Провадження № 2-н/161/2365/24
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.10.2024 суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Мазур Д.Г., вивчивши заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Конякіна 33» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані послуги ЖКГ з боржників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , -

В С Т А Н О В И В:

ОСББ «Конякіна 33» звернулося в суд з заявою про видачу судового наказу про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані послуги ЖКГ з боржників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Суддя, розглянувши заяву та додані до неї матеріали, дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Частиною 1 п. 3 статті 161 ЦПК України встановлено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Відповідно до ч.ч. 4, 7 ст.165 ЦПК України у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника. Суддя з метою визначення підсудності може користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

Відповідно до вимог ч.9 ст. 165 ЦПК України підставою для відмови у видачі судового наказу є отримання судом інформації про неможливість встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи боржника.

У своїй заяві ОСББ «Конякіна 33» вказує, що боржники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 проживають за адресою: АДРЕСА_1

Відповідно до відомостей УДМС України у Волинській області, за адресою: м. Луцьк, вул. Конякіна, 33/5 зареєстрований ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

Також, згідно відомостей УДМС України у Волинській області встановлено, що за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстроване місце проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ..

Враховуючи те, що боржник ОСОБА_2 не зареєстрована за адресою, зазначеною у заяві про видачу судового наказу, та за якою заявник ОСББ «Конякіна 33» просить стягнути заборгованість за житлово-комунальні послуги, а зареєстрований за адресою, що не підпадає під територіальну підсудність Луцького міськрайонного суду Волинської області, суд доходить висновку про відмову у видачі судового наказу відносно боржника ОСОБА_2 .

Відповідно до положень ч. 1 ст. 541 ЦК України, солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

Згідно частин 1, 4 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Виконання солідарного обов`язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором.

Частинами 1, 2 ст. 544 ЦК України встановлено, що боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Якщо один із солідарних боржників не сплатив частку, належну солідарному боржникові, який у повному обсязі виконав солідарний обов`язок, несплачене припадає на кожного з решти солідарних боржників у рівній частці.

Виходячи з аналізу наведених норм, враховуючи неподільність предмета зобов`язання при солідарному стягненні, право регресної вимоги у солідарних боржників, суд вважає, що у випадку наявності підстав для відмови у видачі судового наказу відносно одного з солідарних боржників, відсутні підстави для видачі наказу відносно другого боржника, оскільки таким шляхом суд змінює порядок стягнення, визначений заявником при подачі заяви, що є недопустимим в наказному провадженні.

Частиною 3 статті 165 ЦПК України визначено, що в разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Враховуючи, що вимоги про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 , не підлягають до задоволення, а стягувачем ставиться питання про солідарне стягнення заборгованості з боржників, у видачі судового наказу слід відмовити.

Одночасно заявнику слід роз`яснити, що відповідно до ст.166 ЦПК України у випадку відмови у видачі судового наказу заявник має право звернутися з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків, або звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Відповідно до ст.164 ч.2 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст.ст.160,161,163, 165,166 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Конякіна 33» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані послуги ЖКГ з боржників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Дата складення повного тексту ухвали 04 жовтня 2024.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Д.Г. Мазур