Справа № 545/3639/24
Провадження № 2/529/407/24
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

30 вересня 2024 року суддя Диканського районного суду Полтавської області Петренко Л.Є. ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню , -

встановив:

Представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Калінін С.К. звернувся до Полтавського районного суду Полтавської області з позовною заявою, яка сформована в системі «Електронний суд» та просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 10321 про стягнення з позивачки на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором, вчинений 05.10.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М.

Крім того представник позивачки просить суд звільнити ОСОБА_1 , як споживача, від сплати судового збору на підставі ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів».

28.08.2024 ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області матеріали позовної заяви передано на розгляд за підсудністю до Диканського районного суду Полтавської області.

27.09.2024 справа надійшла до Диканського районного суду Полтавської області та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим по справі визначено суддю Петренко Л.Є.

Ознайомившись з матеріалами цивільної справи приходжу до наступного висновку.

Представник позивача просить суд звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору посилаючись на ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів».

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

У постанові Верховного Суду від 12.08.2020 №638/6060/18 зазначено, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2018 №761/24672/15-ц вказано, що ст.5 Закону України «Про судовий збір» визначено перелік пільг щодо сплати судового збору, де не передбачено звільнення від сплати судового збору споживачів за позовами, що пов`язані з порушенням їхніх прав.

Частиною 3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав. Таким чином, приписи ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» застосовуються у разі звернення до суду з позовом, спрямованим на захист прав споживача, а не будь-якого іншого позову, пов`язаного з наданням певних послуг.

Пунктом 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб.

З урахуванням зазначеного, позивач, вважаючи себе споживачем, при зверненні до суду, зобов`язаний викласти зміст позовних вимог та обставини, якими він обґрунтовує вказані позовні вимоги у відповідності до норм Закону України «Про захист прав споживачів», зазначивши, яке право споживача порушено відповідно до ст.21 цього Закону.

Предметом спору у цій справі є визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Процедура вчинення нотаріусами виконавчих написів визначена Законом України «Про нотаріат та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 №296/5.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, при цьому нотаріус не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує інших питань. Виконавчий напис вчиняється з метою надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Однак, у позовній заяві представником позивачки не зазначено, яким чином порушуються її права, як споживача, при вчиненні нотаріусом виконавчого напису, який оспорюється. Питання щодо того чи умови кредитного договору підпадають під правовідносини, що виникли у зв`язку із захистом прав споживача, не є предметом цього позову.

Позов про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не пов`язаний із захистом прав споживачів (ухвала Верховного суду від 27.05.2021 №320/10834/18), а оспорюваний позивачем виконавчий напис не є споживчим договором у розумінні п.7 ч.1 Закону України «Про захист прав споживачів», тому клопотання представника позивачки адвоката Калініна С.К., про звільнення від сплати судового збору, задоволенню не підлягає.

Згідно з ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставка судового збору за подання заяви немайнового характеру фізичною особою складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. При поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною 2 ст.4 цього Закону, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору, а тобто судовий збір за подання цієї позовної заяви складатиме 968 грн.96 коп.

Отже вказані недоліки підлягають виправленню позивачкою ОСОБА_1 .

Відповідно до частин 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і177 цього Кодексу постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладені вище обставини, приходжу до висновку, що позовна заява не відповідає вимогам ст. 177 ЦПК України, а тому повинна бути залишена без руху з наданням позивачеві строку вказаному вище, для усунення вказаних недоліків позовної заяви.

З урахуванням викладеного, керуючись статтями 175, 177, 185, 258-261 ЦПК України, суддя,-

постановив:

У задоволенні клопотання представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Калініна Сергія Костянтиновича про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, залишити без руху та надати позивачу 10-денний строк з дня отримання вказаної ухвали, для усунення недоліків.

У разі неусунення вказаних недоліків у визначений термін позовна заява буде визнана неподаною та повернута позивачеві без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.Є. Петренко