Номер провадження 2/754/2813/24
Справа №754/3894/24
РІШЕННЯ

Іменем України

30 вересня 2024 року Деснянський районний суд міста Києва у складі:

головуючої судді - Таран Н.Г.,

секретаря судового засідання - Титар Г.А.,

за участі:

позивача: ОСОБА_1

відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини

В С Т А Н О В И В:

19 березня 2024 року на адресу Деснянського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява. В позовних вимогах позивач просить: визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком - ОСОБА_1 . Вимоги обгрунтовані тим, що сторони перебували в шлюбі та в них народився син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . На підставі рішення Деснянського районного суду м. Києва від 30.09.2014 року по справі шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. 04.06.2019 рішенням Деснянського районного суду м. Києва визначено порядок зустрічей батька з дитиною. Після чого, як ми з відповідачем почали окремо проживати, ОСОБА_2 перешкоджає позивачу у спілкуванні з сином та прийнятті участі у його вихованні. Позивач не може узгодити з відповідачем час спілкування з дитиною., ОСОБА_2 ухиляється від розмови з позивачем, не дає можливості проводити час з ОСОБА_4 , а рішення Деснянського районного суду м. Києва від 04.06.2019 щодо порядку зустрічей з дитиною не виконується відповідачем. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихільність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Органи опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Виходячи виключно з інтересів дитини, враховуючи при цьому її тісну прив`язаність до позивача, вік та потреби у повсякденному житті, після розірвання шлюбу місце проживання дитини необхідно встановити саме з батьком, а не з матір`ю. Позивач з самого народження дитини постійно піклувався про сина, може у повному обсязі створити всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дитини, задовольнити гармонійний розвиток її особистості в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Позивач проживає у власній затишній двокімнатній квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , з сучасним ремонтом та обладнанням, де створені всі умови для проживання, виховання та утримання дитини. Має постійне місце роботи на посаді директора та відповідно добре матеріально забезпечений, а тому зможе гідно утримувати свою дитину. За місцем проживання та місцем роботи характеризується позитивно. Враховуючи викладене вважає що місце проживання дитини має бути визначено за місцем проживання батька, так як це буде відповідати інтересам дитини.

Ухвалою суду від 25.03.2024 відкрито провадження, розгляд справи проводити в загальному позовному провадженні.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідачка в судовому засіданні проти задоволення позову заперечила. Вважає поданий позивачем позов не обгрунтованим, зазначає, що вона не перешкоджає позивачу та сину спілкуватись та залишатись ночувати у позивача, однак дитина постійно проживав з нею та підстав визначати місце проживання сина з батьком не має.

Третьою особою надано висновок щодо визначення місця проживання дитини від 25.07.2024 № 102-3188 в якому вказано, що батьками малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які перебували в зареєстрованому шлюбі з 03.11.2007 по 30.09.2014. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації яка була 18.07.2024, були присутні: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Батько дитини, повідомив, що свій позов про визначення місця проживання дитини разом з ним підтримує. Оскільки, мати не завжди має змогу відвідувати гуртки, де займається син спортом, не має фінансової змоги забезпечувати дитину. Зазначив, що коли син буде проживати з ним, то буде мати змогу бачитись з матір`ю та буде забезпечений всім необхідним. Мати дитини, повідомила, що не підтримує позов батька про визначення місця проживання дитини разом з ним. Зазначила, що батько не хоче сам виконувати графік участі у вихованні та спілкуванні з дитиною. Згода на перегляд та розширення графіку спілкування батька з сином, враховуючи вік та інтереси дитини. Малолітній син повідомив, що не може вирішити з ким хоче проживати. Наразі проживає з матір`ю, майже кожного дня проводить час з батьком. Декілька днів проживав у батька, тому хоче частіше залишатися у батька на ночівлю. Одноголосним рішенням комісії з питань захисту прав дитини Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації було рекомендовано органу опіки та піклування надати висновок до суду про недоцільність визначення місця проживакння малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком, ОСОБА_1 Рекомендовано батьку, звернутися до суду з позовом про розширення графіку участі у вихованні та спілкуванні з малолітнім ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , враховуючи інтереси та бажання дитини. Рекомендовано матері, не чинити перешкоди батьку у спілкуванні з малолітнім сином, оскільки дитина подорослішала, тому може залишатися у батька на ночівлю та проводити з ним канікули.

В судовому засіданні заслухана думка малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зазначив, що на даний час йому все подобається - він проживає з мамою, коли бажає залишається ночувати у батька, хоче щоб так було і надалі.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони.

Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ч.1 статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Стаття 161 СК України передбачає, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Відповідно до ч.4 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає. Місце проживання дитини цього віку визначається за згодою батьків. При цьому не має значення, чи знаходяться батьки у шлюбі між собою, чи проживають вони спільно. Крім того, питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватися не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все з урахуванням прав та законних інтересів дитини - її права на належне батьківське виховання, яке повною мірою може бути забезпечене тільки обома батьками; права на безперешкодне спілкування з кожним з батьків, здійснення обома батьками якого є запорукою нормального психічного розвитку дитини.

Як встановлено в судовому засіданні, що сторони перебували в шлюбі та в них народився син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі рішення Деснянського районного суду м. Києва від 30.09.2014 року по справі шлюб між позивачем та відповідачем розірвано.

04.06.2019 рішенням Деснянського районного суду м. Києва визначено порядок зустрічей батька з дитиною.

Позивач посилається на те, що з моменту того як з відповідачем почали окремо проживати, ОСОБА_2 перешкоджає позивачу у спілкуванні з сином та прийнятті участі у його вихованні. Позивач не може узгодити з відповідачем час спілкування з дитиною., ОСОБА_2 ухиляється від розмови з позивачем, не дає можливості проводити час з ОСОБА_4 , а рішення Деснянського районного суду м. Києва від 04.06.2019 щодо порядку зустрічей з дитиною не виконується відповідачем.

Вказані доводи поз-ивача не підтвердженні зібраними у справі доказами та спростовуються поясненнями самих сторін та малолітнього сина.

Стаття 19 СК України передбачає, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою (ч.4).

Висновок щодо визначення місця проживання дитини від 25.07.2024 № 102-3188 одноголосним рішенням комісії з питань захисту прав дитини Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації було рекомендовано органу опіки та піклування надати висновок до суду про недоцільність визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком, ОСОБА_1 Рекомендовано батьку, звернутися до суду з позовом про розширення графіку участі у вихованні та спілкуванні з малолітнім ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , враховуючи інтереси та бажання дитини. Рекомендовано матері, не чинити перешкоди батьку у спілкуванні з малолітнім сином, оскільки дитина подорослішала, тому може залишатися у батька на ночівлю та проводити з ним канікули.

Відповідно до ст.2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Спір - це юридичний конфлікт між учасниками правовідносин, у якому кожен з учасників правовідносин захищає свої суб`єктивні права від протиправних дій, невизнання або їх оспорювання.

Проживання дитини разом із батьками є водночас правом дитини та обов`язок батьків утримувати дитину.

Відповідно до ч.1 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

З матеріалів справи убачається про існування між колишнім подружжям стійкого особистого конфлікту, проте не вбачається конфлікту щодо існуючих прав та обов`язків обох батьків по відношенню до дитини та їх реалізації.

За змістом статті 31 ЦК України малолітньою особою є дитина віком до чотирнадцяти років.

З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини.

Відповідно до ст. ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У п. 1 ст. 9 указаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції).

Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3, ст. 9 Конвенції про права дитини, ч. ч. 2 і 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст.161 СК України випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини.

Таким чином, враховуючи, що в судовому засіданні встановлено, що на даний час визначення місця проживання дитини тільки з батьком суперечитиме інтересам дитини, а також те, що на даний час за бажанням дитини він проживає і з батьком і з матірю - суд приходить до висновку про залишення без задоволення заявлених вимог.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 77-83, 89, 95, 259, 263, 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Сторони по справі:

позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 )

відповідач: ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 ),

третя особа: служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації (місцезнаходження: 02225, м. Київ, проспект Червоної Калини, 21Г), про визначення місця проживання

Повний текст рішення складено 03.10.2024 року.

Суддя: Н.Г.Таран