СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/10874/24

пр. № 2/759/3927/24

26 серпня 2024 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Петренко Н.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Святошинського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (03148, м. Київ, вул. Гната Юри, 9), третя особа: Дванадцята Київська державна нотаріальна контора (03148, м. Київ, вул. Гната Юри, 9) про звільнення майна з-під арешту,

ВСТАНОВИВ:

І. Зміст позовних вимог.

У травні 2024 року представник позивача звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовною заявою до Святошинського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про скасування арешту нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 1373303, зареєстрований 12.10.2004р. за № 1373303 реєстратором: Дванадцята київська державна нотаріальна контора на підставі постанови НОМЕР_1, 25.11.2000, Відділу ДВ у Ленінградському районі, об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно, власник: ОСОБА_1 , архівнимй запис, додаткові дані: Архівний номер 3028677КІЕV12, архівна дата: 20/03/1980, дата виникнення: 17/01/2001, № реєстра: 3753, внутр.№ D501913524DD4D296D27, коментарий : вх.78 16.01.01; виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про обтяження за № 1373303 від 12.10.2004р.

В обгрунтування позовних вимог посилався на те, що ОСОБА_1 є власником квратири АДРЕСА_2 . Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, видане Ленінградською районною Радою народних депутатів м Києва від 28.01.1999 року ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 є власниками квартири за адресою АДРЕСА_2 . Позивач звернувся до відповідача з метою встановлення дійсних обставин справи та з`ясування правових підстав накладення арешту. Позивача було повідомлено, що у 2000 р. перебувало виконавче провадження № НОМЕР_1. Перевіркою системи АСВП встановлено, що виконавче провадження було закінчено та знищене у з вязку з закінченням трьох річного терміну зберігання, будь-які відомості відсутні. Однозначно ідентифікувати арешт накладений постановою № НОМЕР_1 від 25.11.2000 ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві не є можливим. Просить позов задовольнити та скасувати арешт.

ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 03.06. 2024 року відкрито провадження в порядку спрощеного без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву.

ІІІ. Позиції учасників судового провадження та норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи.

Враховуючи те, що відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надав, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не заявив, суд вирішує справу за наявними матеріалами у відповідності ч.8 ст. 178 ЦПК України.

ІV. Фактичні обставини встановлені судом

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 28 січня 1999 року видане Ленінградською районною радою народних депутатів міста Києва квартира за адресою АДРЕСА_2 належить на праві спільної власності громадянам ОСОБА_2 1/3 частина, ОСОБА_3 - 1/3 частина та ОСОБА_1 1/3 частина .

18.08.2023р. позивачу видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_3 .

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб єкта на квартиру за адресою АДРЕСА_2 накладено арешт, зареєстрований 12.10.2004 17:56:45 за № 1373303 Дванадцятою Київською державною нотаріальною конторою підставою обтяження є постанова № НОМЕР_1 від 25.11.2000 року Відділу Державної виконавчої служби у Ленінградському районі.

Відповідно до повідомлення Святошинського ВДВС у м. Києві від 03.02.2022 року у Святошинському районному відділі ДВС у м. Києві у 2000 році перебувало виконавче провадження № НОМЕР_1, перевіркою системи АСВП встановлено, що виконавче провадження було закінчено та знищено у зв`язку з закінченням трьох річного терміну зберігання, будь які відомості відсутні. Однозначно ідентифікувати арешт накладений постановою № НОМЕР_1 від 25.11.2000 ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві не є можливим.

Відповідно до ч.1,2 ст. 15 ЦК України Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження» визначений вичерпний перелік підстав за яких виконавець зобов`язаний зняти арешт з майна. В усіх інших випадках, як вбачається з п. 5 ст. 59 цього Закону, арешт з майна може бути знятий за рішенням суду.

Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Згідно з ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З урахуванням наведеного, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, суд дійшов висновку, що обраний позивачем спосіб захисту є найбільш ефективним та сприятиме захисту порушених прав позивача, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 317, 319, 321, 391 ЦК України,Законом України «Про виконавче провадження» , ст.ст. 12, 13, 81, 89, 133, 141, 247, 259, 263, 264-265, 273, 280,354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Святошинського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа: Дванадцята Київська державна нотаріальна контора про звільнення майна з-під арешту -задовольнити.

Скасувати арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 1373303, зареєстрований 12.10.2004р. за № 1373303 реєстратором: Дванадцята київська державна нотаріальна контора на підставі постанови НОМЕР_1, 25.11.2000, Відділу ДВ у Ленінградському районі, об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно, власник: ОСОБА_1 , архівнимй запис, додаткові дані: Архівний номер 3028677КІЕV, архівна дата: 20/03/1980, дата виникнення: 17/01/2001, № реєстра: 3753, внутр.№ D501913524DD4D296D27, коментарний : вх.78 16.01.01.

Виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухосме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про обтяження за № 1373303 від 12.10.2004р.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення сторін зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи якому рішення не було вручене у день його складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Київського апеляційного суду, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією кодексу.

Суддя Н.О. Петренко