Ухвала

26 липня 2024 року

м. Київ

справа № 201/4929/23

провадження № 61-3911ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Карпенко С. О. (судді-доповідача), Сердюка В. В., Фаловської І. М., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Дніпровського апеляційного суду від 27 лютого 2024 року у справі за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Маспо-В» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

14 березня 2024 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подали до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Дніпровського апеляційного суду від 27 лютого 2024 року.

Ухвалою Верховного Суду від 8 квітня 2024 року касаційну скаргу залишено без руху та надано заявникам десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення зазначених у ній недоліків.

Ухвалою Верховного Суду від 28 червня 2024 року продовжено ОСОБА_1

та ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 ,встановлений судом процесуальний строк для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених в ухвалі Верховного Суду від 8 квітня 2024 року, на три дні з дня вручення копії цієї ухвали.

Вказані в ухвалахнедоліки у встановлений судом строк усунено.

Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу

(далі - ЦПК) України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно

до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті,

є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного

у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції

в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодопитання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження постанови Дніпровського апеляційного суду

від 27 лютого 2024 року заявники вказують неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, а також застосування судом апеляційної інстанції норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 15 липня 2019 року у справі № 235/499/17,

від 25 березня 2020 року у справі № 646/5062/17, від 20 травня 2020 року у справі

№ 754/4355/17, від 27 травня 2020 року у справі № 2-18/11, від 23 грудня

2020 року у справі № 757/28231/13-ц, від 6 липня 2022 року у справі № 910/6210/20,

від 30 березня 2023 року у справі № 905/2307/21 (905/496/22) (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

На обґрунтування підстав касаційного оскарження за пунктом 1 частини третьої статті 411 ЦПК України заявники вказують, що суд апеляційної інстанції не дослідив зібрані в справі докази, що є підставою для відкриття касаційного провадження

за пунктом 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах

з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно

до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Вбачається, що між сторонами виник спір щодо сплати заборгованості за спожиті комунальні послуги у розмірі 73 891,09 грн, штрафу в розмірі 51 700,00 грн, пені

в розмірі 6 071,21 грн, а всього - 131 662,30 грн.

Ціна позову в цій справі складає 131 662,30 грн, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб на день звернення

з касаційною скаргою (757 000,00 грн).

Отже, касаційна скарга ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подана на судове рішення у справі незначної складності, яке відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягає касаційному оскарженню.

Однак, у касаційній скарзі заявники посилаються на те, що ця справа має виняткове значення для ОСОБА_1 , яка є відповідачем у справі та подає касаційну скаргу.

Доводи касаційної скарги свідчать про наявність виняткового випадку для касаційного оскарження, передбаченого підпунктом «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Касаційна скарга подана у визначений законодавством строк та оформлена відповідно до вимог статті 392 ЦПК України, зокрема містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

З огляду на викладене, касаційний суд доходить висновку про відкриття касаційного провадження та витребування матеріалів справи.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Дніпровського апеляційного суду від 27 лютого 2024 року.

Витребувати з Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська матеріали цивільної справи № 201/4929/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Маспо-В» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Роз`яснити учасникам справи право подати до суду касаційної інстанції

з додержанням вимог статті 395 ЦПК України відзив на касаційну скаргу в письмовій формі протягом десяти днів з дня вручення ухвали про відкриття касаційного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. О. Карпенко

В. В. Сердюк

І. М. Фаловська