КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/7103/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2024 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Рейнарт І.М.

суддів Кирилюк Г.М., Ящук Т.І.

при секретарі Ящуку Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - адвоката Тесленка Володимира Юрійовича на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 21 грудня 2023 року (суддя П`ятничук І.В.) у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа: Святошинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Київ) про встановлення факту народження,

встановив:

у грудні 2023 року заявники звернулись до суду із заявою про встановлення факту народження дитини - ОСОБА_3 , стать - жіноча, ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м. Феодосія, Автономна Республіка Крим, матір - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянство Україна, батько - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянство Україна.

Мотивуючи вимоги заяви, заявники зазначали, що з 15 грудня 2007 року вони перебувають у зареєстрованому шлюбі, а ІНФОРМАЦІЯ_4 в них народилась дитина на тимчасово окупованій території України, що перебуває під контролем російської федерації, та документи на якій видаються за формою, яка не є прийнятною для українських органів реєстрації актів цивільного стану, внаслідок чого вони позбавлені можливості на отримання свідоцтва про народження дитини, встановленого законодавством України зразка.

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 21 грудня 2023 року заяву задоволено частково. Встановлено факт народження дитини жіночої статі, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у місті Феодосія АР Крим, Україна, а також встановлено дані про її батьків: мати - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянка України; батько - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , особа без громадянства. В іншій частині заявлених вимог відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - адвокат Тесленко В.Ю. просить рішення суду змінити, вказавши, що батько дитини - ОСОБА_2 є громадянином України, посилаючись на наявність у

ОСОБА_2 паспорта громадянина України, що згідно статті 5 Закону України «Про громадянство» є належним підтвердження громадянства України.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Оскільки заявники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають на тимчасово окупованій території України та не мають електронних кабінетів у системі «Електронний суд», апеляційний суд повідомляв їх про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України (с.с.77), згідно положень статті 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».

Представник заявників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - адвокат Тесленко В.Ю., будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, шляхом направлення судової повістки-повідомлення до його електронного кабінету в системі «Електронний суд» (с.с.78), у судове засідання до суду апеляційної інстанції не з`явився, клопотання про його відкладення не подав.

Святошинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду апеляційної скарги, свого представника у судове засідання не направив, 1 квітня 2024 року до Київського апеляційного суду надійшов лист начальника відділу Інни Старої про розгляд апеляційної скарги без представника відділу за наявними в матеріалах справи документами та доказами, з урахуванням фактичних обставин справи, в якому також просила ухвалити рішення відповідно до вимог діючого законодавства (с.с.80).

Враховуючи вищевикладене та відповідно до положень статті 372 ЦПК України, колегія суддів провела судовий розгляд у відсутність учасників справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено і матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15 грудня 2007року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 15 грудня 2007 року виконкомом Вуглегірської міської ради м. Єнакієве Донецької області (с.с.17).

ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася ОСОБА_3 , батьками якої є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується копією довідки про народження № Р-01655 від 23 червня 2021 року, виданої на тимчасово окупованій території України Феодосійським міським відділом запису актів цивільного стану департаменту запису актів цивільного стану міністерства юстиції республіки Крим (с.с.18).

23 червня 2021 року Феодосійським міським відділом запису актів цивільного стану департаменту запису актів цивільного стану міністерства юстиції республіки Крим видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , згідно якого ІНФОРМАЦІЯ_4 у місті Феодосія, республіка Крим, російська федерація, народилась ОСОБА_3 , про що 23 червня 2021 року складено запис акта про народження № 1, батько - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (в графі громадянство стоїть прочерк), мати - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянка України (с.с.19).

Частково задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив з того, що наданими документами підтверджено народження ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка є громадянкою України.

Також суд зазначив, що прізвище дитини визначається за прізвищем батьків, ім`я дитини визначається за згодою батьків, по батькові дитини визначається за іменем батька.

При цьому мотиви часткового задоволення заяви судом у рішенні не наведені.

Оскільки рішення суду в частині встановлення факту народження дитини не

оскаржується, відповідно до положень частини 1 статті 367 ЦПК України апеляційний суд рішення суду в цій частині не переглядає.

Враховуючи доводи апеляційної скарги, предметом апеляційного перегляду є відмова суду у зазначенні, що батько дитини ОСОБА_2 є громадянином України.

За змістом статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині зазначеним вимогам ЦПК України не відповідає.

Частина 1 статті 2 ЦПК України визначає, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України визначені статтею 317 ЦПК України, якою запроваджено спрощений порядок встановлення таких фактів.

Відповідно до частини першої статті 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана батьками або одним з них, їхніми представниками, членами сім`ї, опікуном, піклувальником, особою, яка утримує та виховує дитину, або іншими законними представниками дитини до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

У рішенні про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків (частина тертя статті 317 ЦПК України).

У частинах третій, четвертій статті 49 Цивільного кодексу України передбачено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частин першої, другої статті 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків або за заявою, поданою в електронній формі.

Частина 4 статті 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» визначає, що підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

У абзаці сто двадцять шостому пункту 8 глави 1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2000 року за № 719/4940 (далі - Правила № 52/5), зазначено, що державну реєстрацію народження на підставі рішення суду про встановлення факту народження на тимчасово окупованій території України проводить відділ державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення суду в день надходження такого рішення в паперовій формі або будь-який відділ державної реєстрації актів цивільного стану за зверненням заявника в день отримання рішення суду у спосіб, передбачений абзацами п`ятим, шостим пункту 3 глави 1 розділу II цих Правил.

Згідно з підпунктом «в» пункту 12 глави 1 розділу III Правил № 52/5 у разі встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України підставою для внесення відомостей про батьків дитини є відповідне рішення суду, яким встановлені такі дані.

Згідно вимог до актового запису про народження дитини та свідоцтва про народження дитини, встановлених постановою Кабінету Міністрів України № 1025 від 10 листопада 2010 року «Про затвердження зразків актових записів цивільного стану, описів та зразків бланків свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану» (в редакції, чинній на день звернення до суду з цією заявою) необхідними даними є відомості про громадянство батьків.

До заяви про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України, представник заявників додав копію сторінок 1-5, 8-9, 12-13 паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_3 , виданого 26 січня 2008 року Єнакієвським МВ ГУ МВС України в Донецькій області (с.с.20-24) та копію сторінок 1-3 паспорта громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , серії НОМЕР_4 , виданого 26 січня 1999 року Єнакієвським МВ УМВС України у Донецькій області (с.с.15-16).

Згідно частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Частина 2 статті 78 ЦПК України передбачає, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особи чи її спеціальний статус» документами, що підтверджують громадянство України, є: а) паспорт громадянина України; б) паспорт громадянина України для виїзду за кордон; в) дипломатичний паспорт України; г) службовий паспорт України; ґ) посвідчення особи моряка; д) посвідчення члена екіпажу; е) посвідчення особи на повернення в Україну; є) тимчасове посвідчення громадянина України.

У статті 5 Закону України «Про громадянство України» та частинах першій,

четвертій статті 24 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особи чи її спеціальний статус» вказано, що паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до вищезазначених норм заявником ОСОБА_2 наданий належний документ, який підтверджує його громадянство України, при цьому, надані суду копії сторінок паспорта містять всі необхідні реквізити, в тому числі і вклеєну фотокартку при досягненні ОСОБА_2 25-річного віку.

При цьому матеріали справи не містять відомостей, що ОСОБА_2 був позбавлений громадянства України у встановлений законом спосіб і судом такі обставини встановлені не були.

За таких обставин, суд першої інстанції безпідставно та необґрунтовано зазначив у рішенні, що заявник ОСОБА_2 є особою без громадянства.

Також, колегія суддів вважає, що не зазначення Феодосійським міським відділом запису актів цивільного стану департаменту запису актів цивільного стану міністерства юстиції республіки Крим російської федерації у свідоцтві про народження ОСОБА_3 , виданому на тимчасово окупованій території України, громадянства її батька не може бути підставою для висновку, що ОСОБА_2 був позбавлений українського громадянства та є особою без громадянства.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Частина 2 статті 376 ЦПК України визначає, що порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, відмовляючи у зазначенні громадянства батька дитини, народженої на тимчасово окупованій території України, не оцінив наданих доказів та порушив норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення даних вимог, тому рішення суду в цій частині підлягає зміні.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381- 383 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - адвоката Тесленка Володимира Юрійовича задовольнити.

Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 21 грудня 2023 року змінити, зазначивши у резолютивній частині рішення, що батько ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин України.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя-доповідач І.М. Рейнарт

Судді Г.М. Кирилюк

Т.І. Ящук