ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/1118/20 Номер провадження 22-з/814/239/24Суддя апел. інстанції Панченко О. О.
У Х В А Л А

01 жовтня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі судді Панченка О.О., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 , адвоката Самойленко Михайла Олександровича про відвід головуючого судді Триголова В.М. у цивільній справі за заявою ОСОБА_2 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 , про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору позики,-

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Полтавського апеляційного суду перебуває цивільна справа № 537/1118/20 за заявою ОСОБА_2 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 , про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору позики.

До Полтавського апеляційного суду від представника ОСОБА_1 , адвоката Самойленко Михайла Олександровича надійшла заява про відвід головуючого судді Триголова В.М.

Заява обґрунтована тим, що заявник ОСОБА_1 не бажає, щоб цивільна справа № 537/1118/20 за заявою ОСОБА_2 в інтересах якого діє ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення розглядалася головуючим суддею Триголовим В.М. а тому наявні підстави для відводу відповідно до п.5 ч.1 ст. 36 ЦПК України.

Скаржник зазначає, що Триголов В.М. приймав участь у вказаній справі 28.08.2024 року та постановив ухвалу за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами. При цьому, суддею Триголовим В.М. було істотно порушено права ОСОБА_1 на участь у судовому засіданні його представника, адвоката Самойленка М.О. якого не було допущено до участі у справі.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 27 вересня 2024 року цивільну справу № 537/1118/20 передано до канцелярії Полтавського апеляційного суду для визначення судді, в порядку, передбаченому ч.3 ст. 40 ЦПК України, та у вказаній ухвалі зазначено про те, що суд вважає, що заявлений відвід є необґрунтованим.

Згідно з частиною 1 пунктом 5 статті 36 ЦПК України підставою для відводу є інші обставини, що викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч.3 ст.40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Відповідно до частини 8 статті 40 ЦПК питання про відвід суду вирішується без повідомлення учасників справи.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи заяви про відвід вважаю, що такі доводи не ґрунтуються на законі.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності і неупередженості суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу, в ході об`єктивної перевірки, має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

У справі «Білуха проти України» (Заява № 33949/02) від 09 листопада 2006 року Європейським судом з прав людини в рішенні зазначено, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

З урахуванням наведеного, підстави для відводу головуючого судді Триголова В.М. передбачені статтею 36 ЦПК України відсутні, оскільки доводи заявника ґрунтуються на припущеннях, які не свідчать про упередженість головуючого судді Триголова В.М. та не є підставами для задоволення відводу, а тому в задоволенні заяви представника ОСОБА_1 , адвоката Самойленко Михайла Олександровича про відвід головуючого судді Триголова В.М. слід відмовити.

Керуючись ст.. 36,40 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 , адвоката Самойленко Михайла Олександровича про відвід головуючого судді Триголова Вадима Миколайовича - відмовити.

Ухвала оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя О.О. Панченко