ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2024 року

м. Харків

справа № 641/5304/23

провадження № 22-ц/818/1684/24

Харківській апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Тичкової О.Ю.,

суддів Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря судового засідання Волобуєва О.О.

сторони справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харків апеляційну скаргу ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 01 лютого 2024 року у складі судді Олійник О.О.,-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати припиненим зобов`язання між Комунальним підприємством «Харківські теплові мережі» та ОСОБА_1 , що ґрунтуються на умовах публічного індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії від 31.10.2021 року, укладеного з метою забезпечення послугами з теплопостачання квартири АДРЕСА_1 , з 07 березня 2022 року; вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначено, що з 09.04.2021 року вона є співвласником 3/4 квартири АДРЕСА_1 , на праві спільної сумісної власності. Відповідно до Акту про пожежу від 08.02.2023, 07 березня 2022 року у квартирі АДРЕСА_1 , відбулася пожежа внаслідок ведення бойових (військових) дій (влучання артилерійського снаряду). Орієнтовні збитки від пожежі склали 1 200 000,00 грн. Згідно Акту огляду житлового приміщення (квартири АДРЕСА_1 ) від 03.02.2023, встановлено, що технічний стан квартири є незадовільним внаслідок прямого влучання снаряду, наслідком чого є повне вигорання квартири. Також згідно акту, проживання в квартирі неможливе. Відповідно до наведених обставин, із дати пожежі у зазначеній квартирі ніхто не проживає у зв`язку із відсутністю такої можливості. Факт влучання снаряду та неможливість проживання внаслідок пожежі, що відбулася у зв`язку із цим, підтверджується фотографіями. Отвір у стелі квартири АДРЕСА_2 , що утворився внаслідок попадання снаряду, наявний і на час звернення із позовом. Що призводить до висновку про неможливість, за будь-яких умов, надання відповідачем після цього послуг з опалення квартири АДРЕСА_2 .

Так, листом Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1 засвідчено, що військова агресія Російської Федерації проти України, що стала підставою введення воєнного стану із 24.02.2022, є форс-мажорними обставинами. В зв`язку із чим Торгово-промислова палата підтверджує, що зазначені обставини із 24.02.2022 до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, виконання яких настало згідно з умовами договору (контракту, угоди), і виконання яких стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин.

Таким чином, згідно до наведеного, неможливо використовувати квартиру АДРЕСА_1 , за своїм функціональним призначенням (проживанням).

Отже, наведеними фактами та обставинами підтверджується, неможливість постачання теплової енергії для потреб опалення за адресою АДРЕСА_3 , але відповідач продовжував нарахування за послуги з теплопостачання квартири АДРЕСА_2 у період опалювального сезону 2022-2023 років.

Позивач зверталася до відповідача із листом та пропонувала здійснити списання нарахованої КП «ХТМ» заборгованості за послуги з постачання теплової енергії для потреб опалення за адресою АДРЕСА_3 , за період із 27.10.2023 по цей час. Проте, відповідач відмовився від скасування нарахувань, посилаючись на факт постачання послуги з постачання теплової енергії в цілому у будинок АДРЕСА_4 , а також повідомив про неможливість від`єднання квартири АДРЕСА_2 від системи централізованого теплопостачання.

З урахуванням викладеного, позивач просить задовольнити її вимоги в повному обсязі.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 01 лютого 2024 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що Позивачка не звільнена від сплати за надання послуг теплопостачання та постачання гарячої води оскільки такі послуги у будинок позивача за адресою: АДРЕСА_4 , надаються. Тому підстави для скасування нарахувань відсутні, і Позивачка, як співвласник житлового будинку, зобов`язана брати участь у загальному розподілі обсягу спожитої будинком теплової енергії. Тому ОСОБА_1 може вимагати від відповідача лише зняття нарахування за послуги теплопостачання невідповідної якості, а не визнання зобов`язання припиненим.

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необгрунтованість рішення просив рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд не повно встановив обставини у справі, дійшов висновку що не відповідає дійсним обставинам у справі та вимогам закону. А саме, обставинами справи встановлений не просто факт того, що із 07.03.2022 Позивач не споживала послуги Відповідача (у зв`язку із встановленим фактом непридатності квартири для проживання), а і той факт, що Позивач не могла (навіть якби і бажала) споживати ці послуги, у зв`язку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідала, наведене є підставою для застосування приписів ст.607 ЦК України. Крім цього суд мав застосувати до спірних правовідносин аналогію закону відповідно до вимог ч.1 ст.8 ЦК України. Відповідно до ч.6 ст.762 ЦК України, наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає. Таким чином, за аналогією, у разі неможливості використання квартири її власником/ користувачем, через обставини, за які він не відповідає, такий власник/користувач має звільнятися від оплати за комунальні послуги, що надаються для забезпечення можливості проживання в такої квартирі. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 08.05.2018 по справі №910/7495/16 сформований правовий висновок, що підставою для застосування ч.6 ст.762 ЦК України є встановлення факту неможливості використання орендарем майна з незалежних від нього причин на загальних підставах, визначених процесуальним законодавством. Як встановлено під час розгляду справи, Відповідач відмовив Позивачу у скасуванні нарахувань за теплопостачання, посилаючись на факт постачання послуги з постачання теплової енергії в цілому у будинок АДРЕСА_4 , а також зазначаючи про неможливість від`єднання квартири АДРЕСА_2 від системи централізованого теплопостачання. За наведених обставин ефективним способом захисту порушених прав та інтересів Позивача є саме визнання відповідних зобов`язань припиненими на підставі приписів ст.607 ЦК України.

У відзиві на апеляційну скаргу КП «ХТМ» просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Посилається на те, що суд повно та всебічно встановив обставини у справі та ухвалив рішення що відповідає вимогам закону. Доводи апеляційної скарги викладених судом висновків не спростовують.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника Позивача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

У відповідності до частин 1-5 статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення зазначеним критеріям відповідає в повній мірі.

Як встановлено судом ОСОБА_1 є співвласником квартири АДРЕСА_1 , на праві спільної сумісної власності, що підтверджується відомостями Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 08.08.2023 року.

Відповідно до довідки про нарахування за оплату за послугу з постачання теплової енергії за адресою: АДРЕСА_3 , КП «Харківські теплові мережі» на ім`я ОСОБА_3 відкрило особовий рахунок № НОМЕР_1 , а також направлялися квитанції про нарахування вартості послуг з теплової енергії з метою їх оплати (а.с. 35).

Окремого договору між позивачем та КП «Харківські теплові мережі» з метою забезпечення квартири АДРЕСА_2 послугами теплопостачання не укладалося, у зв`язку із чим договірні відносини між позивач та відповідачем щодо надання комунальних послуг ґрунтуються на умовах публічного індивідуального договору про надання послуг з постачання теплової енергії від 31.10.2021 року, розміщеного на веб-сайті КП «Харківські теплові мережі».

Так, відповідно до Акту про пожежу від 08.02.2023 року, складеного комісією у складі провідного інспектора відділу запобігання надзвичайним ситуаціям по Салтіському району Харківської міської територіальної громади Харківського районного управління Головного управління ДСНС України у Харківській області майора служби цивільного захисту Андрійченко С.О., громадянина ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 о 00 год. 20 хв. на об`єкті 9-ти поверхового житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 , виникла пожежа. Пожежу було виявлено 07.03.2022 року о 00 год. 21 хв. мешканцями житлового будинку. Повідомлення про пожежу надійшло 06.02.2023 року о 10 год. 00 хв. до пожежно-рятувальних підрозділів від громадянина ОСОБА_4 . Пожежею знищено предмети меблів та інше. Ймовірна причина пожежі пов`язана з проведенням бойових дій.

Актом огляду жилого будинку (житлового приміщенняквартири) АДРЕСА_1 , від 03.02.2023 року, складеного комісією у складі начальника дільниці № 37 КП «Жилкомсервіс» ОСОБА_6 , майстра дільниці № 37 КП «Жилкомсервіс» ОСОБА_7 , співвласника квартири ОСОБА_1 , встановлено, що технічний стан квартири є незадовільним внаслідок прямого влучення снаряду, квартира вигоріла повністю. В наступний період проживання неможливе.

Як зазначає позивач, через повне знищення пожежею у квартирі ніхто не проживає, у зв`язку із відсутністю такої можливості. Позивач не може використовувати квартиру за своїм призначенням (проживанням), а отже і не повинен виконувати зобов`язання, що ґрунтуються на публічному індивідуальному договорі про надання послуги з постачання теплової енергії від 31.01.2021 року, через нежитловий стан квартири. Проте, Відповідач продовжував нараховувати позивачу нарахування за послуги з теплопостачання у період опалювального сезону 2022-2023.

З метою усунення зазначених безпідставних нарахувань з боку Відповідача, Позивач зверталась до Відповідача з листом про списання нарахувань та проханням здійснити відповідні заходи з відключення квартири АДРЕСА_1 , від постачання теплової енергії.

Згідно відповіді Салтівської філії КП «Харківські теплові мережі» № 50-50/6404 від 12.06.2023 року, убачається, що у житловому будинку АДРЕСА_4 з березня 2022 року були відключені послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води. В опалювальному сезоні 2022-2023 теплоносій на опалення житлового будинку АДРЕСА_4 був поданий 27.10.2022. Нарахування за послугу з постачання теплової енергії мешканцям вищевказаного будинку виконуються згідно з показаннями приладу обліку теплової енергії, який враховує споживання тепла квартирами АДРЕСА_5 , пропорційно опалюваним площами квартир, тобто за фактично надану теплову енергію, не залежно від кількості зареєстрованих осіб та проживання (не проживання) їх в квартирі. Квартира АДРЕСА_1 обладнана приладом обліку гарячої води, тому нарахування проводяться за фактично використаний обсяг гарячої води, отримані підприємством показання залишаються незмінними з лютого 2022 року - 763 м3. На даний час законодавчо не розроблений механізм щодо зняття нарахувань за комунальні послуги по квартирах, розташованих в багатоквартирних будинках, які були пошкоджені внаслідок бойових дій. Враховуючи вищевикладене, оскільки послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води у будинок АДРЕСА_4 надаються то підстави для скасування нарахувань відсутні.

За змістом відповіді КП «Харківські теплові мережі» № 07-50/7889 від 20.07.2023 року убачається, що у житловому будинку АДРЕСА_4 з березня 2022 року були відключені послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води. В опалювальному періоді 2022-2023 послуга з постачання теплової енергії в будинок надавалась з 27.10.2022 по 06.04.2023. Нарахування за послугу з постачання теплової енергії по квартирі АДРЕСА_2 виконуються згідно з показаннями приладу обліку теплової енергії, який враховує споживання тепла квартирами АДРЕСА_6 , пропорційно опалювальній площі квартири, тобто за фактично надану теплову енергію, не залежно від кількості зареєстрованих осіб та проживання (не проживання) їх в квартирі. Послуга з постачання гарячої води у житловому будинку АДРЕСА_4 була відновлена з 25.01.2023. Квартира АДРЕСА_2 обладнана приладом обліку гарячої води, тому нарахування проводяться за фактично використаний обсяг гарячої води. Отримані підприємством показання залишаються незмінними з лютого 2022 року - 763 м3. Оскільки послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води у будинок АДРЕСА_4 надаються, то підстави для скасування нарахувань відсутні. КП «Харківські теплові мережі» не є балансоутримувачем житлового будинку АДРЕСА_4 , правових підстав для відключення від системи постачання гарячої води окремої квартири не має.

Крім того, в опалювальному періоді 2022-2023 послуга постачання теплової енергії в житловий будинок АДРЕСА_4 надавалась з 27.10.2022 по 06.04.2023, що підтверджується актами про підключення опалення за № 175/31851 та актом про відключення за № 175/30.

Відповідно акту-претензії № 175/017519 від 24.11.2023 року КП Харківські теплові мережі було знято нарахування за послуги теплопостачання ОСОБА_1 з 24.11.2023 року у зв`язку з невідповідністю послуги визначеним нормативам.

Взаємовідносини зі споживачами щодо теплопостачання регулюються Законом України «Про теплопостачання», Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, Правилами надання послуги з постачання гарячої води.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Положення цієї статті ґрунтуються на нормах Конституції України, які закріплюють обов`язок держави забезпечувати захист прав і свобод людини і громадянина судом (стаття 55).

Відповідно до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Право на звернення до суду (право на захист у процесуальному розумінні) гарантується Конституцією України та законами України.

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства, які є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства в Україні є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Звертаючись до суду, ОСОБА_1 просила визнати припиненими зобов`язання між КП «ХТМ» та нею у зв`язку з тим, що вона не проживає у квартирі у зв`язку з її пошкодженням, а тому і не є споживачем послуг наданих КП.

При цьому посилаючись на ст. 607 ЦК України просить застосувати до спірних правовідносин вимоги ч.6 ст.762 ЦК України. Проте підстави для розірвання або припинення зобов`язання у даному випадку регулюється Законом України «Про теплопостачання», Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, Правилами надання послуги з постачання гарячої води та публічним договором приєднання від 31.10.2021 року.

Відповідно до ч. 1,2,4 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Законом можуть бути встановлені випадки, коли припинення зобов`язань на певних підставах не допускається.

Згідно з п. 53-55 індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії від 31.10.2021 року, який міститься в матеріалах справи і який є публічним договором приєднання - цей договір може бути розірваний у разі прийняття рішення співвласниками щодо зміни моделі договірних відносин відповідно до ст. 14 Закону України Про житлово-комунальні послуги. У разі відключення приміщення споживача від систем (мереж) централізованого опалення (теплопостачання) в установленому законодавству порядку цей договір не припиняє своєї дії. Припинення дії цього договору не звільняє сторони від обов`язку виконання зобов`язань, які на дату такого припинення залишились невиконаними.

Оскільки матеріали справи містять докази виконання відповідачем свого обов`язку щодо постачання теплоносія у будинок в якому мешкає Позивачка відсутність у неї можливості споживати надані відповідачем послуги безпосередньо в квартирі, не може бути підставою для задоволення позову про визнання зобов`язання за договором про постачання теплової енергії припиненим.

Тому, судом зроблено вірний висновок, що Позивачка може вимагати від Відповідача зменшення нарахованої заборгованості за послуги теплопостачання у зв`язку із наданням послуг невідповідної якості, а не визнання зобов`язання припиненим.

За таких обставин апеляційний суд погоджується з висновком суду щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог, наведені апелянтом доводи не є підставою для скасування рішення суду. Тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

Оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення, питання щодо перерозподілу судових витрат відповідно до статті 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» не вирішувалося.

Керуючись ст.367, п.1 ч.1 ст.374, ст.375, ст.382, ст.384 ЦПК України, апеляційній суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 01 лютого 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено 03 жовтня 2024 року

Головуючий О. Ю. Тичкова

Судді О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук