 , не з`явився, 30.09.20204 року через канцелярію суду подав заяву, у якій надані суду пояснення та розрахунки заборгованості підтримав у повному обсязі, просив проводити розгляд справи без його участі.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Згідно з Інформацією з реєстру територіальної громади міста Харкова року відповідачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 3, 7, 37).

Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до матеріалів справи КП «ХТМ» надаються послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, а відповідач, в свою чергу, споживає зазначені послуги, що свідчить про наявність між ними взаємних зобов`язань.

Статтею 67 ЖК України визначено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875 від 24.06.2004 року споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Також, згідно з попередньою редакцією закону, п.5 ч.2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року, який введено в дію з 01.05.2019 року, передбачено, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

За ст. 162 ЖК України, споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги по затвердженим в установленому порядку тарифам та в строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до п.п. 18, 20, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, споживач повинен своєчасно у встановлений термін сплачувати надані послуги.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного суду, викладеної у постанові від 07 липня 2020 року у справі № 7128916/17-ц, надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах (частина перша статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року). Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, від 26 вересня 2018 року по справі № 750/12850/16-ц, від 06 листопада 2019 року по справі № 642/2858/16.

Оскільки відповідачка офіційно, у встановленому чинним законодавством порядку, не відмовилась від послуг, які надавало їй КП «Харківські теплові мережі», то в неї виник обов`язок сплатити ці послуги.

Як вбачається з відомості про нарахування та оплату за послуги з теплопостачання з урахуванням періоду платежу відповідачка є споживачем послуг теплової енергії шляхом відкриття особового рахунку № НОМЕР_1 (ЖЕД 2421) на ім`я ОСОБА_1 (а.с. 4, 45).

Згідно з ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості за надані послуги з теплопостачання є обґрунтованим.

Щодо строків позовної давності та суми заборгованості суд зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що КП «Харківські теплові мережі» звернулося до суду із позовом про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії та з постачання гарячої води за період з жовтня 2013 року до січня 2022 року.

З наданої позивачем відомості про нарахування та сплати за теплову енергію з урахуванням періоду платежу вбачається, що ОСОБА_1 за період з жовтня 2013 року до січня 2022 року має заборгованість за послуги опалення та підігрів води в розмір 69023,12 грн; за період з квітня 2017 року по січень 2022 року має заборгованість за послуги з постачання теплової енергії в розмір 49518,29 грн, за послуги з постачання гарячої води в розмір 517,92 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ч. 1 ст. 257 ЦК України).

За змістом ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Тобто позовна давність застосовується лише за наявності порушеного права особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, в силу частини третьої цієї статті після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Правила переривання перебігу позовної давності застосовуються судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання.

До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, з урахуванням конкретних обставин справи може належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу.

При цьому якщо виконання зобов`язання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Згідно з ч. 3 ст. 267 ЦК України суд застосовує позовну давність за заявою відповідача.

Відповідач у судовому засіданні заявив клопотання про застосування до позовних вимог КП «Харківські теплові мережі» строки позовної давності.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі №367/6105/16-ц зроблено висновок, що сплив позовної давності, про застосування якої було заявлено стороною у справі, є самостійною підставою для відмови в позові. Для правильного застосування частини першої статті 261 ЦК України при визначенні початку перебігу позовної давності має значення не тільки безпосередня обізнаність особи про порушення її прав, а й об`єктивна можливість цієї особи знати про обставини порушення її прав.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2022 року у справі № 385/321/20 наголошував на тому, що перебіг позовної давності починається з моменту, коли у особи виникло право на подання позову у матеріально-правовому аспекті. Мається на увазі таке подання позову, з яким пов`язується судовий захист права або здійснення примусу до дотримання норм права. Перебіг позовної давності пов`язується з моментом, коли право позивача порушено і таке порушення не усувається.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) введено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)»540-IX від 30 березня 2020 року розділ «Прикінцеві та перехідні положення Цивільного кодексу України доповнено», зокрема п.12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». Вказаний Закон набрав законної сили з 02 квітня 2020 року.

У пункті 12 розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у редакції Закону України від 30 березня 2020 року № 540-IX перелічені всі статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19).

Подібний висновок висловлено у постанові Верховного Суду від 07 вересня 2022 року у справі № 679/1136/21 (провадження № 61-5238св22).

Виходячи з викладеного, вимоги позивача про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з централізованого опалення та гарячої води за період з жовтня 2013 року по квітень 2017 року заявлені поза межами строку позовної давності, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог в цій частині.

З урахуванням долучених до позову відомостей про нарахування, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за надані послуги з опалення та гарячої води за період з квітня 2017 до січня 2022 року включно, заявлені в межах строку позовної давності.

У зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 своїх зобов`язань по сплаті комунальних послуг у повному обсязі, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, а з ОСОБА_1 на користь КП «Харківські теплові мережі» підлягає стягненню заборгованості за опалення та гарячу воду за період з квітня 2017 до січня 2022 року у розмірі 50036,21 грн.

Відповідно до платіжної інструкції № 13301 (#821) від 21.06.2023 року під час звернення до суду з вказаним позовом позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2684,00 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог в розмірі 1945,68 грн (50036,21 х2684,00/69023,12).

Керуючись ст.ст.12,76, 81, 82, 247, 259, 263-265, 280, 284 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Позовні вимоги Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» заборгованість за опалення та гарячу воду в розмірі 50036,21 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» судовий збір у розмірі 1945,68 грн.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: https://fr.hr.court.gov.ua.

Позивач КП «Харківські теплові мережі», , р/р. IBAN: НОМЕР_2 , ФХОУ ПАТ «Держаний ощадний банк України» м. Харкова, юридична адреса: м. Харків, вул. Мефодіївська, буд. 11.

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складений 01.10.2024 року.

Суддя О.Ю. Алтухова