КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Провадження № 2/947/5237/24
УХВАЛА

01.10.2024 року

Суддя Київського районного суду м. Одеси Калініченко Л.В., оглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Київський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Перша Одеська державна нотаріальна контора, про визнання права власності та зняття арешту,

В С Т А Н О В И В:

26.08.2024 року до Київського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Київський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Перша Одеська державна нотаріальна контора, про визнання права власності та зняття арешту, про визнання права власності та зняття арешту, в якій позивач просить суд:

- визнати за ним ОСОБА_1 право власності на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 ;

- зняти арешт з 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 , що накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 10.10.2001 року, винесеної Київсткимм РВ ДВС управління юстиції м. Одеси.

До позовної заяви позивачем надано копію квитанції №0.0..1 від 26.06.2024 року про сплату судового збору в сумі 1211,20 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, цивільну справу на підставі вказаного позову розподілено судді Калініченко Л.В.

Оглянувши позовну заяву, суддею встановлено невідповідність поданої заяви вимогам ст. 175, 177 ЦПК України, за наслідком чого ухвалою судді від 27.08.224 року, вказану позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві строк для усунення недоліків поданої заяви терміном в десять днів з дня отримання копії ухвали суду.

У відповідності до вказаної ухвали судді, суддею було встановлено зокрема, що у вказаному позові позивачем заявлено та поєднано дві вимоги: майнового характеру про визнання права власності та немайнову про скасування арешту, отже за даним позовом підлягає сплату судовий збір за ставками для позовних заяв майнового та немайнового характеру; позивачем надано до позовної заяви, поданої до суду, два примірника копій позовної заяви з додатками до неї, тобто в неналежній кількості; позивачем до позовної заяви надані копії документів в якості додатків, деякі з яких засвідчені позивачем, однак не в повній кількості; позивачем не визначено ціну позову; подана до позову квитанція №0.0..1 на суму 26.06.2024 року, вже використана позивачем в якості сплати судового збору за пред`явленим позовом в рамках цивільної справи №947/20194/24, яка перебувала в провадженні Київського районного суду міста Одеси, за наслідком чого не приймається в якості сплаи судового збору за пред`явленим даним позовом; у позовній заяві не зазначено про наявність або відсутність зареєстрованого електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній або її окремій підсистемі (модулі) відносно учасників справи.

Приймаючи викладене у відповідності до ухвали судді, позивачеві було зазначено про необхідність виправлення наступних недоліків:

- надання додаткової копії позовної заяви з додатками до неї у відповідності до визначеної кількості відповідачів і третіх осіб;

- належним чином засвідчення усіх копій поданих до суду документів, в якості додатків до позовної заяви;

- визначення у позові ціни позову, яка повинна в цілому складатись з дійсної ринкової вартості спірного майна станом на день звернення до суду з позовом, а саме вартості 2/3 частки квартири АДРЕСА_1 , з наданням до суду відповідних доказів на підтвердження;

- у разі визначення ціни позову, позивачеві необхідно надати до суду документ на підтвердження сплати судового збору за подання до суду позовної заяви за вимогами майнового характеру, який підлягає до сплаті у розмірі 1 відсотку від встановленої ціни позову, однак не менше ніж 1211,20 гривень та не більше 15140,00 гривень;

- у разі неможливості надати до суду належні докази на підтвердження визначеної позивачем ціни позову, яким може бути відповідний звіт про визначення ринкової вартості нерухомого майна станом на день звернення до суду з позовом, у такому разі на підставі ч.2 ст. 176 ЦПК України, приймаючи що заявлені вимоги стосуються об`єкта нерухомого майна, вартість якого є значною, судом визначено, що слід вважати встановленим судом до сплати розмір судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру у максимальному розмірі 15140,00 грн.; у такому разі, позивачеві необхідно надати до суду документ на підтвердження сплати судового збору за подання до суду позовної заяви за вимогами майнового характеру, у розмірі 15140,00 грн.;

- одночасно суд зазначив, що у разі сплати судового збору виходячи зі встановленої судом ціни позову, у разі встановлення під час розгляду справи дійсної вартості майна, в подальшому суд має можливість вирішити питання про повернення суми переплати судового збору;

- надання документа на підтвердження сплати судового збору за пред`явленим позовом в частині вимоги немайнового характеру в сумі 1211,20 грн.;

- роз`яснено, що судовий збір повинен бути сплачений за реквізитами Київського районного суду міста Одеси, а саме: Отримувач коштів - ГУК в Од.обл./Київський р-н/22030101; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37607526; Банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат.); Код банку отримувача (МФО)- 899998; Рахунок отримувача - UA0015756; Код класифікації доходів бюджету: 22030101; Призначення платежу; *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Київський районний суд м. Одеси (назва суду, де розглядається справа);

- одночасно роз`яснено, що у разі сплати судового збору у належному розмірі, позивачеві необхідно надати відкоригований орієнтовний розрахунок судових витрат;

- роз`яснено, що квитанція №0.0..1 від 26.06.2024 року про сплату судового збору в сумі 1211,20 грн., не приймається судом в якості належного доказу сплати судового збору за пред`явленим позовом в рамках справи №947/26444/24;

- зазначення у позові чи окремому документі відомостей про наявність або відсутність зареєстрованих електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), в обов`язковому порядку, відносно учасників справи: позивача, відповідача та третіх осіб;

- додатково зазначено, що у разі представлення інтересів позивача адвокатом, останній у відповідності до положень ст. 14 ЦПК України зобов`язаний зареєструвати електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку про що необхідно вказати у позові чи окремому документі та надати відповідне підтвердження до суду, з зазначенням РНОКПП відповідної особи, для можливості перевірки судом цих обставин та подальшого здійснення обміну (надсилання та отримання) документами (в тому числі процесуальними документами, письмовими та електронними доказами тощо) між судом та учасниками судового процесу.

Одночасно позивачеві було також роз`яснено, що у разі виконання недоліків поданої заяви відповідно до ухвали суду у встановлений строк, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. У разі не усунення недоліків поданої заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Копія даної ухвали судді від 27.08.2024 року була скерована на адреса місця проживання позивача, яка була останнім особисто зазначена у позові, а саме: АДРЕСА_1 .

Приймаючи тривале не повернення рекомендованого повідомлення про наслідку вручення чи невручення вказаної копії ухвали позивачеві, судом також було повторно скеровано на ім`я позивача за його місцем проживання копію ухвали судді від 27.08.2024 року.

16.09.2024 року до суду від позивача надійшла позовна заява в порядку усунення недоліків поданого позову, в якій позивачем було лише: зазначено відомості про відсутність зареєстрованого електронного кабінету відносно себе; надано належним чином завірені додатки до позовної заяви; та надано копію квитанції №0.0..1 від 16.09.2024 року про сплату судового збору в сумі 1211,20 грн.

Приймаючи не усунення позивачем усіх недоліків поданого позову у відповідності до ухвали судді від 27.08.2024 року та відсутності інформації про отримання позивачем копії даної ухвали судді, судом здійснювалось очікування отримання підтвердження про отримання позивачем копії ухвали суду від 27.08.2024 року.

В подальшому до суду був повернутий поштовий конверт з рекомендованим повідомленням про вручення, скерований на ім`я позивача з копією ухвали судді від 27.08.2024 року, з відміткою про невручення поштової кореспонденції 18.09.2024 року з причини у тому числі, що адресат відсутній за зазначеною адресою.

Згідно з ч.6 ст. 272 ЦПК України, днем вручення судового рішення є зокрема день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Отже, починаючи з 19.09.2024 року позивач у відповідності до приписів ч.6 ст. 272 ЦПК України, вважається таким, що отримав копію судового рішення ухвали суду від 27.08.2024 року, а десятиденний строк на усунення недоліків поданого позову закінчився 30.09.2024 року включно.

30.09.2024 року від позивача надійшла до суду заява про усунення недоліків поданого позову, в якій останнім особисто зазначено про їх усунення на виконання ухвали суду про залишення позову без руху, що свідчить про отримання позивачем та повну обізнаність з ухвалою суду від 27.08.2024 року.

До даної заяви, позивачем надано позовну заяву в новій редакції з аналогічними до первісної позовної заяви вимогами у кількості трьох примірників, зазначенням відомостей про відсутність електронного кабінету відносно позивача, засвідченими додатками до позову. Також позивачем зазначено, що ним вже надано квитанцію на підтвердження сплати судового збору, яка була раніше подана, а відтак - квитанція квитанції №0.0..1 від 16.09.2024 року про сплату судового збору в сумі 1211,20 грн.

Будь-яких інших доказів на підтвердження усунення недоліків поданого позову, позивачем не надано.

На підставі чого, суддя доходить до висновку, що стороною позивача належним чином не усунуті у встановлений судом процесуальний строк недоліки поданої заяви, а ухвала судді від 27.08.2024 року залишається не виконаною, приймаючи, що подана до суду квитанція №0.0..1 від 16.09.2024 року про сплату судового збору в сумі 1211,20 грн. підтверджує лише сплату судового збору за ставками передбаченими до вимоги немайнового характеру. В частині заявленої вимоги майнового характеру про визнання права власності, позивачем не визначено ціни позову та не надано доказів на підтвердження сплати судового збору виходячи з ціни позову, або у розмірі визначеним судом в ухвалі суду від 27.08.2024 року.

Суд зазначає, що у відповідності до ч.4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Згідно з положеннями ч.5 ст. 185 ЦПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

У зв`язку з тим, що позивачем недоліки поданої заяви належним чином в повному обсязі не усунуті, а ухвала суду про залишення заяви без руху від 27.08.2024 року залишається невиконаною, суддя вважає, що у відповідності до ст. 185 ЦПК України, позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Київський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Перша Одеська державна нотаріальна контора, про визнання права власності та зняття арешту, слід вважати неподаною, повернути позивачеві та роз`яснити, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Одночасно суд зазначає, що ст. 129 Конституції України гарантовано, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений законом.

Процесуальні дії судді чітко врегульовані нормами ЦПК, які повинні правильно розумітися сторонами і застосовуватися, починаючи з моменту пред`явлення позову до суду.

Отже, процесуальні вимоги визначені Законом є рівними для усіх учасників судового процесу, а відтак зазначене не свідчить про занадто формальне ставлення до передбачених законом вимог та в жодному разі не робить суд недоступним для заявника, оскільки в контексті п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню, а також заявник не обмежений права на повторне звернення до суду з цією заявою після усунення недоліків, що слугували для її повернення.

Керуючись ч. 3 ст. 185 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Київський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Перша Одеська державна нотаріальна контора, про визнання права власності та зняття арешту, вважати неподаною та повернути позивачеві.

Роз`яснити позивачеві, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу судді протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Калініченко Л. В.