Справа № 344/5935/24
Провадження № 22-ц/4808/1422/24
Головуючий у 1 інстанції Бабій О. М.
Суддя-доповідач Барков В.М.
У Х В А Л А

04 жовтня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача: Баркова В. М.,

суддів: Девляшевського В. А., Мальцевої Є. Є.,

ознайомившись із апеляційною скаргою Міністерства оборони України на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29 серпня 2024 року, у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Міністерство оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без шлюбу,

в с т а н о в и в:

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 29 серпня 2024 року заяву ОСОБА_1 задоволено.

Встановлено факт, що ОСОБА_1 , та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу з квітня 2014 року по день смерті ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_4 шляхом формування документа у системі «Електронний суд» подав апеляційну скаргу на вказане рішення.

Подана апеляційна скарга не може бути прийнята до провадження судом апеляційної інстанції, виходячи з наступного.

Згідно із частиною третьою статті 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно із частиною першою статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Частиною четвертою статті 62 ЦПК України передбачено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

У пунктах 18, 25 ухвали Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2022 року у справі № 303/4297/20 (провадження № 14-105цс21), вказано, що «починаючи з 29 грудня 2019 року, самопредставництво юридичної особи допускає можливість вчинення у суді процесуальних дій від її імені не тільки керівником або членом виконавчого органу, але й будь-якою іншою особою, уповноваженою на такі дії за законом, статутом, положенням або трудовим договором (контрактом). Тому можливість участі у справі за правилами самопредставництва юридичної особи того, хто не є її керівником або членом її виконавчого органу, слід підтверджувати або приписом відповідного закону, або приписом статуту чи положення цієї особи, або умовами трудового договору (контракту), зокрема посадовою інструкцією (у разі, якщо такого договору у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника). Якщо інше не передбачено саме цими документами, уповноважений діяти у суді за правилами самопредставництва юридичної особи, має всі права відповідного учасника справи. Зазначене не виключає можливості додаткового подання до суду довіреності юридичної особи, проте самостійно вона не підтверджує повноваження діяти за правилами самопредставництва ».

Отже, з 29 грудня 2019 року самопредставництво юридичної особи, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування (в адміністративному судочинстві - також суб`єкта владних повноважень, який не є юридичною особою) у цивільному, господарському й адміністративному судочинствах можуть здійснювати будь-які фізичні особи, уповноважені на це саме відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту). У разі, якщо такого договору (контракту) у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника (наприклад, є посилання на посадову інструкцію), то поряд із підтвердженням наявності трудових відносин, такий працівник подає відповідний документ юридичної особи (зокрема, посадову інструкцію), у якому визначений його обов`язок представляти інтереси цієї особи в суді (діяти за правилами її самопредставництва), а за наявності - також обмеження відповідних повноважень.

Відповідно до правової позиції КЦС ВС викладеної в ухвалі від 30 вересня 2024 року у справі № 757/35972/23, провадження № 61-12975ск24, наявність або відсутність у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - ЄДР) даних про такого працівника, який поряд із керівником має право вчиняти дії від імені юридичної особи, не впливає на обов`язок останньої підтвердити повноваження цього працівника діяти у судовому процесі на підставі закону, статуту, положення, трудового договору (контракту), зокрема обсяг цих повноважень.

Апеляційна скарга Міноборони України, сформована у системі «Електронний суд» та підписана ОСОБА_4 на підтвердження повноважень якого додано витяги із ЄДР від 27 вересня 2023 року та 11 січня 2024 року, довіреності від 07 листопада 2023 року та 20 серпня 2024 року.

Разом з тим, заявником до апеляційної скарги не додано визначених частиною четвертою статті 58 ЦПК України документів (зокрема, статуту, положення, трудового договору (контракту), посадової інструкції тощо), які можуть підтвердити повноваження ОСОБА_4 діяти від імені Міноборони України, а тому апеляційна скарга вважається такою, що підписана неповноважною особою.

Згідно із частиною 3 статті 356 ЦПК України апеляційна скарга підписується особою, яка її подає, або представником такої особи.

Відповідно до пункту 1 частини 5 статті 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо апеляційна скарга подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Про повернення апеляційної скарги постановляється ухвала.

Ураховуючи викладене, оскільки до апеляційної скарги, яка була подана та підписана ОСОБА_4 , не додано документів, що посвідчують його право представляти Міноборони України у порядку самопредставництва, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути прийнята апеляційним судом до розгляду та не може бути вирішено питання про відкриття апеляційного провадження, відповідно вона підлягає поверненню заявникові на підставі пункту 1 частини 5 статті 357 ЦПК України.

Повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення (частина сьома статті 185 ЦПК України).

Керуючись статтями 356, 357 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України, на рішення Івано-Франківського міського суду від 29 серпня 2024 року, визнати неподаною та повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Судді: В. М. Барков

В. А. Девляшевський

Є. Є. Мальцева