ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер справи: 954/147/23
Номер провадження: 22-ц/819/216/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2024 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Приходько Л. А.,

суддів: Базіль Л. В.,

Бездрабко В. О.,

секретар Олійник К. О.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Нововоронцовська селищна рада Бериславського району Херсонської області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Бурлай Дмитра Валерійовича подану від мені ОСОБА_1 на рішення Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 27 березня 2024 року ухвалене під головуванням судді Гончаренка О.В.,

встановив:

У липні 2023 року ОСОБА_1 від імені якої діє адвокат Бурлай Д.В. звернулась до суду з позовом до Нововоронцовської селищної ради Херсонської області про визнання права власності в порядку спадкування.

В обґрунтування позовних вимог вказувала на те, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловіка, ОСОБА_2 , відкрилась спадщина, яка була нею прийнята. На частину спадкового майна нею отримані свідоцтва про право на спадщину за законом.

Крім майна, на яке оформлено право на спадщину, до складу спадкової маси увійшли:

житловий будинок з будівлями та спорудами, розташований за адресом АДРЕСА_1 , що відповідно до запису у погосподарській книзі належить на праві власності померлому;

житловий будинок з будівлями та спорудами, розташований за адресом АДРЕСА_2 . Будинок за адресою: АДРЕСА_2 , який належав матері померлого - ОСОБА_3 померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадщина після смерті якої прийнята ОСОБА_2 але за життя останнього не оформлена.

У видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане нерухоме майно позивачу відмовлено з підстав відсутності правовстановлюючих документів право власності на спірне майно.

Вказуючи на неможливість оформлення правовстановлюючих документів в позасудовому порядку у зв`язку зі смертю власників нерухомого майна, просила суд визнати за нею право власності на житловий будинок з будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 та право власності на житловий будинок з будівлями та спорудами, по АДРЕСА_2 .

Рішенням Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 27 березня 2024 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_2 - в порядку спадкування після смерті чоловіка ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Задовольняючи позовні вимоги в частині визнання права власності на житловий будинок з будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_2 суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 , належав зазначений вище житловий будинок, який він успадкував після смерті матері ОСОБА_3 .

Відмовляючи у задоволені решти позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що з наданих суду документів не вбачається можливим встановити підстави і законність володіння спадкодавцем спірним будинком, а отже вказаний будинок не є об`єктом права особистої приватної власності, в результаті чого спадкодавець, а саме: ОСОБА_2 , не набув відносно такого майна права приватної власності, що унеможливлює спадкування відповідного права власності спадкоємцем, оскільки не можливо спадкувати те, чого не існує.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Бурлай Д.В., посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволені позовних вимог скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з будівлями та спорудами, розташований по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після стерті ОСОБА_4 померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В іншій частині рішення суду не оскаржено.

Правом на подання відзиву представник відповідача не скористався.

В судове засідання учасники справи, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи не з`явилися.

Від представника ОСОБА_1 , адвоката Бурлай Д.В. надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Від представника Нововоронцовської селищної ради, ОСОБА_5 , надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника відповідача.

У письмових поясненнях, направлених на адресу апеляційного суду, представник Нововоронцовської селищної ради Солянко А.О. вказував на те, що згідно погосподарської книги за 1991-1995 роки будинок за адресою АДРЕСА_1 не значився. У книгах 1996 року з`явився запис що власником цього будинку є ОСОБА_2 , дані про рік забудови відсутні. У погосподарській книзі за 2016-2020 роки вказаний рік побудови 1988. Вказане свідчить про те, що спірний будинок почав будуватися у 1988 році та введений в експлуатацію у 1996 році, але запис про це здійснена спеціалістом у 2016-2020 роках. Посилаючись на викладене просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідно до статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Отже, зі змісту вказаної норми права вбачається, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. З врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.

З огляду на вказане та враховуючи передбачені чинним процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, обізнаність учасників справи про дату, час та місце розгляду справи, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, подані представниками учасників справи заяви про розгляд справи за їх відсутності, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи.

Відповідно до частини першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, у визначених цивільно-процесуальним законом межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що 24 вересня 1988 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 виданому 24 вересня 1983 року Осокорівською сільською радою Нововоронцовського району Херсонської області.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 , актовий запис № 1014.

Згідно витягу про реєстрацію у спадковому реєстрі 20 січня 2017 року Нововоронцовською державною нотаріальною конторою зареєстрована спадкова справа №20/2017, спадкодавець ОСОБА_2 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З інформації наданої Нововоронцовською державною нотаріальною конторою від 01 серпня 2023 року № 327/01-16 вбачається, що за даними наявними у спадковій справі після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємцем за законом є ОСОБА_1

31 липня 2017 року державним нотаріусом Нововоронцовської державної нотаріальної контори Виноградовою Н.М. видано ОСОБА_1 , як спадкоємцю ОСОБА_2 померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 3.4749га на території Осокорівської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області і переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 3.9210га на території Осокорівської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області і переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вказані свідоцтва видані з урахуванням частки, від якої відмовився син спадкодавця ОСОБА_6 .

У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 приватним нотаріусом Виноградовою Н.М. Бериславського нотаріального округу Херсонської області відмовлено у зв`язку з ненаданням правовстановлюючих документів щодо належності вказаного будинку спадкодавцеві та рекомендовано звернутися до суду з питання визнання права власності на вказаний жилий будинок(лист від 09.06.2023 №112/0116).

З довідки Нововоронцовської селищної ради Бериславського району Херсонської області № 408 від 29 вересня 2023 року вбачається, що за погосподарською книгою № 5 за 1991-1995 роки відомості про житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 відсутні.

Спірний житловий будинок зареєстрований у погосподарській книзі з 1996 року, погосподарська книга № 5 за 1996-2000 роки (довідка Нововоронцовської селищної ради Бериславського району Херсонської області № 542408 від 22грудня 2023 року), власником житлового будинку зазначений ОСОБА_2 .

Згідно даних погосподарської книги №5 Осокорівської сільської ради за 1996-2000 роки за домогосподарством по АДРЕСА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_3 закріплена земельна ділянка загальною площею 1.65га, у тому числі під будівлями, для обслуговування житлового будинку і господарських будівель- 0.02га.

З технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , будинок має загальну площу 118,1 кв.м, в тому числі житлову 23,6 кв.м., рік побудови значиться 1990.

У письмових поясненнях представник Нововоронцовської селищної ради Солянко А.О. вказував на те, що згідно погосподарської книги за 1991-1995 роки будинок за адресою АДРЕСА_1 не значився. У книгах 1996 року з`явився запис, що власником цього будинку є ОСОБА_2 , дані про рік забудови відсутні. У погосподарській книзі за 2016-2020 роки вказаний рік побудови 1988. Вказане свідчить про те, що спірний будинок почав будуватися у 1988 році та введений в експлуатацію у 1996 році, але запис про це здійснена спеціалістом у 2016-2020 роках.

Спадкуванням, відповідно до статті 1216 ЦК України, є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Виникнення права власності у спадкодавця регулюється законодавством, що діяло на момент закінчення будівництва будинків, у даному випадку положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України "Про власність", Законом України "Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування", Законом України "Про нотаріат", Інструкції по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженої наказом Міністерства статистики України N 48 від 22 лютого 1995 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженою наказом Міністра юстиції України від 18 червня 1994 року № 18/5, та іншими нормативними актами.

За змістом п.117 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно , яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві якщо до складу спадкового майна входить жилий будинок та інше нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної

ділянки), державний нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого

документа, довідку-характеристику бюро технічної інвентаризації, а

в місцевостях, де інвентаризація не проводилась, - довідку

виконавчого комітету відповідної Ради народних депутатів, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Станом на час введення в експлуатацію спірного будинку (1996 рік) за змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку.

За змістом пункту 6 Інструкції по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженої наказом Міністерства статистики України N 48 від 22 лютого 1995 року сільські Ради один раз в п`ять років провадять закладку погосподарських книг та алфавітних книг господарств станом на 1 січня. Закладка погосподарських книг провадиться шляхом суцільного обходу дворів та опитування населення в період з 1 по 15 січня. Перевірка та уточнення записів провадиться станом на 1 січня з 1 по 15 січня.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність 19 січня 1996 року, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах, на час внесення запису у погосподарську книгу щодо спірного будинку, визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Відмовляючи у задоволені позову суд першої інстанції на зазначені вище вимоги закону та обставини справи уваги не звернув та дійшов помилково висновку щодо відсутності підстав для задоволення цих позовних вимог, оскільки наявні в матеріалах справи докази, крім записів погосподарської книги щодо спірного будинку, а саме технічний паспорт на будівлі, записи у розділі ІУ погосподарської книги щодо наявного у спадкодавця права користування землею , у тому числі для обслуговування будинку та прибудинкової території, які вписані з земельнокадастрових книг , у своїй сукупності підтверджують право власності спадкодавця на спірний житловий будинок.

Зважаючи на викладене колегія суддів дійшла висновку, що, рішення суду, відповідно до вимог частини першої статті 376 ЦПК України, в частині що оскаржується слід скасувати та ухвали в цій частині нове рішення, яким визнати за позивачем право власності на житловий будинок з будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись статтями 367, 376, 381-384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Бурлай Дмитра Валерійовича подану від імені ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 27 березня 2024 року в частині відмови у визнанні за ОСОБА_1 права власності на житловий будинок з будівлями та спорудами розташований за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 скасувати, ухвалити в цій частині нове рішення.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 30 вересня 2024 року

Головуючий Л. А. Приходько

Судді: Л. В. Базіль

В. О. Бездрабко