Провадження № 2-з/761/553/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2024 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Анохіна А.М.,

при секретарі Лазуренко А.В.,

розглянувши у судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулась до суду з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви.

30 вересня 2024 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, заява передана на розгляд судді Анохіну А.М.

З метою забезпечення позову позивач просить суд забезпечити позов шляхом визначення наступного часу спілкування малолітніх дітей - ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) з матір`ю - ОСОБА_1 щотижня у будні дні: у понеділок, середу та п`ятниці з 15 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв. у будні дні та щосуботи з 10 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв. без присутності батька - ОСОБА_4 та його батьків до винесення остаточного судового рішення у справі про визначення місця проживання дітей.

Заявником також зазначено, що вона має намір звернутися до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом про визначення місця проживання дітей з матір`ю.

Вважає, що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких вона буде звертатись до суду.

Враховуючи вищевикладене, просить заяву задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи, крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

У відповідності до ч. 1 ст. 153 ЦПК України в судове засідання сторони не викликались.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд дійшов таких висновків.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до частин першої, другої ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин (пп. 2, 3 ч. 1 ст. 150 ЦПК України).

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, відомості про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Судом встановлено, що між сторонами виник спір з приводу визначення місця проживання малолітніх дітей, тобто предметом майбутнього спору буде визначення місця проживання дітей. Будь-яких позовних вимог щодо участі матері у вихованні та спілкуванні з дітьми, визначення часів спілкування, з якими позивач буде звертатись в майбутньому, судом не буде розглядатись та вказані вимоги є предметом іншої цивільної справи.

Тобто, суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову повинен з`ясувати обсяг позовних вимог та відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам, проте вимоги вказаної заяви позивача про забезпечення позову не відповідають предмету позовних вимог, які будуть розглядатись судом в майбутньому.

Вимоги в резолютивній частині заяві про забезпечення позову фактично є позовними вимогами іншого позову про встановлення способів участі батька у спілкуванні та вихованні дитини.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 травня 2021 року у справі №914/1570/20 (провадження № 12-90гс20) вказано, що під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Таким чином, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. При цьому важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення. Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами.

Також, суд звертає увагу на відсутність у чинному законодавстві обов`язку суду досліджувати при забезпеченні позову докази, зокрема можливість сторін саме у вказані дні тижня та часи встановити порядок перебування дітей з матір`ю, що ставить під сумнів можливість враховувати інтереси позивача, відповідача та дітей.

На підставі викладеного, суд вважає, що заява про забезпечення позову шляхом встановлення способу участі матері у спілкуванні та вихованні дітей не підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 6 ст. 153 ЦПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 149-153, 259, 260 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Андрій АНОХІН