Справа № 632/837/24
провадження № 2/632/530/24
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"02" жовтня 2024 р. м. Златопіль

Первомайський міськрайонний суд Харківської області в складі:головуючого судді Библіва С.В., за участі секретаря судових засідань Кузьменко М.В., розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в місті Златополі Лозівського району Харківської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Первомайського міськрайонного суду Харківської області з позовом, у якому просить: визнати спільною сумісною власністю подружжя житловий будинок та земельну ділянку, площею 0,4360 га, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ; здійснити поділ житлового будинку та земельної ділянки в рівних частках по частці за кожним з подружжя. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, під час якого придбали вищезазначене майно. Сторони не можуть дійти згоди щодо розподілу спільного майна, а саме житлового будинку та земельної ділянки.

Ухвалою суду від 05 червня 2024 року цивільну справу прийнято до провадження та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження, з призначенням підготовчого засідання на 27 серпня 2024 року, проведення якого було відкладено на 02 жовтня 2024 року.

Позивач у підготовче засідання не з`явився, однак надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Судові витрати залишає за собою.

Відповідачка також не прибула до підготовчого засідання, однак надала заяву про розгляд справи без її участі, позов визнала в повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Розглянувши подані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, визнання позову відповідачкою, суд прийшов до висновку, що надані сторонами докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі у підготовчому засіданні.

Статтями 13, 81 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 12 червня 2023 року (а.с.12-13).

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 15473304 від 03.08.2007 року ОСОБА_2 є власницею житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.17).

Підстава виникнення права власності: договір купівлі-продажу ВЕО № 109062 від 02 серпня 2007 року. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 19084898 (а.с.15).

Згідно витягу з Державного реєстру правочинів № 4388679 від 02.08.2007 та згідно Державних актів на право власності на земельні ділянки ОСОБА_2 є власницею земельної ділянки, кадастровий номер: :00:002:0064, реєстраційний номер земельної ділянки: 41, адреса: АДРЕСА_1 , опис майна: 0,2500 га передана для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, та земельної ділянки, кадастровий номер: :00:002:0065, реєстраційний номер земельної ділянки: 42, адреса: АДРЕСА_1 , опис майна: 0,1860 га передано для ведення особистого селянського господарства (а.с.16,18).

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Ч. 2 ст. 372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Ст. 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Ч. 1 ст. 61 СК України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Ст. 163 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Ч. 1 ст.69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.

Ч. 1, 2 ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.

Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку.

Ст. 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися, обставинами, що мають істотне значення, якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшенням, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 р. N 11).

Зі змісту п. п.23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

Спірний житловий будинок та дві земельні ділянки набуті сторонами за час шлюбу, тому у відповідності до чинного законодавства є об`єктом спільної сумісної власності подружжя сторін.

Враховуючи зазначене, суд доходить висновку про необхідність поділу спільної сумісної власності подружжя між сторонами, виходячи з правил рівності часток подружжя в спільному майні, виділивши у власність позивачу частину житлового будинку, частину земельної ділянки кадастровий номер: :00:002:0064, та частину земельної ділянки кадастровий номер: :00:002:0065, а право власності на іншу частину житлового будинку, частину земельної ділянки кадастровий номер: :00:002:0064 та частину земельної ділянки кадастровий номер: :00:002:0065 - залишити за відповідачкою.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст.4, 5, 12, 13, 81, 137, 200, 247, 259, 264, 265, 280-285, 354 ЦПК України, ст. ст.1216-1218, 1222, 1242, 1272, 1276 ЦК України ст.ст.60, 69-71 СК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя - задовольнити.

Визнати спільним сумісним майном ОСОБА_1 та ОСОБА_2 житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку, кадастровий номер: :00:002:0064, реєстраційний номер земельної ділянки: 41, адреса: АДРЕСА_1 , площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд; земельну ділянку, кадастровий номер: :00:002:0065, реєстраційний номер земельної ділянки: 42, адреса: АДРЕСА_1 , площею 0,1860 га для ведення особистого селянського господарства.

Припинити право спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на спільне майно: житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку, кадастровий номер: :00:002:0064, реєстраційний номер земельної ділянки: 41, адреса: АДРЕСА_1 , площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд; земельну ділянку, кадастровий номер: :00:002:0065, реєстраційний номер земельної ділянки: 42, адреса: АДРЕСА_1 , площею 0,1860 га для ведення особистого селянського господарства.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на частину житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; на частину земельної ділянки, кадастровий номер: :00:002:0064, реєстраційний номер земельної ділянки: 41, адреса: АДРЕСА_1 , площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд; на частину земельної ділянки, кадастровий номер: :00:002:0065, реєстраційний номер земельної ділянки: 42, адреса: АДРЕСА_1 , площею 0,1860 га для ведення особистого селянського господарства.

Залишити у праві власності ОСОБА_2 право власності на частину житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; на частину земельної ділянки, кадастровий номер: :00:002:0064, реєстраційний номер земельної ділянки: 41, адреса: АДРЕСА_1 , площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд; на частину земельної ділянки, кадастровий номер: :00:002:0065, реєстраційний номер земельної ділянки: 42, адреса: АДРЕСА_1 , площею 0,1860 га для ведення особистого селянського господарства.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя: С. В. Библів