Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

02 жовтня 2024 року м.Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Суходольського О.М.

за участю секретаря Культенко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області, Черкаської районної державної адміністрації, Комунального підприємства «Черкаське обласне об`єднання бюро технічної інвентаризації» про визнання недійсним та скасування свідоцтва на право власності на жилий будинок, -

в с т а н о в и в:

26.06.2024 року до Черкаського районного суду Черкаської області звернувся ОСОБА_1 з позовом до Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області, Черкаської районної державної адміністрації, Комунального підприємства «Черкаське обласне об`єднання бюро технічної інвентаризації» про визнання недійсним та скасування свідоцтва на право власності на жилий будинок . В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 1980 року і по теперішній час проживає за адресою АДРЕСА_1 . Позивач переїхав до даного будинку разом зі своєю матір`ю ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , на той час вона проживала як чоловік та жінка, однією сім`єю, спільно з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено не було.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Мати позивача, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 . Позивач ОСОБА_1 після смерті рідних залишився проживати в будинку та адресу свого проживання з того часу не змінював. Відповідно до наданих Білозірською сільською радою відомостей згідно по господарської книги № 48 за 1983-1985 роки, особовий рахунок № НОМЕР_1 , домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 рахується за ОСОБА_3 . В домоволодіння зареєстрований власник ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Згідно по господарської книги № 48 за 1986-1990 роки, особовий рахунок № НОМЕР_2 , домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 рахується за ОСОБА_3 . В домоволодінні зареєстровані: власник ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; дружина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . А також, міститься інформація про смерть ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після його смерті згідно по господарських книг № 42 за 1996 2000 роки, № 39 за 2001-2005 роки, № 46 за 2006-2010 роки, № 43 за 2011-2015 роки, № 26 за 2016-2020 роки та 2021-2025 роки домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 рахується за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 , який вказаний як власник домоволодіння і є єдиною зареєстрованою особою в даному будинку.

З метою належного оформлення права власності на будинок ОСОБА_1 звернувся до КП «Черкаське об`єднане бюро технічної інвентаризації» та йому було видано довідку про зареєстроване право власності, згідно якої будинок АДРЕСА_1 належить ОСОБА_4 . Свідоцтво про право власності було видане Черкаською районною державною адміністрацією 24.07.1992 року на підставі розпорядження представника президента в Черкаському районі № 113 від 23 липня 1992 року. За адвокатським запитом КП «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» було надано завірену копії інвентаризаційної справи по домоволодінню АДРЕСА_1 . При огляді інвентаризаційної справи було встановлено, що при прийнятті рішення про видачу свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок були порушені норми діючого на той час законодавства, а свідоцтво видано безпідставно. Так, в матеріалах інвентаризаційної справи міститься замовлення на проведення інвентаризації будинку в АДРЕСА_2 від імені ОСОБА_3 , без його підпису, датоване 19.07.1991 року. Проте, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 і він ніяк не міг звертатись з заявою до Бюро технічної інвентаризації. Також в матеріалах інвентаризаційної справи міститься довідка видана виконкомом Білозірської сільської ради 08.04.1982 року № 48 в якій було зазначено, що домоволодіння по АДРЕСА_1 рахується за ОСОБА_3 , проте поверх написаного було здійснено напис рукою та виправлено на ОСОБА_5 . Внизу довідки олівцем від руки вчинено напис « ОСОБА_4 ». Згідно даних погосподарських книг ОСОБА_6 ніколи не проживав в будинку АДРЕСА_1 ?я. Відповідно до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР затвердженої Міністерством комунального господарства української РСР від 31.01.66 (Інструкції), яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, Розділ ІІІ, При відсутності правовстановлюючих документів, які зазначені в цій інструкції (додаток N 1), зацікавлена юридична або фізична особа (установа, підприємство, організація, громадянин, колгоспний двір) подає до виконкому місцевої Ради депутатів трудящих заяву про оформлення права власності на будинок або домоволодіння і видачу свідоцтва про це.

Крім того, позивач зазначає, що працівниками Бюро технічної інвентаризації не було дотримано норм Інструкції. Так, при складенні Ескізу поповерхового плану було зазначено, що обстеження проведено в присутності ОСОБА_3 . Ескіз складено в липні місяці 1991 року, тоді як ОСОБА_3 помер в квітні того ж року. В схематичному плані, складеному 24.07.1991 року зазначено, що власником будинку є ОСОБА_3 , але свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок АДРЕСА_3 видане на ім`я ОСОБА_4 . За даними Білозірської сільської ради на території села Білозір?я проживав ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_6 в будинку АДРЕСА_4 . Було надано фотокопію по господарської книги в якій містилась про нього інформація. Проте, жодних даних про його смерть не було вказано. При зверненні до Черкаського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) було отримано інформацію, що за архівним фондом виявлено актовий запис про смерть №130, складений 28.10.1991 року виконавчим комітетом Білозірської сільської ради Черкаського район Черкаської області відносно ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 у селі Білозір`я Черкаського району Черкаської області. То б то по одній вулиці в селі Білозір`я проживали ОСОБА_3 в будинку № НОМЕР_3 та його батько ОСОБА_4 в будинку АДРЕСА_4 . Можливо різниця в номері будинку в одну цифру призвела до помилки і свідоцтво було помилково видано не та те ім`я. Але і ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_8 , а свідоцтво було видано 24.07.1992 року.

В результаті грубого порушення вимог законодавства, не з`ясування всіх необхідних обставин, право власності на будинок було протиправно визнано за ОСОБА_9 . Про існування свідоцтва про право власності на будинок, що видане на іншу особу позивач не знав і не міг знати. З 14 років він проживав разом з матір`ю в цьому будинку. Вільно користувався ним, поліпшував його ремонтними та будівельними роботами. Повністю ніс відповідальність за стан даного майна. З моменту реєстрації в даному будинку позивач не змінював місця свого проживання. Про існування даного свідоцтва і про те, що право власності на даний будинок визнано за іншою особою дізнався тільки при зверненні КП «ЧООБТІ» за розробкою технічної документації. Наразі та обставина, що право власності на будинок визнано за ОСОБА_4 , не надає позивачу можливості реалізувати своє право власності на даний будинок.

Враховуючи вказані обставини, позивач просить суд визнати недійсним та скасувати розпорядження представника президента в Черкаському районі № 113 від 23 липня 1992 року «Про оформлення права особистої власності на жилий будинок АДРЕСА_1 », а також визнати недійсним та скасувати Свідоцтво № НОМЕР_4 від 24 липня 1992 року на право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , яке було видане ОСОБА_4 Черкаською районною державною адміністрацією Черкаської області на підставі розпорядження представника президента в Черкаському районі № 113 від 23 липня 1992 року.

Позивач ОСОБА_1 та його представник, адвокат Кушнір А.С. в судове засідання не з`явилися. Із заявами чи клопотаннями до суду не зверталися.

Представник відповідача Черкаської районної державної адміністрації у судове засідання не з`явився, проте через «Електронний суд» від ОСОБА_10 надійшла заява про розгляд справи без їх участі.

Представник Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи сільська рада повідомлялася у встановленому законом поряду, про що є підтвердження у матеріалах справи.

У судове засідання представник комунального підприємства «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялося у встановленому законом поряду, про що є підтвердження у матеріалах справи.

01.08.2024 року через «Електронний суд» від представник відповідача Черкаської районної державної адміністрації Мазуренко Н.С. надійшов відзив на позовну заяву. Згідно якого, повідомляють, що з листа відповіді Білозірської сільської ради на лист Черкаської районної військової адміністрації від 15.07.2024 № 2770/01-68 стає зрозумілим, що земельна ділянка, за адресою: АДРЕСА_1 не була приватизованою та згідно із записами в господарській книзі 2021-2025 років № 26, особовий рахунок НОМЕР_5 обліковується за громадянином ОСОБА_1 . Тобто встановити зв`язок між власником будинку та земельною ділянкою немає можливості. Якщо припустити, що було допущено помилку у номері будинку при складанні списку громадян Черкаського району на оформлення права власності на домоволодіння с. Білозір`я, то було б доречним з`ясувати чи обліковувалося домоволодіння за ОСОБА_4 по іншому номеру, але АДРЕСА_1 . У відповідності до положень Цивільного процесуального кодексу України Черкаська районна військова адміністрація, як відповідач по справі, просить суд: розглянути цю справу без участі представника Черкаської районної військової адміністрації на підставі наявних документів (матеріалів) справи та доказів долучених до справи.

Дослідивши надані позивачем письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як передбачено ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України).

У відповідності до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності з наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Згідно з приписамист.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За частиною першою статті 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Відповідно до наданих Білозірською сільською радою відомостей згідно по господарської книги № 48 за 1983-1985 роки, особовий рахунок № НОМЕР_1 , домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 рахується за ОСОБА_3 . В домоволодіння зареєстрований власник ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно господарської книги № 48 за 1986-1990 роки, особовий рахунок № НОМЕР_2 , домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 рахується за ОСОБА_3 . В домоволодінні зареєстровані: власник ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; дружина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . А також, міститься інформація про смерть ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після його смерті згідно по господарських книг № 42 за 1996 2000 роки, № 39 за 2001-2005 роки, № 46 за 2006-2010 роки, № 43 за 2011-2015 роки, № 26 за 2016-2020 роки та 2021-2025 роки домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 рахується за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 , який вказаний як власник домоволодіння і є єдиною зареєстрованою особою в даному будинку.

Згідно адвокатського запиту КП «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» було надано завірену копії інвентаризаційної справи по домоволодінню АДРЕСА_1 . При огляді інвентаризаційної справи було встановлено, що при прийнятті рішення про видачу свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок були порушені норми діючого на той час законодавства, а свідоцтво видано безпідставно.

Згідно довідки видано виконкомом Білозірської сільської ради 08.04.1982 року № 48 в зазначено, що домоволодіння по АДРЕСА_1 рахується за ОСОБА_3 , проте поверх написаного було здійснено напис рукою та виправлено на ОСОБА_5 . Внизу довідки олівцем від руки вчинено напис « ОСОБА_4 ». Згідно даних погосподарських книг ОСОБА_6 ніколи не проживав в будинку АДРЕСА_1 ?я.

Відповідно до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР затвердженої Міністерством комунального господарства української РСР від 31.01.66 (Інструкції), яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, Розділ ІІІ, При відсутності правовстановлюючих документів, які зазначені в цій інструкції (додаток N 1), зацікавлена юридична або фізична особа (установа, підприємство, організація, громадянин, колгоспний двір) подає до виконкому місцевої Ради депутатів трудящих заяву про оформлення права власності на будинок або домоволодіння і видачу свідоцтва про це.

Стаття 41 Конституції України передбачає принцип непорушності права власності.

Відповідно до статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Згідно ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Згідно ч. 3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Згідно ст. 43 ЗУ «Про місцеві державні адміністрації» передбачає, що розпорядження голови державної адміністрації, що суперечать Конституції України, законам України, рішенням Конституційного Суду України, іншим актам законодавства або є недоцільними, неекономними, неефективними за очікуваними чи фактичними результатами, скасовуються Президентом України, головою місцевої державної адміністрації вищого рівня або в судовому порядку.

Згідно ч.1 ч.3 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні кожного отриманого у справі доказу зокрема та належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є доведені та обґрунтовані, тому підлягають до задоволення у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 4, 15, 19, 175, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати недійсним та скасувати розпорядження представника президента в Черкаському районі №113 від 23 липня 1992 року «Про оформлення права особистої власності на жилий будинок АДРЕСА_1 ».

Визнати недійсним та скасувати Свідоцтво № НОМЕР_4 від 24 липня 1992 року на право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , яке було видане ОСОБА_4 Черкаською районною державною адміністрацією Черкаської області на підставі розпорядження представника президента в Черкаському районі №113 від 23 липня 1992 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційні скарги на рішення можуть бути подані протягом 30 днів з дня його проголошення через суд першої інстанції до Черкаського апеляційного суду.

Ознайомитись з повним текстом судового рішенням, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Суддя: О. М. Суходольський