ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2024 року

справа № 2-581/10

провадження № 22-ц/818/780, 1719 /24

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого Тичкової О.Ю.

суддів Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,

за участі секретаря судового засідання Волобуєва О.О.

учасники справи:

позивач за первісним позовом, відповідач за зустрічним - ОСОБА_1

відповідач за первісним позовом, позивач за зустрічним Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі м. Харкова апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 17 грудня 2010 року ухвалене у складі судді Єрмак Н.В. та апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укрсиббанк» на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 28 лютого 2024 року постановлену у складі судді Скотаря А.Ю.,-

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до АТ «УкрСиббанк» про визнання договору недійсним в частині та просив встановити, що договір кредиту № 0 на споживчі потреби від 27.05.2008 року укладений між відділенням №70 АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 був вчинений у частині надання кредитних коштів у сумі 99 900 (дев`яносто дев`ять тисяч) доларів США для приховання надання грошових коштів у розмірі 484 515 (чотириста вісімдесят чотири тисячі п`ятсот п`ятнадцять)гривень.

АТ «Укрсиббанк» звернулось до суду з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення суми заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 27.05.2008 в сумі 121 870,26 (сто двадцять одна тисяча вісімсот сімдесят) дол США 26 центів в гривневому еквіваленті за офіційним обмінним курсом КБУ станом на дату постановлення рішення суду та за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0 від 26.02.2008 в сумі 234 031,58(двісті тридцять чотири тисячі тридцять одна) грн 58 коп. у зв`язку з невиконанням ОСОБА_2 зобов`язань по поверненню кредиту та нарахованих відсотків.

Заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 17 грудня 2010 року у задоволенні позовної заяви про визнання договору недійсним в частині - відмовлено.

Зустрічний позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства УкрСиббанк заборгованість за кредитним договором № 0 від 27.05.2008 121 870,26 (сто двадцять одна тисяча вісімсот сімдесят) доларів США 26 центів, що по курсу НБУ станом на 17.12.2010 складає 970 513,82 (дев`ятсот сімдесят тисяч п`ятсот тринадцять) гривень 82 коп, заборгованість за Кредитним договором № 0 від 26.02.2008 в сумі 234 031,58 (двісті тридцять чотири тисячі тридцять одна гривня) 58 коп, сплачені державне мито за подання позовної заяви в сумі 1700,00 (одна тисяча сімсот) грн 00 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 30,00 (тридцять) грн та витрати, пов`язані з викликом відповідачів до суду.

Рішення мотивовано тим, що в порушення вимог закону, умов кредитних договорів, договорів застави та поруки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зобов`язання за вказаними договорами належим чином не виконали, в зв`язку з чим утворилася заборгованість, яка підлягає стягненню в примусовому порядку .

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просив заочне рішення скасувати в частині задоволених зустрічних позовних вимог та ухвалити нове, яким у їх задоволенні відмовити. Також просив витребувати оригінали документів та призначити почеркознавчу експертизу.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином він не був, договори за якими стягнуто заборгованість не підписував оскільки в ці дати перебував поза межами Харківської області.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 28 лютого 2024 року відновлено втрачене судове провадження у цивільній справі № 2-581/10 за позовною заявою ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання договору недійсним в частині та за зустрічним позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитними договорами в частині оригіналу рішення Московського районного суду м. Харкова від 17.12.2010 у справі 2-581/10.

Матеріали справи № 2-581/10 за заявою ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Московського районного суду м. Харкова від 17.12.2010 у справі № 2-581/10 на 163 аркушах визначено зберігати в архіві Московського районного суду м. Харкова разом з оригіналом рішення суду у вказаній справі.

Не погодившись з ухвалою суду АТ «Укрсиббанк» подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу скасувати, як постановлену з порушеннями норм процесуального права, не застосувавши висновки в подібних правовідносинах викладені у постанові Верховного суду у справі 435/4160/13. Наявність в матеріалах справи оригіналу оскаржуваного заочного рішення не є підставою для відновлення повністю втраченого судового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційних скарг в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів уважає, що апеляційні скарги не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

У відповідності до частин 1-5 статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, між банком і ОСОБА_2 27 травня 2008 року було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, згідно якого позивач надав ОСОБА_2 кредитні кошти в сумі 99 900,00 (дев`яносто дев`ять тисяч дев`ятсот) дол. США. Також, 26 лютого 2008 року між банком і ОСОБА_2 було укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0, згідно якого позивач надав ОСОБА_2 кредитні кошти в сумі 196 855,00 ( сто дев`яносто шість тисяч вісімсот п`ятдесят п`ять) гривень. Але ОСОБА_2 не виконує свої зобов`язання за кредитними договорами по поверненню заборгованості по основній сумі боргу за кредитом та по сплаті відсотків, нарахованих за користування кредитними коштами, чим порушуються умови кредитних договорів.

Відповідно до п. 4.1. Кредитного договору, у випадку порушення термінів погашення будь-яких грошових зобов`язань, передбачених Кредитним договором, зокрема термінів повернення кредиту та/або термінів сплати процентів за кредит, Банк має право вимагати від Позичальника сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту від суми простроченого платежу станом на дату нарахування такої пені, розрахованої за кожний день прострочення платежу, включаючи день сплати заборгованості.

Заборгованість за Кредитним договором 1, сума якої станом на 27.07.2010 становить 121 870 (сто двадцять одна тисяча вісімсот сімдесят) дол. США 26 цента, що по курсу НБУ станом на 27.07.2010 року становить 962 190 (дев`ятсот шістдесят дві тисячі сто дев`яносто) грн.08 коп., з яких: 93 953,05 дол. США, що по курсу НБУ станом на 27.07.2010р. складає 741 778,12 грн. - заборгованість за кредитом; 24 911,36 дол. США, що по курсу НБУ станом на 27.07.2010р. складає 196 680,17 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 279,34 дол. США, що по курсу НБУ станом на 27.07.2010 року складає 2 205.44 грн. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту; 2 726.51 дол. США. що по курсу НБУ станом на 27.07.2010 року складає 21 526,35 грн. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом.

Заборгованості за Кредитним договором 2, сума якої станом на 27.07.2010р. становить 234 031 (двісті тридцять чотири тисячі тридцять одна) грн.58 коп., з яких: 182 967,64 грн. - заборгованість за кредитом; 41 539,51 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 4 403,29 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту; 5 121,14 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом.

Ці обставини підтверджуються розрахунком суми заборгованості, наданим Позивачем станом на 27.07.2010 р.

Також судом встановлено, що у забезпечення виконання зобов`язань Відповідача 1 за Кредитним договором 1 було укладено Договір Поруки № П/0 від 27.05.2008 року (далі - Договір Поруки 1) з ОСОБА_3 (далі - Відповідач 2) та у забезпечення виконання зобов`язань Відповідача 1 за Кредитним договором 2 було укладено Договір Поруки № П-0 від 26.02.2008 року (далі - Договір Поруки 2) з ОСОБА_4 (далі - Відповідач 3), які, згідно з п. 1.3. Договорів Поруки зобов`язувалися відповідати перед Позивачем в тому ж обсязі, що і Відповідач 1, зокрема, за повернення основної суми заборгованості, відсотків за користування кредитом, відшкодування можливих збитків, за сплату пені та інших штрафних санкцій, обумовлених Кредитними договорами.

Заочним рішенням стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства УкрСиббанк заборгованість за кредитним договором № 0 від 27.05.2008 121 870,26 (сто двадцять одна тисяча вісімсот сімдесят) доларів США 26 центів, що по курсу НБУ станом на 17.12.2010 складає 970 513,82 (дев`ятсот сімдесят тисяч п`ятсот тринадцять) гривень 82 коп, заборгованість за Кредитним договором № 0 від 26.02.2008 в сумі 234 031,58 (двісті тридцять чотири тисячі тридцять одна гривня) 58 коп, сплачені державне мито за подання позовної заяви в сумі 1700,00 (одна тисяча сімсот) грн 00 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 30,00 (тридцять) грн та витрати, пов`язані з викликом відповідачів до суду.

Згідно з довідкою Московського районного суду м. Харкова цивільна справа № 2-581/10 за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання договору недійсним в частині та за зустрічним позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитними договорами знищена за закінченням строків зберігання у 2016 році відповідно до Переліку судових справ і документів, що утворюються в діяльності суду із зазначенням строків зберігання (наказ ДСА України № 22 від 11.02.2010) (т. 2, а.с. 1).

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 28 лютого 2024 року відновлено втрачене судове провадження у цивільній справі № 2-581/10 за позовною заявою ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання договору недійсним в частині та за зустрічним позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитними договорами в частині оригіналу рішення Московського районного суду м. Харкова від 17.12.2010 у справі 2-581/10.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 493 ЦПК України при розгляді заяви про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги: 1) частину справи, яка зберіглася (окремі томи, жетони, матеріали з архіву суду тощо); 2) документи, надіслані (видані) судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів; 3) матеріали виконавчого провадження, якщо воно здійснювалося за результатами розгляду справи; 4) будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи; 5) відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень; 6) дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі; 7) будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел.

Згідно ч. 1 ст. 494 ЦПК України, на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого судового провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити.

Ухвала мотивована тим, що на підставі наявних у суду та досліджених в судовому засіданні доказів, оригіналу рішення, матеріалів за заявою про перегляд заочного рішення, суд дійшов висновку про можливість відновлення втраченого судового провадження в частині оригіналу рішення у справі 2-581/10.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції в необхідності відновлення знищеного судового провадження для перегляду оскаржуваного заочного рішення. Доводи апеляційної скарги АТ «Укрсиббанк» висновків суду не спростовують.

Разом з тим, апеляційна скарга ОСОБА_2 також задоволенню не підлягає.

Обгрунтовуючи апеляційну скаргу ОСОБА_2 посилається на те, що він не був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, договори за якими стягнуто заборгованість не підписував, оскільки в ці дати перебував поза межами Харківської області.

Судова колегія не бере зазначені доводи до уваги враховуючи наступне.

Згідно заочного рішення Московського районного суду від 17.12.2010 року вбачається те, що ОСОБА_2 звернувся з позовною заявою до АТ «УКРСИББАНК» про визнання Кредитного договору 0 від 27.05.2008 року недійсним в частині надання кредитних коштів в сумі 99 900 дол. США для приховання надання грошових коштів в сумі 484 515 грн.

Матеріали судового провадження № 2-581/10 доказів того, що ОСОБА_2 звертався з позовом до АТ «УКРСИББАНК» про визнання кредитного договору 0 від 27.05.2008 року, та кредитного договору 0 від 26.02.2008 року недійсними у зв`язку з їх не підписанням не містять.

ОСОБА_2 також не надав до апеляційної скарги доказів оскарження ним кредитного договору від 27.05.2008 року, кредитного договору 0 від 26.02.2008 року в суді першої інстанції за тими підставами, що ним наводяться в апеляційній скарзі.

Посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_2 на те, що Кредитні договори 0 від 27.05.2008 року, 0 від 26.02.2008 року є неукладеними внаслідок їх не підписання останнім, так як його воля на укладання була відсутня (ст. 203 ЦК України) не були заявлені в суді першої інстанції.

З огляду на приписи ч 6. ст. 367 ЦПК України в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 ЦК України способи самозахисту мають відповідати змісту права, що порушене, характеру дій, якими воно порушене, а також наслідкам, що спричинені цим порушенням. Способи самозахисту можуть обиратись самою особою, чи встановлюватись договором або актами законодавства.

Право на захист особа здійснює на свій розсуд (ч.1 ст. 20 ЦК України).

Таким чином, рішення суду в оскаржуваній частині ОСОБА_2 обгрунтовані доводами, які не були предметом розгляду справи судом першої інстанції, а тому не можуть бути переглянуті в апеляційному порядку.

Також, судова колегія звертає увагу на надану ОСОБА_2 довідку КП «Капітал Експрес» від 14.12.2021 вих № 01/12/21 та вважає її не належним та допустимим доказом у справі, оскільки, відсутні докази того, що ОСОБА_2 перебував в трудових відносинах з КП «Капітал Експрес». Відсутні докази того, що КП «Капітал Експрес» було зареєстровано як юридичну особу, як на час розгляду справи в Московському районному суді так і на час видачі довідки 14.12.2021 р.

Тож, встановити достовірність довідки КП «Капітал Експрес» від 14.12.2021 вих № 01/12/21 є неможливим.

Таким чином, довідка КП «Капітал Експрес» від 14.12.2021 вих № 01/12/21 в силу ст. ст. ст. 76 80 ЦПК України не є допустимим, належним, достовірним та достатнім доказом того, що ОСОБА_2 дійсно, не міг підписати кредитні договори, у зв`язку з його начеб то фізичним перебування на території АРК 26.02.2008 року та 27.05.2008 року .

Щодо посилань апеляційної скарги ОСОБА_2 на неповідомлення його про розгляд справи судова колегія зазначає, що як вбачається з тексту оскаржуваного рішення суду, ОСОБА_2 звернувся з первісним позовом до АТ «УКРСИББАНК» про визнання кредитного договору 0 від 27.05.2008 року недійсним в частині.

За вказаним позовом судом першої інстанції було відкрито судове провадження, в межах якого АТ «УКРСИББАНК» подав зустрічний позов. Отже, ОСОБА_2 як первісний позивач ініціював відкриття судового провадження № 2-581, а відтак знав про розгляд його позовної заяви до АТ «УКРСИББАНК».

В силу ч. 3 ст. 27 ЦПК України (в редакції чинній станом на 06.10.2010 р) особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

ОСОБА_2 не зазначає в апеляційній скарзі, що ним було подано будь - яку заяву про зміну адреси (місця) свого проживання, у зв`язку з виїздом до АРК за трудовим контрактом, що повинен був зробити як позивач за первісним позовом.

Відповідно до тексту судового рішення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не з`явились про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

При цьому, матеріали судового провадження № 2-581 не містять доказів, які б підтверджували б те, що судом не виконувались приписи про виклик сторін в призначені судові засідання згідно ст. 74 ЦПК України (в редакцій чинній станом на час прийняття рішення суду 06.10.2010).

Доводи апеляційних скарги висновків суду не спростовують, на законність оскаржуваних судових рішень не впливають, зводяться до власного тлумачення норм права та переоцінки доказів, яким суд дав належну оцінку.

Підстав для скасування рішення та ухвали суду першої інстанції не вбачається.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Питання щодо перерозподілу судових витрат відповідно до статті 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» не вирішувалося.

Керуючись ст.367, п.1 ч.1 ст.374, ст.375, ст.382, ст.384 ЦПК України, апеляційній суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 17 грудня 2010 року залишити без змін.

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укрсиббанк» - залишити без задоволення.

Ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 28 лютого 2024 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 03 жовтня 2024 року.

Головуючий О. Ю.Тичкова

Судді О.В.Маміна

Н.П.Пилипчук