Справа № 754/2315/16-ц
У Х В А Л А

Іменем України

03 жовтня 2024 року Деснянський районний суд міста Києва в складі:

головуючого - судді - Сенюти В.О.,

при секретарі - Солонюк К.Г.,

за участю:

заявника - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Деснянський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), старший державний виконавець Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Черуха Олександр Миколайович, ОСОБА_2 на дії та бездіяльність державного виконавця, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до Деснянського районного суду міста Києва через систему «Електронний суд» із скаргою на дії та бездіяльність державного виконавця.

Подану скаргу обґрунтовує тим, що Деснянський районний суд міста Києва рішенням від 03.10.2016 стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 18.02.2016 року і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Заявник з 01.11.2020 є фізичною особою - підприємцем, має дохід, який підтверджується довідками за 2021, 2022, 2023 р. На підставі скарги представника стягувача 21.12.2022 державним виконавцем встановлені тимчасові обмеження боржнику на виїзд за межі України, обмеження в керуванні транспортними засобами та користування мисливською зброю. 01.05.2024 заявник отримав розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, з яким не погоджується. Вказує, що дочка є дитиною з нормальним розвитком, не має хронічних захворювань, стягувач ніде не працювала та не працює, здійснює здачу в оренду спільне сумісне майно без його згоди та отримує прибуток 176000 грн. в місяць, якого достатньо для утримання дитини. Заявник на підтвердження своїх вимог посилається на положення ст. ст. 182, 184, 192 СК України. На підставі викладеного заявник просить скасувати розрахунок заборгованості зі сплати аліментів Деснянського ВДВС у місті Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) від 01.05.2024. Зобов`язати Деснянський ВДВС у місті Києві ЦМУ МЮ (м. Київ): здійснити новий розрахунок з посиланням на мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, а саме не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, зняти арешт з рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, що знаходяться в банківській установі.

В судовому засіданні заявник подану скаргу підтримав, просив задовольнити з викладених підстав.

Заінтересована особа ОСОБА_2 та її представник в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Письмові матеріали справи містять письмові заперечення представника стягувача, відповідно до яких просить у задоволенні скарги відмовити, розгляд справи проводити у їх відсутність.

Представник Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), старший державний виконавець Черуха О.М. в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце судового розгляду скарги повідомлені належним чином. На адресу Деснянського районного суду міста Києва надійшли копії матеріалів виконавчого провадження та клопотання про розгляд справи у відсутність уповноваженого представника відділу.

Згідно положення ч.ч. 1, 2 ст. 450 ЦПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Таким чином, суд вважає можливим розглянути скаргу у відсутність не з`явившихся осіб та на підставі наявних доказів.

Вислухавши доводи заявника, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на об`єктивному розгляді справи, керуючись законом, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 29.09.2017 Деснянським районним судом міста Києва видано виконавчий лист № 754/2315/16 з примусового виконання рішення Деснянського районного суду міста Києва від 03.10.2016, яке залишено без змін на підставі рішення Апеляційного суду міста Києва, за яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 у розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 18.02.2016 і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

19.10.2017 старшим державним виконавцем Деснянського ВДВС у місті Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Черухою О.М. відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа № 754/2315/16 від 29.09.2017 Деснянського районного суду міста Києва.

03.01.2023 постановами старшого державного виконавця Деснянського ВДВС у місті Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Черухою О.М. накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1 , встановлено тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, встановлено тимчасове обмеження у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями матеріальними снарядами несмертельної дії, обмежно у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно виконавчого листа № 754/2315/16 від 29.09.2017.

06.02.2023 постановою старшого державного виконавця Деснянського ВДВС у місті Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Черухою О.М. накладено арешт на кошти боржника.

01.05.2024 старшим державним виконавцем Деснянського ВДВС у місті Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Черухою О.М. здійснено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, відповідно до якого заборгованість заявника становить 151549,75 грн.

Заявник, як на підставу обґрунтованості своєї скарги вказує, що старший державний виконавець здійснив розрахунок заборгованості без урахування довідок про доходи за 2021, 2022, 2023 року, натомість при обрахунку взято суму у розмірі 21347,00 грн., яка не відповідає чинному законодавству.

Проте, суд вказані доводи до уваги не приймає з урахуванням наступного.

Відповідно до п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

За статтею 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом (ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження»).

На підставі статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до частини першої, п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно зі статтею 71 Закону України «Про виконавче провадження» порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому СК України. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі, зокрема, надходження виконавчого документа на виконання від стягувача. Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Пунктом 4 розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02. 04.2012 № 512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 за № 489/20802, визначено, що виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця та у випадках, передбачених ч. 4 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника. Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів. Спори щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Згідно ч. 2 ст. 195 СК України заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Відповідно до матеріалів виконавчого провадження, старшим державним виконавцем у період з лютого 2016 року по жовтень 2020 року при обрахунку розміру аліментів використовувались відомості з довідок про доходи боржника ОСОБА_1 , який працював у приватному підприємстві з 100 % іноземними капіталом «Азія» та отримував заробітну плату.

Згідно копії виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, ОСОБА_1 зареєстрований фізичною особою - підприємцем - 27.10.2020.

Разом з тим, в судовому засіданні заявник вказав, що із розрахунком заборгованості зі сплати аліментів від 01.05.2024, за період з 18.02.2016 по жовтень 2020 року він погоджується і не оспорює його в цій частині та зауважень не має.

Натомість заявник ОСОБА_1 заперечує використання старшим державним виконавцем Черухою О.М. при обрахунку розміру аліментів за період з листопада 2020 року по березень 2024 року показника середньої заробітної плати працівника для даної місцевості згідно ч. 2 ст. 195 СК України.

Однак суд наведені заперечення ОСОБА_1 приймає критично, враховуючи те, що заявник з жовтня 2020 року зареєстрований фізичною особою - підприємцем та перебуває на спрощеній системі оподаткування, із заявою про закриття ФОП заявник ОСОБА_1 звернувся лише 24.04.2024, відтак суд приходить до висновку, що старшим державним виконавцем у розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 01.05.2024 правомірно обраховується розмір аліментів виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості, що відповідає змісту ч. 2 ст. 195 СК України.

Згідно відкритих джерел, в тому числі відомостей Головного управління статистики у м. Києві, розмір середньої заробітної плати працівника для даної місцевості відповідає розміру, що вказаний старшим державним виконавцем Черухою О.М. у розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 01.05.2024.

Натомість заявник всупереч ч. 1 ст. 81 ЦПК України не надав належні, допустимі, достовірні та достатні докази на спростування розміру середньої заробітної плати працівника для м. Києва.

Таким чином, вимоги скарги ОСОБА_1 про скасування розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 01.05.2024 та зобов`язання заінтересовану особу Деснянський ВДВС у місті Києві ЦМУ МЮ (м. Київ), старшого державного виконавця Черуху О.М. зробити новий розрахунок заборгованості є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Вимоги скарги ОСОБА_1 про зняття арештів з грошових коштів, рухомого та нерухомого майна та виключення заявника з реєстру боржників задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 56 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Враховуючи те, що наявність заборгованості зі сплати аліментів заявником не спростовано, відтак підстави для скасування арешту з коштів, рухомого та нерухомого майна у суду відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 447-451 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Деснянський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), старший державний виконавець Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Черуха Олександр Миколайович, ОСОБА_2 на дії та бездіяльність державного виконавця - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання безпосередньо до Київського апеляційного суду апеляційної скарги.

Повний текст ухвали суду виготовлено: 03.10.2024.

Суддя В.О. Сенюта