Справа № 548/1851/24
Провадження № 2/548/571/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.09.2024 Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Старокожко В.П.,

за участю секретаря судового засідання - Безносик Д.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хорол в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ''Фінансова компанія "Брайт-К", представник позивача Кононов Ігор Костянтинович, третя особа Акціонерне товариство "Креді Агріколь Банк", до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В СТАНОВИВ:

Стислий виклад позицій позивача та відповідача.

Представник позивача Кононов І.К., діючи в інтересах свого довірителя, за допомогою підсистеми "Елктронний суд" звернувся до Хорольського районного суду Полтавської області з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову посилається на те, що 11.10.2021 між Акціонерним товариством ''КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК'' та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 1/1344707, відповідно до умов якого Банк зобов`язався надати у власність позичальнику грошові кошти у розмірі та на умовах зазначених в договорі, а позичальник зобов`язався повернути кредит і сплатити проценти за його користуванням. Згідно п.1.1 Кредитного договору Банк передав відповідачу кредит в сумі 29998,39 грн на строк з 11.10.2021 по 10.10.2026.

05 серпня 2021 року між АТ ''Креді Агріколь Банк'' та ТОВ ''ФК ''БРАЙТ-К'' укладено договір відступлення права вимоги за фінансовими кредитами № 2-2021. Згідно даного договору відбулось відступлення прав вимоги за кредитним договором № 7/2724749 від 16 січня 2021 року, що був укладений між Акціонерним Товариством ''Креді Агріколь Банк'' та ОСОБА_2 .

Відповідно до вказаного договору про відступлення права вимоги ТОВ ''ФК ''БРАЙТ-К'' набуло право грошової вимоги до Відповідача за кредитним договором № 1/1344707 від 11.10.2021.

У зв`язку із несплатою коштів за кредитними договором станом на дату відступлення права вимоги 14.02.2022 заборгованість ОСОБА_1 склала 32 419,62 гривень, яка складалась з:

- строкової заборгованості за тілом кредиту - 29 182,25 гривень;

- простроченої заборгованості за тілом кредиту - 616,09 гривень;

- заборгованості за нарахованими процентами за користування кредитом - 84,03 гривень;

- заборгованості за простроченими процентами за користування кредитом -2 537,25 гривень.

За період з 15.02.2022 по 15.07.2024 позивачем було нараховано:

- проценти за користування кредитом в розмірі 24 822,06 гривень.

За період з 15.02.2022 по 15.07.2024 боржником добровільно платежі не сплачувались.

Загальна заборгованість відповідача за Кредитним договором відповідно до розрахунків заборгованості по Кредитному договору № 1/1344707 від 11.10.2021 становить 57 241,68 гривень, яка складається з:

- заборгованості за тілом кредиту - 29 798,34 гривень;

- заборгованість за процентами за користування кредитом - 27 443,34 гривень.

У зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 зобов`язання по погашенню простроченої заборгованості останньому позивачем було надіслано вимогу про дострокове повернення всієї суми кредиту, процентів за користування кредитом та комісії, однак, у строк, встановлений кредитором, останнім не було цієї заборгованості погашено.

Оскільки відповідачем не виконані зобов`язання за кредитним договором, позивач просив суд стягнути з нього на свою користь заборгованість в сумі 57 241,68 гривень,а також 2422,40 грн судових витрат.

Ухвалою судді Хорольського районного суду Полтавської області від 20.08.2024 було відкрито провадження у цій справі та визначено розглядати її відповідно до ч. 4 ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників в судове засідання, зокрема відповідача ОСОБА_1 - шляхом розміщення оголошення про його виклик на офіційному веб-порталі "Судова влада України", оскільки адреса реєстрації місця проживання останнього суду невідома.

Крім того, на останню відому адресу місця проживання відповідача судом було надіслано копію ухвали про відкриття провадження у справі, яку, як вбачається із відповідного поштового повідомлення, він отримав 30.08.2024.

У визначений судом строк відзив на позовну заяву, а також заяви чи клопотання на адресу суду від відповідача не надходили.

В судове засідання сторони не з`явилися, представник позивача у позовній заяві прохав суд розгляд справи проводити у його відсутність, позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував, відповідач та представник третьої особи про причини своєї неявки суд не повідомили.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не проводиться.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що за результатами розгляду справи в межах спрощеного провадження має бути ухвалене рішення, яким у задоволенні позовних вимог позивача слід відмовити, виходячи з такого.

Фактичні обставини, встановлені судом.

Судом встановлено, що 11 жовтня 2021 року в м. Хоролі ОСОБА_1 уклав кредитний договір № 1/1344707 із Акціонерним Товариством ''Креді Агріколь Банк'', відповідно до умов якого Банк зобов`язався надати позичальнику грошові кошти у розмірі та на умовах, зазначених в договорі, а позичальник зобов`язався повернути кредит і сплатити проценти за його користуванням.

Згідно п.1.1 Кредитного договору Банк передав відповідачу шляхом безготівкового перерахування на зазначений у договорі рахунок кредитні кошти в сумі 29998,39 грн, строк користування кредитом - з 11.10.2021 по 10.10.2026.

Згідно п. 1.2 Кредитного договору кредит надається позичальнику для погашення заборгованості згідно заяви про надання банківської послуги "Кредитна картка" від 29.10.2020 в рамках та на підставі Договору про надання банківських послуг № 706169/4036851 від 29.10.2020.

Згідно п. 1.3.1. Кредитного договору позичальник зобов`язаний сплачувати Банку щомісячно винагороду за користування кредитом у розмірі 34% річних (фіксована процентна ставка).

Відповідно до 3.2.7 Кредитного договору, якщо Позичальник протягом 31 дня з моменту отримання ним письмової вимоги Банку, зазначеної в пп.3.2.6 Договору не виконає вимогу про дострокове погашення заборгованості за кредитом, процентами, комісії (якщо вона передбачена), штрафними санкціями тощо, Банк вправі розпочати процедуру примусового стягнення боргу, включаючи звернення до суду з позовом про стягнення заборголваності.

Отримання відповідачем коштів за кредитом підтверджується копіями виписок з рахунку ОСОБА_1 за період з 11.10.2021 по 14.02.2022, що додані до матеріалів позовної заяви.

05 серпня 2021 року між АТ ''Креді Агріколь Банк'' та ТОВ ''ФК ''БРАЙТ-К'' укладено договір відступлення права вимоги за фінансовими кредитами № 2-2021. Згідно цього договору відбулось відступлення прав вимоги за кредитним договором № 1/1344707 від 11 жовтня 2021 року, що був укладений між Акціонерним Товариством ''Креді Агріколь Банк'' та ОСОБА_1 .

Відповідно до вказаного договору про відступлення права вимоги ТОВ ''ФК ''БРАЙТ-К'' набуло право грошової вимоги до Відповідача за кредитним договором № 1/1344707 від 11 жовтня 2021 року, що підтверджується копією реєстру прав вимоги № 7 від 14 лютого 2022.

У зв`язку із простроченням сплати коштів за кредитними договором станом на дату відступлення права вимоги 14.02.2022 відповідно до копії розрахунку заборгованості перед АТ "Креді Агріколь Банк" по кредиту, наданому ОСОБА_1 № 1/1344707 від 11 жовтня 2021 року, заборгованість становила 32 419,62 гривень, яка складалась з:

- строкової заборгованості за тілом кредиту - 29 182,25 гривень;

- простроченої заборгованості за тілом кредиту - 616,09 гривень;

- заборгованості за нарахованими відсотками за користування кредитом - 84,03 гривень;

- заборгованості за простроченими відсотками за користування кредитом -2 537,25 гривень.

Згідно копії розрахунку заборгованості за договором № 1/1344707 від 11 жовтня 2021 року, складеним представником позивача, що мається в додатках до позовної заяви, за період з 15.02.2022 по 11507.2024 позивачем було нараховано:

- проценти за користування кредитом в розмірі 24 822,06 гривень.

За період з 15.02.2022 по 15.07.2024 боржником добровільно платежі не сплачувались.

18.02.2022 позивачем було надіслано ОСОБА_1 повідомлення про наявність простроченої заборгованості за кредитом, в якій зазначено, що станом на 14.02.2022 вона становить 3153,34 грн, яка складається із простороченої заборгованості за тілом кредиту 616,09 грн та простроченої заборгованості за процентами за користування кредитом 2537,25 грн. Останньому у повідомленні роз`яснено необхідність погашення простороченої заборгованості протягом 1 місяця з дати його направлення, після чого кредитор має право вимагати дострокового повернення кредиту в повному об`ємі, в тому числі з можливістю подальшого застосування процедури примусового стягнення боргу у передбаченому законодавством порядку.

Вказане повідомлення згідно списку № 18.02.2022/4 Ф. 103 Рекомендовані листи було надіслано ОСОБА_1 , доказів отримання його останнім не надано.

15.07.2024 за № 4543 ОСОБА_1 позивачем було надіслано вимогу про дострокове повернення всієї суми кредиту, процентів за користування кредитом в загальному розмірі 57241,68 грн та роз`яснено обов`язок виконання її у строк 1 місяць з дати її направлення, а в разі непогашення заборгованості право кредитора на стягнення цієї заборгованості в примусовому порядку з покладенням на боржника пов`язаних із цим витрат.

Вказана вимога згідно списку № 12.07.2024 Ф. 103 Рекомендовані листи було надіслано ОСОБА_1 , доказів отримання її останнім не надано.

У зв`язку із невиконанням відповідачем ОСОБА_1 його обов`язків, передбачених кредитним договором № 1/1344707 від 11 жовтня 2021 року, позивач прохає суд стягнути із останнього на свою користь заборгованість в сумі 57 241,68 гривень, а також 2422,40 грн судових витрат.

Норми права, застосовані судом.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 3 статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).

Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно частини 1 статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно з ч. 1 ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ч.ч.1,2 ст. 1046 ЦК).

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику.

Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч.ч.1-2 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст.ст. 526, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Статтею 536 ЦК України, встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (стаття 1077 ЦК України).

10 червня 2017 року набрав чинності Закон України «Про споживче кредитування», який визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні. Закон України «Про захист прав споживачів» застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування»(стаття 11 Закону України «Про захист прав споживачів» у редакції, чинній з 10 червня 2017 року). Отже, регулювання правовідносин банку зі споживачем щодо кредитування для споживчих потреб до 10 червня 2017 року відбувалося з урахуванням приписів Закону України «Про захист прав споживачів». З 10 червня 2017 року на ці відносини поширюється Закон України «Про споживче кредитування», а у частині, що йому не суперечить, - також Закон України «Про захист прав споживачів». Наведені приписи дають підстави виснувати, що частина десята статті 11 зазначеного Закону у редакції, що була чинною до 10 червня 2017 року, встановила обов`язковий досудовий порядок врегулювання питання дострокового повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування» ( надалі Закон № 1734-VIII) у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит.

Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені.

Якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - 60 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність.

Звернення до суду з позовом про дострокове повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту не замінює визначений Законом України "Про захист прав споживачів" порядок. Якщо кредитодавець звертається до суду з таким позовом, не виконавши вимоги частини десятої статті 11 цього Закону у редакції, чинній до 10 червня 2017 року, не дотримавши передбачений зазначеним договором порядок, який не має погіршувати порівняно із цим Законом становище споживача, то в останнього як у позичальника відсутній обов`язок достроково повернути кошти за договором про надання споживчого кредиту, а у суду відсутня підстава для задоволення відповідного позову у частині, яка стосується дострокового стягнення коштів за таким договором.

Підстав для відступу від указаної позиції не вбачала і Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2023 року при вирішенні справи N 553/1501/15-ц (провадження N 14-50цс22).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26 травня 2020 року у справі № 638/13683/15 сформулювала правовий висновок щодо направлення повідомлення (вимоги) позичальнику.

Так, Велика Палата Верховного Суду зауважує, що позивач переконував суд, що направив відповідне повідомлення (вимогу) як позичальнику, так і його поручителю. Проте суди вказали, що всупереч умовам кредитних договорів позивач відправив ці повідомлення (вимоги) рекомендованими листами, а не цінними листами з описом вкладення та повідомленням про вручення. Тому суди не змогли встановити, як те, чи справді позивач відправив відповідачам відповідні повідомлення (вимоги), так і те, чи були останні вручені адресатам. Враховуючи наведене, порушення позивачем визначеного кредитними договорами порядку направлення юридично значимих повідомлень, факт отримання яких адресатами суди не встановили, не може мати наслідком покладення на відповідачів тягаря дострокового погашення заборгованості за кредитними договорами.

Мотивована оцінка аргументів сторін.

Факт існування кредитних договірних відносин між сторонами підтверджується копіями досліджених судом кредитного договору № 1/1344707 від 11 жовтня 2021 року з додатками до нього, підписаних останніми, та договору про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № 2-2021 від 05 серпня 2021 року, відповідно до яких позивач набув права вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором.

Доказів на підтвердження визнання зазначеного кредитного договору у встановленому законом порядку недійсним матеріали справи не містять та стороною відповідача суду їх надано не було. Отримання відповідачем ОСОБА_1 коштів за кредитним договором № 1/1344707 від 11 жовтня 2021 року, як і виникнення заборгованості за цим договором, доводиться дослідженими судом матеріалами справи.

Як встановлено судом з матеріалів справи, цим договором визначено строк його дії до 10 жовтня 2026 року. Отже, наразі вказаний договір діє, він не розірваний та як зазначено вище, недійсним не визнаний.

Як вбачається із матеріалів справи, між сторонами 11 жовтня 2021 року фактично було укладено договір про надання коштів ОСОБА_1 на споживчі цілі на строк та під процент, визначений цим договором. За рахунок цих коштів останній мав погасити заборгованість згідно заяви про надання банківської послуги "Кредитна картка" від 29.10.2020 в рамках та на підставі Договору про надання банківських послуг № 706169/4036851 від 29.10.2020. Отже, на переконання суду, до відносин між сторонами у цій справі мають застосовуватися положення Закону України ''Про споживче кредитування'' та Закону України ''Про захист прав споживачів''.

Крім того, в самому кредитному договорі між сторонами погоджено застосування процедури дострокового стягнення коштів за кредитом у разі наявності заборгованості у ОСОБА_1 , що зафіксовано у розділі 3.1 Договору.

У позовній заяві зазначено про те, що у зв`язку із простроченням відповідачем виконання умов вказаного кредитного договору 18 лютого 2022 року позивачем було надіслано ОСОБА_1 повідомлення про наявність простроченої заборгованості за кредитом, а 15 липня 2024 року - вимогу про дострокове повернення всієї суми кредиту, процентів за користування кредитом в загальному розмірі 57241,68 грн у строк 1 місяць з дня її надіслання. Оскільки ОСОБА_1 вказана заборгованість добровільно погашена не була, відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України позивач скористався правом на звернення до суду з вимогою дострокового повернення всієї суми боргу від позичальника. Проте, позивачем не надано суду доказів отримання ОСОБА_1 як вищевказаного повідомлення про наявність заборгованості, так і вимоги про дострокове повернення всієї суми кредиту та відповідних пов`язаних із цим нарахувань.

За таких обставин суд приходить до висновку про недотримання позивачем встановленої законом процедури дострокового стягнення заборгованості та відсутність підстав для дострокового стягнення отриманих відповідачем кредитних коштів у судовому порядку.

Вказане відповідає правовому висновку, до якого прийшов Верховний Суд у постановах: від 14.12.2022 № 347/832/16; від 19.10.2022 № 761/13847/15-ц; від 05.10.2022 № 607/122/15-ц; від 12.05.2022 № 202/5399/16-ц; від 03.05.2022 № 206/3466/18; від 14.04.2022 № 278/1646/15-ц; від 02.02.2022 № 755/11307/17; від 17.01.2022 № 1519/2-4141/11.

Дослідивши письмові докази по справі, оцінивши їх окремо та в сукупності, суд приходить до висновку, що в даному випадку відсутні підстави для захисту прав позивача шляхом стягнення з відповідача на його користь заборгованості за кредитним договором в розмірі 57 241,68 гривень, оскільки ця позовна вимога є необґрунтованою і недоведеною належними, допустимими та достовірними доказами, а тому задоволенню не підлягає.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи відмову в задоволенні позову, судові витрати зі сплати позивачем судового збору при зверненні до суду в сумі 2422,40 грн, що підтверджується копєю платіжної інструкції № 14725 від 15.08.2024 покладаються на позивача.

Керуючись статтями 4, 12, 81, 141, 258, 265, 268, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю ''Фінансова компанія "Брайт-К", представник позивача Кононов Ігор Костянтинович, третя особа Акціонерне товариство "Креді Агріколь Банк", до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, відмовити.

Судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2422 грн 40 коп покласти на позивача Товариство з обмеженою відповідальністю ''Фінансова компанія ''БРАЙТ-К''.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «БРАЙТ-К» (), адреса реєстрації: 02094 м. Київ, вул. Магнітогорська, 1.

Представник позивача: Кононов Ігор Костянтинович, м. Київ, вул. Гніздовского Якова, 1, РНОКПП НОМЕР_1 ,

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остання відома адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Третя особа: Акціонерне Товариство «Креді Агріколь Банк» (Код ), адреса реєстрації: 01024 м. Київ, вул. Пушкінська, 42/4.

Головуючий