Житомирський апеляційний суд
Справа №278/1366/24 Головуючий у 1-й інст. Дубовік О. М.
Категорія 39 Доповідач Борисюк Р. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2024 року

Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Борисюка Р.М.,

суддів Павицької Т.М., Трояновської Г.С.,

розглянувши у письмовому провадженні у місті Житомирі цивільну справу № 278/1366/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 11 червня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Дубовік О.М. у місті Житомир,

в с т а н о в и в :

У березні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (надалі Товариство, ТОВ «Бізнес Позика», позивач) звернулось з даним позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за Договором про надання кредиту № 457559-КС-005 від 10 травня 2023 року, що становить 266 400,42 грн та складається із:

- суми прострочених платежів по тілу кредиту - 71 589,30 грн;

- суми прострочених платежів по процентах - 189 320,52 грн;

- суми прострочених платежів за комісією - 5 490,60 грн.

Позов мотивувався тим, що 10 травня 2023 року між Товариством та ОСОБА_1 укладено Договір №457559-КС-005 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».

Відповідно до пункту 1 договору кредиту, ТОВ «Бізнес Позика» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 75 000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та правилами про надання грошових коштів у кредит.

Згідно з умовами договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 1,15012667 процентів за кожен день користування. Товариство свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 75 000,00 грн шляхом перерахування на її банківську картку № НОМЕР_1 .

Товариство зазначає, що відповідно до розрахунку заборгованості за Договором кредиту, відповідач на виконання умов договору здійснила часткову оплату на загальну суму 32 182, 40 грн. Оскільки ОСОБА_1 належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, у неї станом на 12 лютого 2024 року утворилась заборгованість у розмірі 266 400, 42 грн, що складається із: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 71 589,30 грн; суми прострочених платежів по процентах - 189 320,52 грн; суми прострочених платежів за комісією - 5 490,60 грн.

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області позов задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес Позика» заборгованість за договором кредиту у сумі 107 079, 90 грн, яка складається із: 71 589,30 грн - сума прострочених платежів по тілу кредиту, 30 000 грн - сума прострочених платежів по процентам, 5490,60 грн - прострочені платежі за комісією. Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись із рішенням в частині відмови у задоволенні вимог про стягнення заборгованості за нарахованими та несплаченими (простроченими) процентами за користування кредитом в розмірі 159 320,52 грн, ТОВ «Бізнес Позика» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність, необґрунтованість та неврахування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду в цій частині скасувати та ухвалити нове про задоволення вказаних вимог.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Обов`язок сплати процентів по кредиту, порядок їх нарахування, фіксований розмір передбачені умовами Договору № 457559-КС-005. Звертає увагу на те, що сума заборгованості по процентам у розмірі 110 252,38 грн підтверджена належними та достатніми доказами, зокрема розрахунком заборгованості.

Вважає, що суд першої інстанції необґрунтовано та безпідставно зробив висновок, що стягненню за процентами підлягає лише сума 30 000,00 грн.

Крім того, судом не було досліджено, що обов`язок сплати процентів по кредиту, порядок нарахування процентів та їх фіксований розмір передбачені пунктами 2.4, 3.2, 3.2.2 договору № 457559-КС-005 про надання кредиту. Зазначає, що проценти за користування кредитом, починаючи з 10 травня 2023 року нараховувались на залишок кредиту в порядку та в розмірі визначеному умовами пунктів 2.4, 3.2, 3.2.2 договору.

Також судом першої інстанції не було належним чином досліджено умови договору № 457559-КС-005 про надання кредиту. Зазначає, що ОСОБА_1 не виконувала встановлений графік погашення заборгованості належним чином, унаслідок чого починаючи з восьмого дня прострочення першого планового платежу почалось нарахування процентів за Стандартною ставкою - 2,00000000%, а саме з 29 червня 2023 року по 25 жовтня 2023 року включно і після 25 жовтня 2023 року не нараховувались.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Згідно частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду.

Відповідно до частина 13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України (частина 1 статті 368 ЦПК України).

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи наведене, розгляд справи здійснюється без повідомлення учасників справи.

Згідно з частини 5 статті 268, статті 381 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах статті 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Установлено, що відповідно до договору № 457559-КС-005 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) від 10 травня 2023 року ТОВ «Бізнес Позика» (кредитодавець) та ОСОБА_1 (позичальник) уклали цей договір про надання кредиту з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» (а.с.23-27).

Вказаний договір укладений через особистий кабінет позичальника на сайті кредитодавця, що підтверджується візуальною формою послідовності дій щодо укладення електронного договору про надання кредиту та паперовими копіями з текстів пропозиції (оферти) укласти договір, прийняття (акцепту) пропозиції (оферти) укласти договір та договору № 457559-КС-005 про надання кредиту (споживчий кредит. Електронна форма) від 10 травня 2023 року, а також паспорта споживчого кредиту, яким проінформовано позичальника про його умови, що підписані відповідачем електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора (а.с.11-12, 13-17, 18-22).

Позивачем долучено візуальну форму послідовності дій клієнта ОСОБА_1 щодо укладення електронного договору про надання кредиту № 457559-КС-005 від 10 травня 2023 року в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства на сайті www.my.tpozyka.com, згідно з якою ОСОБА_1 використовуючи номер телефона ідентифікувався в ІТС та здійснила вхід в особистий кабінет (а.с.33-34).

Товариство перевірило статус клієнта. ОСОБА_1 надала всю необхідну інформацію для формування Товариством належної пропозиції, натомість Товариство надало клієнту в особистому кабінеті паспорт споживчого кредиту для ознайомлення та підписання. Клієнт ознайомився та підписав паспорт споживчого кредиту одноразовим ідентифікатором НОМЕР_2 (а.с.12 зворот).

Кредитор сформував шаблон оферти, яку розмістив позичальнику в ІТС. Клієнт ознайомився з офертою та прийняв її умови, шляхом надсилання товариству акцепту та підписання договору одноразовим ідентифікатором НОМЕР_6 (а.с.17).

Після укладення договору Товариство направило клієнту підтвердження вчинення електронного правочину у формі електронного документа, а також відправило йому документи на електронну пошту. Підписаний договір та Правила кредитування відображено в особистому кабінеті клієнта.

На підтвердження здійснення вищевказаних послідовностей, позивач долучив до матеріалів позову паспорт споживчого кредиту, в якому зазначено, що ОСОБА_1 10 травня 2023 року ознайомлено з інформацією про умови кредитування та орієнтовану загальну вартість кредиту, що були надані, виходячи з обраних нею умов кредитування, а також, які наслідки можуть настати в разі невиконання ним своїх зобов`язань щодо повернення кредиту, зокрема застосування стандартної процентної ставки, а також умови пропозиції (оферти) та прийняття (акцепту) пропозиції укласти договір № 457559-КС-005 про надання кредиту (а.с.11-12, 13-17, 18-22).

Як вбачається із матеріалів справи, до укладення договору відповідачка самостійно ознайомилась з інформацією про умови кредитування, розміщеній на сайті позивача за посиланням: https://tpozyka.com/, після чого заповнила заявку, тим самим зареєструвалася і створила Особистий кабінет.

Під час реєстрації та вході в Особистий кабінет позичальника при укладенні договору відповідачкою було використано фінансовий номер телефону НОМЕР_3 та електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується візуальною формою послідовності дій щодо укладення електронного договору та даними договору.

Таким чином, кредитний договір був підписаний ОСОБА_1 10 травня 2023 року шляхом введення одноразового ідентифікатора НОМЕР_6 в особистому кабінеті на вебсайті в мережі за посиланням: https://my.tpozyka.com, відправленого відповідачці на її номер телефону НОМЕР_3 . Стороною позичальника вказано у договорі номер електронного платіжного засобу: НОМЕР_4 (а.с.27).

Згідно з умовами договору про надання кредиту кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 75 000,00 грн на засадах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором та Правилами надання споживчих кредитів (п. 2.1.): строк кредиту 24 тижні (п. 2.3.); стандартна процентна ставка - фіксована, в день 2,00000000%, знижена процентна ставка за кредитом в день 1,15012667%, фіксована (п. 2.4.); комісія за надання кредиту 11 250 грн (п. 2.5.); загальний розмір наданого кредиту - 75 000 грн (п. 2.6.); термін дії договору - до 25.10.2023 (п. 2.7.); орієнтована загальна вартість кредиту - 195 000 грн (п. 2.8.); орієнтовна реальна річна процентна ставка - 9168,16% процентів (п. 2.9.); дата повернення кредиту - 23.11.2023 (п. 2.11.).

Протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом нараховується за ставкою вказаною у пункті 2.4. договору на залишок заборгованості по кредиту, наявної на початок календарного дня за період фактичного користування кредитом, в залежності від дотримання позичальником графіку платежів (п. 3.2.).

У договорі відображено графік платежів (п. 3.2.3.).

Згідно з пункту 3.2.1. договору у разі, якщо погашення кредиту здійснюється згідно з погодженим сторонами графіком платежів, що наведений в пункті 3.2.3. та додатку №1 до договору, чи в разі дострокового повернення суми наданого кредиту, то зобов`язання позичальника по сплаті процентів за користування кредитом розраховуються відповідно до зниженої процентної ставки, що вказана в пункті 2.4. договору.

Відповідно до умов пункту 3.2.2. договору сторони домовились, що у разі якщо повернення кредиту не здійснюється згідно з погодженим графіком платежів, що наведений в пункті 3.2.3. та додатку №1 до договору, (за виключенням дострокового повернення кредиту), внаслідок чого виникає прострочка за кредитом, та строк цієї прострочки більше семи календарних днів, то умови про нарахування процентів за користування кредитом за зниженою процентною ставкою втрачають чинність і до відносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, що вказана в пункті 2.4. договору. При цьому, нарахування процентів за стандартною процентною ставкою починається з восьмого календарного дня від дня простроченого платежу, передбаченого графіком платежів, що вказаний в пункті 3.2.3. та додатку №1 до договору, та до закінчення терміну дії договору.

Порядок і умови надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика», дії, що передують його укладенню, визначені у Правилах надання споживчих кредитів, затверджених наказом директора ТОВ «Бізнес Позика» від 27 червня 2022 року, який набрав чинності 28 червня 2022 року (а.с.37- 46).

Відповідно до інформаційних довідок, виданих 01 березня 2024 року ТОВ ФК «Елаєнс», 10 травня 2023 року перераховано трьома платежами кошти в сумі по 25 000,00 грн, а всього 75 000 грн, ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_5 , згідно кредитного договору № 457559-КС-005 від 10 травня 2023 року на платіжну карту НОМЕР_1 , банк картки отримувача - «МоноБанк» (а.с.47-48).

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованість позичальника за кредитним договором № 457559-КС-005 станом на 21 лютого 2024 року становить 266 400,42 грн, що складається із: - заборгованості за тілом кредиту в розмірі 71 589,3 грн, заборгованості за відсотками в розмірі 189 320,52 грн, заборгованості за комісією в розмірі 5490,6 грн (а.с.28-30).

Відповідно до вимог пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами частини 1 статті 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Згідно статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

За приписами частин 1, 3 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Згідно статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 13 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.

Порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем, права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції визначено Законом України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року (надалі - Закон № 675-VIII), який набрав чинності 30 вересня 2015 року.

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону № 675-VIII електронна комерція - це відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно частин 2, 4 статті 8 Закону № 675-VIII покупець (замовник, споживач) товарів, робіт, послуг у сфері електронної комерції, який приймає (акцептує) пропозицію іншої сторони щодо укладення електронного договору, зобов`язаний повідомити про себе інформацію, необхідну для його укладення.

Фізична особа повинна надати інформацію про себе, необхідну для вчинення електронного правочину, створення електронного підпису, ідентифікації в інформаційній системі суб`єкта електронної комерції, шляхом введення (створення) особою спеціального набору електронних даних, а також вчинення інших дій у такій системі.

Відповідно до частини 3 статті 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Згідно частини 6 статті 11 Закону № 675-VIII відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Зі змісту зазначеної норми вбачається, що законом передбачено три різні способи акцепту пропозиції на укладення електронного договору.

Відповідно до частини 8 статті 11 Закону № 675-VIII у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12 статті 11 Закону № 675-VIII).

Згідно статті 12 Закону № 675-VIII якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Частиною 1 статті 3 Закону № 675-VIII визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449св19), електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону України «Про електронну комерцію», є оригіналом такого документа.

Статтею 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», фінансові послуги відповідно до положень цього Закону надаються суб`єктами господарювання на підставі договору. Договір про надання фінансових послуг укладається виключно в письмовій формі: 1) у паперовому вигляді; 2) у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг»; 3) шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги; 4) в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію».

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Статтею 1056-1 ЦК України визначено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору.

Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно частини 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

У частинах 1, 3 статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Отже, між сторонами вказаних договорів (позики та кредитних договорів) було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договорів, які оформлені ними в електронній формі з використанням електронних підписів.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, що передбачено ЦК України.

Відповідно до положень статей 526, 530, 610 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписами частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Укладення кредитних договорів онлайн знаходиться в рамках правового поля України. Сторони електронних правочинів відповідають за невиконання своїх зобов`язань у порядку визначеному законодавством України або укладеним договором. Повернення позики за електронним договором є обов`язковим.

Згідно статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Задовольняючи частково позов та стягуючи з відповідачки на користь позивача 107 079,9 грн заборгованості за кредитним договором, що складається із 71 589,3 грн заборгованості за тілом кредиту, 30 000,00 грн заборгованості за відсотками, 5490,6 грн заборгованості за комісією, суд першої інстанції виходив з того, що заявлена позивачем до стягнення заборгованість за нарахованими процентами у розмірі 189 320,52 грн не є співрозмірною сумі кредиту у 75000 грн, суперечать принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника як споживача послуг кредитної установи, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості) у разі невиконання ним зобов`язань за кредитним договором, тому суд зменшив розмір відсотків до розміру заборгованості за кредитом, а саме до 30 000,00 грн.

Колегія суддів не може погодитися з висновками суду першої інстанції, що за правочином кредитування нарахування відсотків повинно здійснюватися виходячи з розміру погодженої сторонами фіксованої процентної ставки у 1,15012667 % за кожен день користування кредитом, ураховуючи таке.

ТОВ «Бізнес Позика», заявляючи позов про стягнення кредитної заборгованості, просило у тому числі, крім заборгованості за неповернутим кредитом, стягнути складову його повної вартості, зокрема й заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом.

Судом встановлено, що позивач зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а відповідачка, всупереч викладеним у кредитному договорі умовам, в установлені терміни не повернула належні до сплати грошові суми, за користування кредитом, тим самим порушила встановлений графік обов`язкових платежів.

Суд першої інстанції, правильно встановивши обставини укладення договору та визначившись з характером спірних правовідносин, дійшов обґрунтованого висновку про доведеність позивачем як факту укладання договору, так і отримання позичальником грошових коштів на погоджених ним умовах фінансового кредиту та невиконання останнім свого обов`язку зі своєчасного повернення кредитних коштів.

Разом з тим, місцевий суд не звернув увагу, що відповідно до умов укладеного договору сторони домовились, що у разі якщо повернення кредиту не здійснюється згідно з погодженим графіком платежів, внаслідок чого виникає прострочка за кредитом більше семи календарних днів, то умови про нарахування процентів за користування кредитом за зниженою процентною ставкою (в день 1,15012667%) втрачають чинність і до відносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за стандартною процентною ставкою (в день 2,00000000%). При цьому, нарахування процентів за стандартною процентною ставкою починається з восьмого календарного дня від дня простроченого платежу, передбаченого графіком платежів, та до закінчення терміну дії договору.

Включення до тексту кредитного договору умов про сплату відповідачем процентів за користування кредитом, а також нарахування позивачем цих процентів та витребування їх від відповідача, в тому числі і за ставкою як зниженою так і стандартною, є законним та обґрунтованим, оскільки базується на чинних нормах спеціального законодавства України.

Неправильне тлумачення судом першої інстанції умов кредитного договору призвело до необґрунтованої відмови у стягненні в повному обсязі нарахованих процентів за користування кредитом.

Як убачається з матеріалів справи, позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення процентів за користування кредитом, які нараховані у межах строку дії договору, який був установлений умовами договору та закінчувався 25 жовтня 2023 року, у зв`язку з його невиконанням належним чином, внаслідок чого починаючи з восьмого дня прострочення першого планового платежу почалося нарахування процентів за стандартною ставкою - 2,00000000%, а саме з 29 червня 2023 року по 25 жовтня 2023 року включно і після 25 жовтня 2023 року такі проценти не нараховувались (не збільшувались).

Таким чином, проценти за користування кредитом у загальній сумі 189 320,52 грн включають в себе нараховані за зниженою процентною ставкою 1,15012667% та нараховані за стандартною процентною ставкою 2,00000000%.

За змістом частин 1, 3 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оскільки, наданий позивачем розрахунок заборгованості по кредитному договору повністю відповідає умовам договору та вимогам законодавства, відповідачем не було належним чином виконано умови кредитного договору та не спростовано будь-якими доказами правильність розрахунку заборгованості за кредитним договором, колегія суддів вважає, що заборгованість за процентами за користування кредитом підлягає стягненню в розмірі 189 320,52 грн.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про часткове стягнення процентів за користування кредитом в розмірі 30 000,00 грн, на зазначене уваги не звернув, дійшов помилкового висновку про часткове задоволення позову, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги є обґрунтованими.

Згідно частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За приписами статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до частин 1, 4 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів апеляційного суду дійшла переконання, що висновки суду першої інстанції в частині визначення розміру заборгованості за процентами за кредитним договором №457559-КС-005 від 10 травня 2023 року зроблені без належного з`ясування дійсних обставин справи, дослідження та оцінки наданих сторонами доказів, що є підставою для скасування рішення у цій частині та ухвалення нового рішення про стягнення заборгованості за відсотками у розмірі 189 320,52 грн.

Відповідно до положень частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 13 даної статті передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З огляду на викладене, виходячи із принципу пропорційності відшкодування судового збору до задоволених вимог також підлягає зміні судове рішення і в частині розміру стягнутого судового збору.

Зокрема з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес Позика» підлягає стягненню за подання позовної заяви 3196,8 грн судового збору.

Згідно із частиною 1 статті 382 ЦПК України, суд апеляційної інстанції у постанові, зокрема вирішує питання щодо розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

У зв`язку із задоволенням апеляційної скарги із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес Позика» підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 2877,13 грн.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» задовольнити.

Рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 11 червня 2024 року в частині стягнення заборгованості за процентами за кредитним договором № 457559-КС-005 від 10 травня 2023 року скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, а рішення в частині розподілу судових витрат - змінити.

Позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за процентами задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» заборгованість за простроченими платежами по процентах станом на 12 лютого 2024 року за договором про надання кредиту № 457559-КС-005 від 10 травня 2023 рокув розмірі 189 320,52 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» судовий збір в розмірі 3196,8 грн за подання позову.

Рішення суду першої інстанції в частині стягнення суми прострочених платежів по тілу кредиту та комісії залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» судовий збір в розмірі 2877,13 грн за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді