П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

3 жовтня 2024 року місто Київ

справа № 758/7409/23

провадження №22-ц/824/3659/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М.,

розглянув у порядку письмового провадження в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Шевчуком Дмитром Ігоровичем,

на ухвалу Подільського районного суду м.Києва від 17 листопада 2023 року, постановлену у складі судді Якимець О.І.,

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором на виконання робіт,-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Подільського районного суду м.Києва від 17 листопада 2023 року відмовлено у прийнятті зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору та стягнення матеріальних збитків. Роз`яснено позивачці за зустрічним позовом право звернутися із зазначеним позовом до суду у загальному порядку. Зустрічну позовну заяву із доданими до неї матеріалами повернуто ОСОБА_1 .

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, представник ОСОБА_1 - адвокат Шевчук Д.І. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду про повернення зустрічного позову, прийняти зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 про розірвання договору та стягнення матеріальних збитків до розгляду з первісним позовом.

В апеляційній скарзі посилався на те, що оскаржувана ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що положення ст. 193 ЦПК України встановлюють окремі умови прийняття до розгляду зустрічного позову, тобто вказує на один із способів захисту відповідача проти пред`явленого до нього позову. Способами захисту проти прозову можуть бути, як невизнання позову, заперечення проти нього і зустрічний позов. Зустрічний позов - це активний захист проти позову. Зустрічним позовом є позов первісного відповідача до первісного позивача. В залежності від ситуації зустрічний позов може бути найбільш дієвим засобом захисту відповідача проти позову, тому що спрямований на повне чи часткове виключення підстав первісного позову. Задоволення зустрічного позову зазвичай повністю або частково виключає задоволення первісного позову. Основною метою зустрічного позову є дати відповідачу можливість відстояти свої права та представляти свою версію подій, потенційно вимагаючи від позивача відшкодування збитків, компенсації чи інших засобів правового захисту. Первісний позов та зустрічний позов виникли із одних правовідносин є взаємопов`язаними і спільний їх розгляд є доцільним. Судом першої інстанції проігноровано права ОСОБА_1 визначені ст.ст. 4 та 193 ЦПК України, тим самим обмежено право на доступ до правосуддя.

Позивач ОСОБА_2 своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 9 січня 2024 року відкрито апеляційне провадження у справі.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 15 січня 2024 року в складі колегії суддів справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Ухвала суду першої інстанції щодо повернення заяви позивачеві (заявникові) віднесена до п. 6 ч. 1 ст. 353 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 369 ЦПК України з урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути апеляційні скарги, зазначені в частинах першій та другій цієї статті, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, оскільки із матеріалів справи не вбачається обставин, які б унеможливлювали розгляд справи без повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

У червні 2023 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором на виконання робіт. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що 8 травня 2023 року між сторонами укладено договір на виконання робіт №01-08-053. Відповідно до умов договору позивач зобов`язаний виконати комплекс робіт з завершення ремонту в багатокімнатній квартирі АДРЕСА_1 . Вартість робіт 169744 грн. Приймання виконання робіт здійснюється на підставі акту прийому-передачі, який передається позивачем відповідачу на підписання та робота вважається прийнята з моменту підписання акту. Позивачем було складено ряд актів про виконання робіт, однак відповідач відмовився від підписання актів від 24 травня 2023 року № 2 на суму 44726 грн. та від 4 червня 2023 року № 3 на суму 61 979 грн. без будь-яких причин. У зв`язку із наведеними обставинами позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права. У відповідності до ст. ст. 837, 843, 844, 853 ЦК України та умов укладеного між сторонами договору просив позов задовольнити.

Ухвалою Подільського районного суду м.Києва від 12 липня 2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Справу призначено до розгляду по суті на 30 серпня 2023 року.

18 серпня 2023 року ОСОБА_1 подала зустрічний позов до ОСОБА_2 про розірвання договору, стягнення матеріальних збитків за неякісно виконані ремонтні роботи. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що між сторонами існують договірні відносини за договором №01-08-054 на виконання робіт від 8 травня 2023 року. Згідно з умовами договору, роботи вважаються виконаними після підписання акта приймання-передачі. Загальна сума, яка сплачена ОСОБА_1 ОСОБА_2 9 червня 2023 року, 14 травня 2023 року та 25 травня 2023 року становить 110545 грн, що підтверджується розписками ОСОБА_2 . Роботи по акту № 1 від 14 травня 2023 року, акту № 2 від 24 травня 2023 року та акту № 3 від 4 червня 2023 року ОСОБА_1 не приймала. Роботи, які ОСОБА_2 виконав за договором, виконані неякісно та не в тому обсязі, який був погоджений сторонами. Станом на день подання зустрічного позову підрядні роботи по договору ОСОБА_2 завершив. Через неякісно виконані роботи ОСОБА_2 завдав матеріальних збитків ОСОБА_1 на загальну суму 149830,30 грн. Посилаючись на зазначені обставини, ОСОБА_1 просила на підставі ст.ст.611, ч.2 ст.852 ЦК України розірвати договір та стягнути з ОСОБА_2 завдані матеріальні збитки і пеню.

Ухвалою Подільського районного суду м.Києва від 17 листопада 2023 року відмовлено у прийнятті зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору та стягнення матеріальних збитків. Роз`яснено позивачці за зустрічним позовом право звернутися із зазначеним позовом до суду у загальному порядку. Зустрічну позовну заяву із доданими до неї матеріалами повернуто ОСОБА_1 .

Відмовляючи у прийнятті зустрічного позову, суд першої інстанції виходив із того, що спірні правовідносини, які склались між сторонами за первісним та зустрічним позовом не є взаємопов`язаними, а відтак відсутня доцільність їх розгляду в одному провадженні.

При цьому, суд першої інстанції в постановленій ухвалі зазначив, що позивач за первісним позовом просить стягнути заборгованість за договором від 8 травня 2023 року № 01-08-053, тобто за невиконання договірних відносин, які склались між сторонами; позивач же за зустрічним позовом просить розірвати договір та застосувати наслідки за порушення такого договору шляхом відшкодування матеріальних збитків, однак таке розірвання договору та відповідні наслідки не застосовують із моменту укладення договору, а з моменту набрання судового рішення законної сили.

Проте з такими висновками суду у повній мірі погодитися не можна, зважаючи на наступне.

Відповідно до ч.1 та п.3 ч.2 ст.49 ЦПК України сторони користуються рівними процесуальними правами. Відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Відповідно до ч.2 ст.193 ЦПК України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Отже, умовами пред`явлення зустрічного позову є взаємопов`язаність зустрічного позову з первісним; доцільність сумісного розгляду основного й зустрічного позовів. Доцільним є сумісний розгляд, коли це дозволяє більш повно і об`єктивно дослідити обставини справи, встановити справжні взаємовідносини сторін, виключити винесення взаємно суперечливих чи взаємовиключних судових рішень.

Взаємний зв`язок первісного і зустрічного позову може виявлятись у тому, що зустрічна вимога виключає вимогу первісну, або обидва випливають з однієї підстави, або взаємний зв`язок виникає з однорідності обставин виникнення взаємних матеріально-правових вимог між позивачем і відповідачем. Первісний і зустрічний позов можуть бути взаємопов`язаними і тоді, коли підстава зустрічного позову паралізує підставу первісного позову, а тому задоволення вимог відповідача виключає задоволення вимог позивача.

Таким чином, зі змісту ст.193 ЦПК України вбачається, що прийняття зустрічного позову до спільного розгляду з первісним відноситься до дискреційних повноважень суду, при цьому сам суд першої інстанції визначає взаємопов`язаність позовів (зокрема, виникнення із одних правовідносин, випадок коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову, тощо), а, крім цього, додатково повинен визначитися із доцільністю такого спільного розгляду, що є оціночним поняттям у кожній окремій справі та оцінку цьому може дати виключно суд, що розглядає справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч.3 ст.194 ЦПК України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику.

За змістом даної норми однією з умов прийняття зустрічного позову є доцільність сумісного розгляду основного і зустрічного позовів.

Доцільно їх розглядати в одному процесі тоді, коли це дозволить більш повно і об`єктивно дослідити обставини справи, встановити справжні взаємини сторін, виключити винесення взаємосуперечливих або взаємовиключних судових рішень. І, навпаки, недоцільно розглядати ці вимоги сумісно тоді, коли це затягне розгляд справи, а вимоги повністю можуть бути розглянуті окремо.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі №916/3245/17 зазначено, що ознаками зустрічного позову є його взаємопов`язаність із первісним позовом і доцільність його спільного розгляду з первісним позовом, зокрема коли позови виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом можуть різнитися з вимогами первісного позову, але вони об`єднуються в одне провадження з первісним позовом ухвалою суду.

У постанові від 20 березня 2019 року у справі №910/2987/18 Велика Палата Верховного Суду також вказала, що взаємопов`язаність зустрічного та первісного позовів може виражатися у підставах цих позовів або поданих доказах, а також у тому, що вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись. Подання зустрічного позову, задоволення якого виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову, має на меті довести відсутність матеріально-правової підстави для задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом.

Предметом первісного позову ОСОБА_2 є стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за виконані підрядником ремонтні роботи за договором №01-08-053 на виконання робіт від 8 травня 2023 року.

Предметом зустрічного позову ОСОБА_1 є розірвання договору №01-08-053 на виконання робіт від 8 травня 2023 року, укладеного з ОСОБА_2 , та стягнення матеріальних збитків за неякісно виконані ремонтні роботи.

Таким чином, позов ОСОБА_2 та зустрічний позов ОСОБА_1 виникають з одних правовідносин щодо виконання сторонами умов укладеного ними договору підряду, взаємопов`язаність первісного та зустрічного позовів виражається у підставах цих позовів. Отже, є взаємопов`язанами.

Посилання суду першої інстанції на момент набрання законної сили рішенням суду по вирішенню вимоги про розірвання договору не має будь-якого правового значення, оскільки в зустрічному позові ОСОБА_1 заявлено не лише вимога про розірвання договору, а і про відшкодування збитків, заподіяних неякісною послугою, що є взаємопов`язаним з вимогою ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за надані послуги.

Суд першої інстанції зазначеного не врахував і дійшов помилкового висновку про відмову у прийнятті зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 .

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому така ухвала підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Оскільки представник ОСОБА_1 просив скасувати ухвалу суду, а також прийняти зустрічну позовну заяву до розгляду з первісним позовом, що не відноситься до повноважень суду апеляційної інстанції, а тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 259, 268, 367, 374, 379, 381-384, 390 ЦПК України,

суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Шевчуком Дмитром Ігоровичем, задовольнити частково.

Ухвалу Подільського районного суду м.Києва від 17 листопада 2023 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус