КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/824/1411/2024 Доповідач - Кулікова С.В.
У Х В А ЛА

м. Київ Справа № 761/19584/23

25 вересня 2024 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кулікової С.В.

суддів - Музичко С.Г.

- Болотова Є.В.

при секретарі - Кіпрік Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Ярошенко Олесі Миколаївни про ухвалення додаткового рішення у цивільний справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім`ї Печерської районної в м. Києві державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні з онуками та встановлення способів участі у вихованні онуків,-

в с т а н о в и в:

У червні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім`ї Печерської районної в м. Києві державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні з онуками та встановлення способів участі у вихованні онуків.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 01 березня 2024 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім`ї Печерської районної в м. Києві державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні з онуками та встановлення способів участі у вихованні онуків - задоволено частково.

Постановою Київського апеляційного суду від 28 серпня 2024 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Істоміної В.Л. - залишено без задоволення. Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 01 березня 2024 року - залишено без змін.

10 вересня 2024 року представник ОСОБА_1 адвокат Ярошенко О.М. через систему «Електронний суд» подала заяву про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат.

Заява обґрунтована тим, що у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 поніс витрати на професійну правничу допомогу у сумі 22 000,00 грн, які заявник просить відшкодувати за рахунок відповідача.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Ярошенко О.М. підтримала доводи заяви та просила її задовольнити.

Представник ОСОБА_2 адвокат Істоміна В.Л. просила залишити заяву про ухвалення додаткового рішення без задоволення.

Апеляційний суд вважає, що заяву про ухвалення додаткового рішення слід залишити без розгляду з таких підстав.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

У статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

У частині восьмій статті 141 ЦПК України зазначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу (стаття 246 ЦПК України).

Отже, для відшкодування витрат на професійну правову допомогу, учасник справи зобов`язаний надати суду докази понесення таких витрат до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву та подала попередній розрахунок таких витрат.

Водночас суд, вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, зобов`язаний врахувати подані стороною у строк, визначений частиною восьмою статті 141 ЦПК України, докази, надати їм належну оцінку і лише після цього прийняти відповідне судове рішення з цього питання.

З огляду на зміст частини восьмої статті 141 ЦПК України, сторона може подати докази на підтвердження розміру витрат, які вона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, у тому числі і після судових дебатів, але виключно за сукупності двох умов: по-перше, ці докази повинні бути подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, і по-друге, сторона зробила відповідну заяву про розподіл судових витрат до закінчення судових дебатів.

Встановлено, що звертаючись до Київського апеляційного суду із апеляційною скаргою, представник позивача попередньо не заявляла клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу.

28 серпня 2024 року Київським апеляційним судом було прийнято постанову у справі, відповідно до якої апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Істоміної В.Л. - залишено без задоволення.

Таким чином, з урахуванням частини восьмої статті 141 ЦПК України, докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу заявник мав подати до суду до 02 вересня 2024 року включно.

10 вересня 2024 року у системі «Електронний суд» сформовано від представника позивача заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення понесених витрат на професійну правничу допомогу, в якій вона просить визнати причини пропуску строку на подання доказів щодо розміру понесених витрат на правничу допомогу поважними, поновити його та стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 22 000, 00 грн. До заяви додано, зокрема, копії:

- договору № 0524-02 про надання правової допомоги від 30 травня 2024 року;

- актів надання послуг від 03 вересня 2024 року, відповідно до яких загальна вартість послуг з надання правничої допомоги довірителю становить 22 000 грн.;

- платіжних інструкцій від 02 вересня 2024 року на загальну суму 22 000 грн.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку на подання доказів щодо розміру понесених витрат на правничу допомогу заявник зазначав, що через планові та екстрені відключення світла, проживання позивача на окупованій території, її клієнт не міг вчасно оплатити судові витрати та підписати акти здачі-прийняття наданих послуг, та хворобу дитини не могла вчасно подати докази понесених витрат.

Відповідно до частин четвертої, п`ятої, восьмої статті 83 ЦПК України, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Згідно з частинами першою-третьою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом (стаття 120 ЦПК України).

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (стаття 126 ЦПК України).

Аналіз статті 126, частини восьмої статті 141 ЦПК України дозволяє дійти висновку, що у випадку неподання доказів понесення витрат на правничу допомогу протягом визначеного частиною восьмою статті 141 ЦПК України п`ятиденного строку, заява про розподіл судових витрат, зроблена стороною до закінчення судових дебатів у справі, повинна залишатися судом без розгляду, якщо причини пропуску цього строку не є поважними.

Апеляційний суд вважає, що указані вище заявником причини для поновлення процесуального строку, передбаченого частиною восьмою статті 141 ЦПК України, не можна визнати поважними, оскільки у заявника була об`єктивна можливість реалізувати своє процесуальне право та подати до суду апеляційної інстанції у визначений частиною восьмою статті 141 ЦПК України строк докази на підтвердження розміру понесених витрат на правничу допомогу.

Заявник не зазначив обставин, які не залежали від його волевиявлення та пов`язані із істотними перешкодами чи труднощами для вчинення відповідної процесуальної дії (подання доказів в межах п`яти днів).

За встановлених у цій справі обставин, у задоволенні заяви представника позивача про поновлення процесуального строку на подання доказів щодо розміру понесених витрат на правничу допомогу слід відмовити; заяву про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування витрат на правничу допомогу - залишити без розгляду.

Керуючись ст.ст. 133, 137, 138, 140, 141, 270 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Ярошенко Олесі Миколаївни про поновлення процесуального строку на подання доказів щодо розміру понесених витрат на правничу допомогу відмовити.

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Ярошенко Олесі Миколаївни про ухвалення додаткового рішення залишити без розгляду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на ухвалу може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 26 вересня 2024 року.

Головуючий: Судді: