Справа № 203/4934/24
Провадження № 2/0203/1890/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.10.2024 року суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Єдаменко С.В., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «АЛЬФА-ГАРАНТ» про відшкодування шкоди заподіяної в результаті ДТП,

встановив:

В порядку, визначеному ст.33 ЦПК України, 20 вересня 2024 року була розподілена позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «АЛЬФА-ГАРАНТ» про відшкодування шкоди заподіяної в результаті ДТП.

Ухвалою судді від 24 вересня 2024 року вказана позовна заява була залишена без руху, оскільки позивачем до позовної заяви була додана квитанція № СО4Н-СРХ1-ЕВТЕ-8ХОВ від 27 червня 2024 року про сплату судового збору в розмірі 1 211 грн. 20 коп., яка згідно акту від 20 вересня 2024 року вже була зареєстрована в обліково-статистичній картці по справі № 203/3832/24, провадження № 2/0203/1545/2024 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «АЛЬФА-ГАРАНТ» про відшкодування шкоди заподіяної в результаті ДТП, та вищевказана позовна заява ухвалою судді від 05 серпня 2024 року була повернута позивачу. Тому позивачу необхідно надати документ про сплату судового збору на загальних підставах.

На виконання ухвали суду від 24 вересня 2024 року від представника позивача надійшла заява в якій він посилаючи на постанову Верховного Суду від 04.11.2020 у справі № 609/538/19 (провадження № 61-14017св20) зазначив, що оскільки чинним законодавством не встановлено обмежень щодо повторного подання платіжного доручення про сплату судового збору у разі визнання неподаною та повернення позовної заяви позивачу, в такому випадку позивач не позбавлений можливості повторно звертатися до суду з тими ж документами зокрема і платіжними дорученнями.

Ознайомившись з вказаною заявою приходжу до наступного висновку.

Посилання представника позивача на постанову Верховного Суду від 04.11.2020 у справі № 609/538/19 (провадження № 61-14017св20) є хибними, адже в рамках цієї справи відповідач сплатив судовий збір за подання апеляційної скарги в рамках однієї справи, проте, вчасно не надав оригінал квитанції, а суд апеляційної інстанції, постановляючи ухвалу про повернення апеляційної скарги, не перевірив зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Проте в нашому випадку позивачем до позовної заяви була додана квитанція, яка вже була зареєстрована в обліково-статистичній картці по іншій цивільній справі.

Відповідно до ч.2 ст.133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Законом України «Про судовий збір» визначено правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Положеннями ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» визначено випадки, коли сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду, а саме в разі:

1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом;

2) повернення заяви або скарги;

3) відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі;

4) залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням);

5) закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Тобто позивач в рамках цивільної справи № 203/3832/24 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «АЛЬФА-ГАРАНТ» про відшкодування шкоди заподіяної в результаті ДТП, який ухвалою судді від 05 серпня 2024 року було повернуто, мав право в порядку п.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» звернутися до суду із заявою про повернення судового збору, яким не скористався.

Частинами 1, 2 ст.9 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

З огляду на вищевикладене враховуючи, що додана до позовної заяви в рамках цивільної справи № 203/4934/24 квитанція № СО4Н-СРХ1-ЕВТЕ-8ХОВ від 27 червня 2024 року про сплату судового збору вже була зареєстрована в обліково-статистичній картці по цивільній справі № 203/3832/24, у зв`язку з чим суд перевірити зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України в рамках цивільної справи № 203/4934/24 не може, то позивачу необхідно було надати документ про сплату судового збору на загальних підставах, однак позивач вказані вище норми не виконав, квитанцію про сплату судового збору не надав.

Відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

У зв`язку із тим, що вимоги ухвали суду про залишення позовної заяви без руху не виконані, позов відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України вважається неподаним і повертається позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про судовий збір», ст.ст.175-177, 185, 260 ЦПК України, -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «АЛЬФА-ГАРАНТ» про відшкодування шкоди заподіяної в результаті ДТП вважати не поданою та повернути позивачу.

Відповідно до ч.7 ст.185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею в порядку ст.261 ЦПК України та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її підписання.

Суддя С.В. Єдаменко