Справа № 357/7594/24
Провадження № 2/357/3396/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2024 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі - головуючий суддя Цуранов А.Ю., при секретарі Козубенко Я.С.,

за участю:

позивач ОСОБА_1 ;

представник позивача адвокат Любченко Н.Ю.;

представник відповідача адвокат Дідич П.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В :

28.05.2024 позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду та до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позову вказано, що сторони з 26.09.2009 по 02.11.2018 перебували у зареєстрованому шлюбі та мають спільну доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідач ухиляється від утримання дитини та добровільно не надає матеріальної допомоги на її утримання, а сама вона не має матеріальної змоги забезпечити доньку усім необхідним, тому вимушена звернутись до суду. Позивач намагалась вирішити це питання в добровільному порядку, однак відповідач не бажає навіть вести розмову з цього приводу.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю.

03.07.2024 ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи 21.08.2024.

17.07.2024 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Відповідач підтвердив, що дійсно має з позивачем спільну доньку, однак він завжди приймав активну участь в утриманні доньки ОСОБА_3 та всі ці роки перераховував на карту колишньої дружини (позивача) кошти для дитини, однак позивач у позові вказує неправдиві відомості, що є дуже неприємним для нього, тим більше він з вересня 2022 за призовом несе службу в ЗСУ та з думкою про доньку приймає участь у бойових діях. 30.01.2019 він зареєстрував шлюб з ОСОБА_5 і до складу їх сім`ї входять також діти дружини ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які народились ІНФОРМАЦІЯ_2 . Його дружина є матір`ю-одиначкою, відомості про батька дітей записані зі слів матері (ч. 1 ст. 135 СК України). Отже він (відповідач), крім своєї рідної доньки ОСОБА_3 , утримує ще двох дітей своєї дружини, якій 26.06.2024 встановлено третю групу інвалідності. Позов відповідач визнає частково та згоден сплачувати аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 в розмірі 1/6 частки доходів. Наголошує на неправдивість свідчень позивача у позові щодо його ставлення до батьківських обов`язків відносно Поліни.

30.07.2024 від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач просить задовольнити позов повністю та з посиланням на судову практику зазначає про відсутність підстав для зменшення заявленої позивачем до стягнення розміру аліментів у вигляді 1/4 частки доходу відповідача.

30.07.2024 від представника відповідача адвоката Дідич П.В., до суду надійшли письмові заперечення з проханням задовольнити позов частково, стягнувши аліменти в розмірі 1/6 частки доходу відповідача.

В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали та просили задовольнити. Позивач зазначила, що працює менеджером зі збуту, її офіційна заробітна плата становить 9 000 грн. щомісячно. Хоч дружина відповідача і має третю групу інвалідності, однак ця група є робочою, а її діти не є дітьми відповідача. Відповідач в середньому давав їй по дві тисячі гривень на місяць, однак робив це із зауваженнями, оскільки казав, що багато їй платить, тому вона не хоче це постійно вислуховувати. Відповідач платив стільки, скільки вважав за потрібне. Вона просила відповідача сплачувати кошти на дитину тільки тоді, коли були конкретні витрати на дитину. Також позивач зазначила, що не зверталась до відповідача з проханнями платити конкретний розмір аліментів на дитину щомісячно. Крім цього, вона періодично спілкується з відповідачем і їй відомо, що він одружений та у його дружини є двоє дітей. Відповідач з дружиною проживають в сусідньому з нею (позивачем) будинку та вона їх часто бачила. Також бачила їх на похоронах, місяць назад у відповідача помер батько, зараз відповідач воює на передовій.

Представник позивача в судовому засіданні вказала, що позивач бажає врегулювати питання про стягнення аліментів саме рішення суду з метою його виконання державним органом. Діти нової дружини та її інвалідність не є обставиною для зменшення заявленої до стягнення у позові частки аліментів (1/4) у відповідності до СК України. Звертає увагу, що згідно наданої відповідачем виписки про рух його коштів вбачаються витрати останнього на оплату ігрових сайтів.

Представник відповідача в судовому засіданні позов визнала частково, не заперечує стягнення аліментів в розмірі 1/6 частку доходів відповідача. Зазначила, що відповідач також утримує дружину, в якої діагностовано рак, а також двох її дітей, батько яких записаний зі слів матері та фактично дружина відповідача є матір`ю одиначкою. Також звертає увагу на стан здоров`я відповідача, який є учасником бойових дій, сплачував добровільно аліменти на доньку більше ніж 2 000 грн. на місяць, отримав поранення та проходив лікування. Щодо витрат відповідача на ігрові апарати зазначила, що зараз це велика проблеми для багатьох військовослужбовців, зважаючи на те, скільки всього їм доводиться проходити на фронті.

Вислухавши позивача, її представника та представника відповідача, та дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

З 26.09.2009 позивач та відповідача перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02.11.2018 у справі № 357/8481/18.

Від спільного проживання сторони мають доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 .

Позивач разом з донькою ОСОБА_3 та двома іншими особами зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

30.01.2019 між відповідачем та ОСОБА_5 зареєстровано шлюб, що підтверджується копіє свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 .

ОСОБА_5 є матір`ю двох дітей: доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що вбачається з копій свідоцтв про народження дітей серії НОМЕР_3 та серії НОМЕР_4 .

Батьком ОСОБА_6 та ОСОБА_8 записаний ОСОБА_9 відповідно до частини першої статті 135 СК України.

Відповідач з дружиною ОСОБА_5 , дітьми ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживають без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , також за цією адресою зареєстровані дві інші особи, як зазначено у довідці від 15.07.2024 Виконавчого комітету Узинської міської ради.

Згідно наявної у справі відповіді щодо зареєстрованого місця проживання особи, місцем зареєстрованого проживання відповідача є: АДРЕСА_3 .

Відповідно довідки до акту огляду МСЕК № 858866, дружині відповідача, ОСОБА_5 встановлено третю групу інвалідності з 24.06.2024 на строк до 01.07.2025. Останній встановлена індивідуальна програма реабілітації № 1386 у зв`язку з інвалідністю та згідно консультативного висновку спеціаліста від 17.07.2024 лікаря хірурга-онколога діагноз рак щитоподібної залози.

Відповідачем на підтвердження доводів про добровільну сплату коштів на утримання доньки надано до матеріалів справи копії квитанцій про переказ ним коштів на користь ОСОБА_1 , а також виписку АТ КБ «Приватбанк» про рух коштів позивача по рахунку в період з 01.01.2019 по 15.07.2024.

Також судом встановлено та не заперечується сторонами, що відповідач ОСОБА_2 проходив та наразі проходить службу в ЗСУ, брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України та під час бойових дій отримав поранення.

При вирішенні справи суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог статті 180 Сімейного кодексу (СК) України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182 СК України) .

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з ч. 1, 2, 3 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припала на дитину, яка досягла повноліття.

Положеннями ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

При визначенні розміру аліментів суд також враховує, що відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

За вказаною вище правовою нормою законодавцем передбачено загальне правило про стягнення аліментів на утримання однієї дитини у розмірі 1/4 частки доходу платника аліментів.

Суд зазначає, що положення ч. 5 ст. 183 СК України вирішує умови стягнення аліментів у наказному провадженні. Інститут наказного провадження спрямований на вирішення справ, що носять безспірний характер, тому слід дійти висновку, що вказана норма містить орієнтир розміру аліментів, який може вважатися безспірним і мінімальним, при цьому в позовному провадженні розмір аліментів визначається судом на підставі поданих сторонами у справі доказів.

За правилами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Перевіряючи доводи позивача та відповідача, зважаючи на їх сімейний та матеріальний стан, суд встановив, що після розірвання шлюбу з позивачем відповідач уклав шлюб з ОСОБА_5 , тим самим створивши нову сім`ю, у складі якої є двоє неповнолітніх дітей дружини.

Враховуючи вищевикладене та наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення вимог позивача та стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 в розмірі 1/5 частини доходів відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення аліментів з дня пред`явлення позову і до досягнення Поліною повноліття, що не порушить право останньої на гідний рівень життя, виходячи з фактичних обставин цієї справи.

Також суд звертає увагу на неправдивість доводів позивача, викладених нею у позовній заяві, а саме про несплату відповідачем коштів на утримання доньки Поліни, а також про намагання позивача «вирішити це питання в добровільному порядку, однак відповідач не бажає навіть вести розмову з цього приводу». Вказані доводи повністю спростовані під час розгляду справи в судовому засіданні, зокрема поясненнями самої ОСОБА_1 .

Слід також роз`яснити, що у відповідності до частини 1 статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

На підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору на користь держави.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача належить стягнути судовий збір в дохід держави за подання даного позову в розмірі 1 211,20 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст. 4, 12, 13, 81, 89, 141, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 щомісячно аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/5 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28.05.2024 і до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині позову відмовити.

Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу аліментів за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 1 211,20 грн.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_6 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів до Київського апеляційного суду.

Оскільки в судовому засіданні оголошено (підписано) лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 30.09.2024.

Суддя А. Ю. Цуранов