19.09.2024 Справа № 756/4057/24
Унікальний № 756/4057/24
Провадження № 2/756/2646/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

19 вересня 2024 року м. Київ

Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Белоконної І.В.,

за участі секретаря - Харук М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановив:

позивач через свого представника звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у загальній сумі 92 452,46 грн, а також судового збору у розмірі 3 028,00 грн та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 17 000,00 грн.

У обґрунтуванні позову позивач зазначив, що між АТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 (відповідач) було укладено Договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № 630178597 від 25.07.2014, відповідно до умов якого АТ «Альфа-Банк» надало відповідачу кредитні кошти з лімітом у розмірі 75 000,00 грн строком до 25.07.2016 зі сплатою 36% річних.

17 травня 2021 року між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК «Флексіс» було укладено Договір факторингу № 2, відповідно умов якого АТ «Альфа-Банк» відступило ТОВ «ФК «Флексіс» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за Договором про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № 630178597 від 25.07.2014, що укладений між АТ «Альфа-Банк» та позичальником ОСОБА_1

18 травня 2021 між ТОВ «ФК «Флексіс» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 18-05/21, відповідно умов якого ТОВ «ФК «Флексіс» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за Договором про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № 630178597 від 25.07.2014, що укладений між АТ «Альфа-Банк» та позичальником ОСОБА_1 .

У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право грошової вимоги до позичальника ОСОБА_1 - позивачу ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до Договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023, в тому числі за Договором про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № 630178597 від 25.07.2014, що укладений між АТ «Альфа-Банк» та позичальником ОСОБА_1 .

Відповідач не належним чином виконував свої зобов`язання за вищевказаним кредитним договором, внаслідок чого перед позивачем станом на 08.03.2024 у нього існує заборгованість в сумі 92 452,46 грн, з яких: 68 553,29 грн - заборгованість по тілу кредиту; 9 871,67 грн - заборгованість по процентам; 766,29 грн - 3% річних; 3 637,39 грн - інфляційні втрати.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 05 квітня 2024 року по даній справі відкрито спрощене позовне провадження.

У судове засідання представник позивача не з`явився, про час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, в якій також зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. 03 червня 2024 року відповідач ОСОБА_1 подав до суду електронне клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи, однак у подальшому в судові засідання не з`являвся та не підтримав вказане клопотання, у той час як його явка визнавалася обов`язковою, а повідомлявся останній належним чином.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 та ч. 1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Дослідивши письмові докази по справі, суд доходить до висновку, що позов необхідно задовольнити з огляду на таке.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Між АТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 (відповідач) було укладено Договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № 630178597 від 25.07.2014, відповідно до умов якого АТ «Альфа-Банк» надало відповідачу кредитні кошти з лімітом у розмірі 75 000,00 грн строком до 25.07.2016 зі сплатою 36% річних.

17 травня 2021 року між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК «Флексіс» було укладено Договір факторингу № 2, відповідно умов якого АТ «Альфа-Банк» відступило ТОВ «ФК «Флексіс» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за Договором про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № 630178597 від 25.07.2014, що укладений між АТ «Альфа-Банк» та позичальником ОСОБА_1

18 травня 2021 між ТОВ «ФК «Флексіс» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 18-05/21, відповідно умов якого ТОВ «ФК «Флексіс» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за Договором про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № 630178597 від 25.07.2014, що укладений між АТ «Альфа-Банк» та позичальником ОСОБА_1 .

У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право грошової вимоги до позичальника ОСОБА_1 - позивачу ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до Договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023, в тому числі за Договором про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № 630178597 від 25.07.2014, що укладений між АТ «Альфа-Банк» та позичальником ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Судом було встановлено, що відповідач не належним чином виконував свої зобов`язання за Договором про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № 630178597 від 25.07.2014, внаслідок чого перед позивачем за вказаним договором станом на 08.03.2024 у нього існує заборгованість в сумі 92 452,46 грн, з яких: 68 553,29 грн - заборгованість по тілу кредиту; 9 871,67 грн - заборгованість по процентам; 766,29 грн - 3% річних; 3 637,39 грн - інфляційні втрати.

Проаналізувавши позовні вимоги, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд убачає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача вказану вище заборгованість.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України, суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 3 028,00 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

На думку суду, розмір заявлених витрат на професійну правничу допомогу у сумі 17 000,00 грн є завищеним, не співмірним зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг, ціною позову та значенням справи для сторони.

Слід також зазначити, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Дана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 02.07.2020 у справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19), у додатковій постанові Верховного Суду від 30.09.2020 у справі № 201/14495/16-ц (провадження № 61-22962св19).

Аналогічні критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У зв`язку з чим, враховуючи співмірність витрат на професійну правничу допомогу зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг, ціною позову та значенням справи для сторони, суд уважає правильним та доцільним стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000,00 грн.

Враховуючи вищенаведене, ст. 526, 546, 549, 612, 625, 1050, 1054 ЦК України, ст. 61 Конституції України та керуючись ст. 9-14, 19, 23, 27, 133, 141, 280, 281 ЦПК України, суд, -,

вирішив:

Позов - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (; юридична адреса: м. Київ, вул. Мечнікова, 3, офіс 306) заборгованість за Договором про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № 630178597 від 25.07.2014 у сумі 92 452 (дев`яносто дві тисячі чотириста п`ятдесят дві) гривні 46 копійок, судовий збір у розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000 (чотири тисячі) гривень 00 копійок.

У інші частині судових витрат - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: І.В. Белоконна