Провадження № 2/761/2391/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2024 року Шевченківський районний суд міста Києва у склад:

головуючого судді Юзькової О.Л.,

при секретарі Марінченко Л.В.,

за участі

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Кріль В.Я. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія «УНІКА», ОСОБА_4 про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_3 звернувся до суду з даним позовом в якому просить стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» на користь позивача невиплачену частину страхового відшкодування у розмірі 11 861 грн. 57 коп., з ОСОБА_4 матеріальну шкоду у розмірі 25 818 грн.92 коп., моральну шкоду в розмірі 8 000 грн. 00 коп. та здійснити розподіл судових витрат. Заява мотивована тим, що 09.12.2022 о 17 год. 30 хв. у м. Києві по просп. Героїв Сталінграда, 2/37 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Volkswagen» НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 та транспортного засобу «Hyundai» д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_3 Автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, відтак позивачеві було заподіяно майнової шкоди. Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 31.01.2023 року у справі №756/60/23, винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди було визнано ОСОБА_4 та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Позивач зазначає, що цивільно - правова відповідальність ОСОБА_4 була застрахована ПАТ «СК «УНІКА» (електронний поліс ОСЦПВВНТЗ №210093990). Керуючись нормами Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач звернувся до ПАТ «СК «УНІКА», та надав усі необхідні документи, передбачені ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у тому числі заяву про страхове відшкодування. Утім станом на дату подання даної позовної заяви ПАТ «СК «УНІКА», на користь позивача було здійснено виплату лише частини страхового відшкодування в розмірі 18 570 грн. 99 коп. Позивач зазначив, що згідно зі Звітом № 123/03-23 від 05.03.2023 року про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного власникові колісного транспортного засобу КТЗ «Hyundai» д.н.з. НОМЕР_1 , вартість відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу у результаті його пошкодження при ДТП складає 30 432 грн. 56 коп.; повна вартість відновлювального ремонт транспортного засобу у результаті його пошкодження при ДТП складає 56 251 грн. 48 коп. Враховуючи вищезазначене, позивач вважає, що із ПАТ «СК «УНІКА`на користь позивача підлягає сплаті несплачена частина страхового відшкодування в розмірі: 30 432 грн. 56 коп. (повний розмір страхового відшкодування, що становить вартість відновлювального ремонту КТЗ з урахуванням зносу) - 18 570 грн. 99 коп. (виплачена частина страхового відшкодування) = 11 861 грн. 57 коп. (сума недоплаченого страхового відшкодування). Разом з тим, оскільки згідно Звіту №123/03-23 від 05.03.2023 року та Калькуляції Audatex, що є невід`ємною частиною вказаного Звіту вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Hyundai» д.н.з. НОМЕР_1 становить 56 251 грн. 48 коп., то з Позивач вважає, що з ОСОБА_4 на його користь підлягає стягненню матеріальна шкода, що становить різницю між розміром матеріальної шкоди та розміром отриманого страхового відшкодування у розмірі 25 818 грн.92 коп. (56 251 грн. 48 коп. (повна вартість відновлювального ремонту) - 30 432 грн. 56 коп. (повний розмір страхового відшкодування, що становить вартість відновлювального ремонту КТЗ з урахуванням зносу) = 25 818 грн.92 коп.). Крім того, позивач зазначив, що внаслідок пошкодження його майна з вини ОСОБА_4 він зазнав також і моральної шкоди. Належний позивачеві автомобіль КТЗ «Hyundai» д.н.з. НОМЕР_1 , був його основним засобом пересування. Пошкодження автомобіля в ДТП завдало позивачеві душевних страждань та негативно вплинуло на його моральний стан. Таким чином, моральна шкода, за внутрішнім переконанням позивача, з урахуванням принципів розумності і справедливості, має бути відшкодована йому ОСОБА_4 у розмірі 8 000,00 коп.

Провадження в справі відкрито 21.08.2023, розгляд якої вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання.

22.11.2023 через підсистему «Електронний суд» від ПрАТ «СК «УНІКА» надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено про розгляд заяви позивача про страхове відшкодування і проведення відповідних розрахунків у встановленому законом порядку. Розмір збитку розраховано на підставі Звіту № 20572 про оцінку вартості матеріального збитку, зваданого власнику колісного транспортного засобу від 30.12.2022, складеного ТОВ "СЗУ Україна". Так, згідно Звіту ринкова вартість «Hyundai» д.н.з. НОМЕР_1 становить 153 966,40 грн, вартість відновлювального ремонту 48 654,00 грн., вартість матеріального збитку - 20 829,19 грн. з ПДВ, а без врахування ПДВ - 18 570,99 грн. Оскільки позивачем не було надано доказів факту оплати проведеного ремонту, страхове відшкодування було зменшено на суиу податку на додану вартість.'

Представником ОСОБА_4 також подано відзив на позов де зазначено щодо безпідставності заявлених вимог. Позивачем не доведено необхідність надання переваги Звіту, що складено на його замомлення, не аргументує правильність зроблених висновків. Всі доводи зводяться лише до більшої суми виплати. Беручи до уваги що ПрАТ «СК «УНІКА`повністю виконало свої зобов`язання за Полісом ОСЦПВВНТЗу позивача взагалі відсутні підстави для звернення з даним позовом. Щодо стягнення моральної шкоди представником відповідача вказано на те, що позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів спричинення такої шкоди.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача ПАТ «СК «УНІКА» у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Як вбачається з відзиву на позов просить розглянути справу без його участі.

Представник ОСОБА_4 в судохвому засіданні просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи та надавши їм відповідну правову оцінку, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Встановлено, що 09.12.2022 о 17 год. 30 хв. у м. Києві по просп. Героїв Сталінграда, 2/37 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 та транспортного засобу «Hyundai» д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_3 .

Позивач є власником транспортного засобу «Hyundai» д.н.з. НОМЕР_1 , на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 .

Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, відтак позивачу було завдано матеріальної шкоди.

Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 31.01.2023 року в справі №756/60/23, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАПта до нього застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Дана обставина не заперечується учасниками процесу. Постанова набрала законної сили.

Також встановлено, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 на підставі вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на момент настання дорожньо-транспортної пригоди була застрахована відповідно до електронного полісу ОСЦПВВНТЗ №210093990 виданого ПАТ «СК «УНІКА», що також не оспорюється сторонами.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору, відповідно до ст. 979 ЦК України.

При цьому за положеннями страховий випадок відповідно ст. 8 Закону України «Про страхування» - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування.

Керуючись нормами Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач звернулася до ПАТ «СК «УНІКА» та надав усі необхідні документи, передбачені ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у тому числі заяву про страхове відшкодування.

За результатами розгляду заяви про страхове відшкодування ПАТ «СК «УНІКА» було замовлено складання оцінки збитку, за підсумками якої страховиком було розраховано й виплачено станом на дату подання заяви страхове відшкодування на користь позивача у розмірі 18 570 грн. 99 коп. (виплату здійснено 03.01.2023 року).

Не погоджуючись із проведеною страховиком оцінкою збитків, позивач самостійно замовив проведення оцінки заподіяного матеріального збитку внаслідок ДТП.

Згідно з наданим позивачем Звітом № 123/03-23 від 05.03.2023 року про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного власникові колісного транспортного засобу КТЗ «Hyundai» д.н.з. НОМЕР_1 , вартість відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу у результаті його пошкодження при ДТП складає 30 432 грн. 56 коп.

Витрати позивача на проведення проведення автотоварознавчого дослідження із визначення розміру матеріальної шкодистановили 3800,00 грн. (квитанція до платіжної інструкції 0.0..1 від 02.02.2023).

У свою чергу відповідач ПАТ «СК «УНІКА» посилається як на доказ заперечень проти розміру позовних вимог, на Звіт № 20572 від 30.12.2022, складання якого було замовлено ПАТ «СК «УНІКА».

Розмір страхового відшкодування страховиком було розраховано на підставі саме цього складеного на його замовлення Звіту № 20572 від 30.12.2022, який в свою чергу виконаний із рядом грубих порушень.

Оцінка вартості матеріального збитку (вартості відновлювального ремонту з урахуванням зносу), в порушення вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» та п. 32 Національного стандарту 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 р. N 1440, проведена за Звітом № 20572 від 30.12.2022не на дату заподіяння збитку.

Відповідно до п. 32 Національного стандарту 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», для застрахованого майна, подібного до майна, що продається (купується) на ринку, оцінка розміру ймовірного страхового відшкодування проводиться виходячи з характеристики майна на дату заподіяння збитків до настання страхового випадку шляхом розрахунку прямих збитків.

Як вбачається з матеріалів справи, шкоду заподіяно 09.12.2022 року, огляд КТЗ представником страховика було проведено 19.12.2022 року, проте, як вбачається із ремонтної калькуляції складеного на замовлення страховика Звіту № 20572 від 30.12.2022, оцінку проведено 19.12.2022 року (по курсу на цю дату) за цінами станом на 30.12.2022 року (суттєва різниця між датою огляду, датою оцінки, датою заподіяння збитку та датою, станом на яку були враховані ціни, при цьому оцінювач у Звіті взагалі не посилається на зміну курсу валют у цей тривалий період та не додає до Звіту витяг щодо коливань офіційних курсів НБУ таких валют, а курс валют оцінювач ввів вручну без посилання на витяг щодо офіційного коливання курсів у зазначений період, про що вказує відмічення у калькуляції цього пункту зіркою - позначка «*», розшифровка якої міститься у калькуляції).

Протокол огляду КТЗ містить лише перелік пошкоджень, однак не детально вказує та не достатньо деталізує й перелічує характер і обсяг такого пошкодження або взагалі не містить відомостей про те, яка саме робота із відновлення деталі має бути виконана.

Відповідно до п. 5.1. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів технічний огляд КТЗ оцінювачем (експертом) являє собою початковий етап дослідження, який дає змогу органолептичними методами визначити ідентифікаційні дані КТЗ; його комплектність; укомплектованість; технічний стан, обсяг і характер пошкоджень; пробіг за одометром, інші показники на момент технічного огляду, необхідні для оцінки майна.

Відповідно до пп. с) п. 4.4. зазначеної Методики протокол (акт) технічного огляду, який є невід`ємним додатком до звіту про оцінку КТЗ, має містити посилання на характер і обсяг його (КТЗ) пошкоджень.

Натомість доданий до складеного на замовлення страховика Звіту № 20572 від 30.12.2022Акт (Протокол) огляду пошкодженого ТЗ містить перелік пошкоджень, проте не достатньо конкретизує їх обсяг та характер.

При здійсненні розрахунку ринкової вартості досліджуваного транспортного засобу, оцінювачем ОСОБА_5 при складанні Звіту № 123/03-23 від 05.03.2023 року, наданого Позивачем було враховано вартість запасної частини «панель ліхт ном знак» (№ запчастини MB 774438) в розмірі 2 455,08 грн. Тоді, як у Звіті № 20572 від 30.12.2022 року, наданого Відповідачем-1, оцінювач ОСОБА_6 при здійснені розрахунку розміру вартості матеріального заподіяного КТЗ вказує про необхідність проведення заміни цієї деталі, але взагалі не визначає вартість запасної частини «панель ліхт ном знак» (№ запчастини MB 774438).

За таких обставин, суд вважає за можливе покласти в основу рішення наданий позивачем Висновок щодо вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 123/03-23 від 05.03.2023 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

За положеннями ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це, зокрема, шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Вимогами ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу страховиком відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Враховуючи, що в основу рішення суду покладається Звіт № 123/03-23 від 05.03.2023 року, недоплачене позивачеві страхове відшкодування становить: 11 861 грн. 57 коп. (повний розмір страхового відшкодування, що становить вартість відновлювального ремонту КТЗ з урахуванням зносу) - 18 570 грн. 99 коп. (виплачена частина страхового відшкодування)= 11 861 грн. 57 коп. (сума недоплаченого страхового відшкодування).

Відтак, вимоги позивача до відповідача ПАТ «СК «УНІКА» підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ч.1 ст.1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1194 Цивільного кодексу України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» (п. 4) роз`яснив - шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо).

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» при визначенні розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, судам слід враховувати, що потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди.

Згідно з наданим позивачем Звітом № 123/03-23 від 05.03.2023 року про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного власникові колісного транспортного засобу КТЗ «Hyundai» д.н.з. НОМЕР_1 , повна вартість відновлювального ремонту транспортного засобу у результаті його пошкодження при ДТП складає 56 251 грн. 48 коп.

Враховуючи, що в основу судового рішення судом покладається Звіт № 123/03-23 від 05.03.2023 року, невідшкодована позивачеві ОСОБА_4 майнова шкода становить різницю між повною вартістю відновлювального ремонту автомобіля як фактичним розміром шкоди та належним розміром страхового відшкодування (вартість відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу за вирахуванням франшизи): 56 251 грн. 48 коп. - 30 432 грн.56 коп. = 25 818,92 грн. і має бути стягнута з відповідача.

Також позивач вказував, що з вини відповідача ОСОБА_4 позивач зазнав також і моральної шкоди, яку за своїми внутрішнім переконанням, з урахуванням принципів розумності і справедливості, оцінив у 8 000,00 грн., й просив відшкодувати шляхом стягнення на свою користь із відповідача, наголошуючи, що пошкоджений автомобіль «Hyundai» д.н.з. НОМЕР_1 , був її основним засобом пересування, тому пошкодження автомобіля в ДТП завдало Позивачеві душевних страждань та негативно вплинуло на його моральний стан.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, зокрема, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Відповідно до абз.1 п.3 Постанови Пленуму ВСУ №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до п.5 Постанови Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» у редакції Постанови № 1 від 27.02.2009 року відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Враховуючи вказане, суд вважає обґрунтованими твердження позивача про те, що пошкодження в ДТП автомобіля позивача, належного йому на праві приватної власності, безумовно завдало позивачеві душевних страждань та негативно вплинуло на його моральний стан.

З огляду на природу інституту відшкодування моральної шкоди цілком адекватними і самодостатніми критеріями визначення розміру належної потерпілому компенсації є морально-правові імперативи справедливості, розумності та добросовісності.

Такий висновок зроблено Верховним Судом у складі суддів другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 19.12.2018 р. у справі № 640/14909/16-ц

За таких обставин суд приходить до висновку , що на користь позивача з метою компенсацію моральної шкоди з відповідача необхідно стягнути суму у розмірі 5 000,00 грн.

Відповідно до ст.141 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, як це вбачається з положень ч. 1 ст. 134 ЦПК України.

При поданні позовної заяви позивач наводив попередній (орієнтовний) розрахунок позовних вимог, отже позивачем дотримано вимог ч. 1 ст. 134 ЦПК України.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Виходячи зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 травня 2020 року у справі N 904/4507/18 фактично дійшла висновку про можливість існування "гонорару успіху" як форми оплати винагороди адвокату, визнала законність визначення між адвокатом та клієнтом у договорі про надання правової допомоги такого виду винагороди як "гонорар успіху", що відповідає принципу свободи договору та численній практиці Європейського суду з прав людини.

На таку обставину вказав Верховний суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду 15.09.2022 р. у постанові по справі № 915/294/21 сформульовано правовий висновок щодо стягнення "гонорару успіху" у призмі пропорційності цих витрат фактично понесеним судовим витратам на правничу допомогу.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

Разом з ти, відповідно до частини п`ятої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного суду від 24 червня 2021 року у справі № 761/14537/15-ц та від 27 січня 2021 року у справі № 659/226/19.

Суд зауважує, що клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу відповідачами в порядку частини п`ятої статті 137 ЦПК України до суду не подавалось.

Як свідчать матеріали справи, 20.03.2023 між ОСОБА_3 та адвокатом Конюшко Д.Б. було укладено договір про надання правової допомоги № 20/03/23-ЮП/ІL за умовами якого за надання правової допомоги клієнт сплачує кошти в розмірі , який визначається в Додатку № 1 до цього договору.

Акт виконаних робіт № 1 від 26.04.2023 до Договору № 20/03/23-ЮП/ІL свідчить про те, що адвокат виконав, а ОСОБА_3 прийняв наступні роботи: юридична консультація; вивчення документів, наданих замовником;складання та подання адвокатського запиту; складання й підготовка до подання до суду позовної заяви. Загальна вартість робіт 12 000,00 грн.

Як вбачається з платіжної інструкції 0.0..1 позивачем 25.04.2023 сплачено за Договором № 20/03/23-ЮП/ІL суму у розмірі 6 000 грн. 00 коп.

Зі змісту підписаного сторонами Акту виконаних робіт № 1 випливає, що вартість послуг правової допомоги, визначена в графі "до сплати" підлягає сплаті за умови задоволення позову не пізніше 3 (трьох) робочих днів з дня набрання рішенням суду законної сили (відповідно до умов договору).

Норми процесуального закону передбачають можливість стягнення не тільки судових витрат, які вже фактично понесені стороною, а й судових витрат, що мають бути сплачені у майбутньому за умови підтвердження розміру таких витрат належними доказами, про що неодноразово наголошував Верховний Суд, зокрема, у постановах від 19.02.2020 по справі №755/9215/15-ц та від 16.04.2020 по справі №727/4597/19.

Зважаючи на викладене, беручи до уваги відсутність клопотання про зменшення суми витрат на професійну правничу допомогу суд вважає за можливе здійснити розподіл судових витрат відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.

Виходячи з наведеного, керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 13, 17-19, 76-82, 141, 258, 259, 263-266, 268, 274, 352, 354, 355 ЦПК України; ст. ст. 23, 1166, 1187, 1192, 1194 ЦК України; ст. ст. 3, 9, 22, 29, 32, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА», ОСОБА_4 про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» (, 04112, м. Київ, вул. Теліги Олени, 6, літ. В) на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ) невиплачену частину страхового відшкодування в розмірі 11 861 грн. 57 коп., витрати зі сплати судового збору розмірі 557 грн. 63 коп., витрати на проведення автотоварознавчого дослідження із визначення розміру матеріальної шкоди в розмірі 986 грн. 86 коп, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 116 грн. 40 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ) матеріальну шкоду в розмірі 25 818 грн. 92 коп., моральну шкоду в розмірі 8 000 грн. 00 коп., витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 589 грн. 57 коп., витрати на проведення автотоварознавчого дослідження із визначення розміру матеріальної шкоди в розмірі 2 813 грн. 14 коп., витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8 883 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду, в порядку ст.ст. 353-357 ЦПК України з урахуванням п. 15.5. Перехідних положень цього Кодексу протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення .

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: