Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2024 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді - Зарева Н.І., за участю:

секретаря судового засідання - Віраг Е.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовною заявою:

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , до

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , останнє відоме місце проживання якої: АДРЕСА_2 ,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог:

Служба у справах дітей Ужгородської міської ради, , адреса: пл. Поштова, м. Ужгород,

про визначення місця проживання дитини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з батьком позивачем.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що шлюб між ним та відповідачем розірвано. На даний час відповідачка разом з меншим сином виїхала до Німеччини та постійно там проживає. Старшого сина подружжя ОСОБА_3 відповідачка залишила проживати разом з батьком дитини. У позивача є побоювання стосовно подальшої долі його старшої дитини, що зумовлено висловлюваннями відповідачки про те, що вона має намір забрати його з собою проживати в Німеччину. Старший син не бажає залишати місце проживання з батьком і хоче проживати саме із позивачем.

На підставі наведеного, позивач просить суд визначити місце проживання малолітнього сина ОСОБА_3 з ним.

У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовну заяву, просили її задовольнити. У останнє судове засідання останні не з`явилися, однак представник позивача подав заяву, в якій просить суд розглянути справу без їх участі.

Відповідачка у судовому засіданні не заперечила щодо задоволення позову. Повідлмила, що сину ОСОБА_4 було важко адаптуватися в іншій країні, не хотів вчити німецьку мову, у неї ускладнились стосунки з сином. Коли постало питання про перехід сина в наступний клас вирішили, що йому краще повернутись до батька в Україну. У останнє судове засідання відповідачка не з`явилася, однак подала заяву, в якій просить розглянути справу без її участі.

Допитана в судовому засіданні у неповнолітня дитина ОСОБА_3 повідомила, що наразі проживає з батьком, і бажає й надалі з ним проживати.

Представник органу опіки та піклування у судове засідання не з`явився, однак подав заяву, в якій просить суд розглянути справу без його участі, просить врахувати попередньо наданий ними висновок.

Заслухавши позивача та відповідачку, неповнолітню дитину, дослідивши матеріали справи, оцінивши належним чином зібрані у справі докази, суд прийшов до наступних висновків.

За ст. 160, 161 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

У ході розгляду справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 у сторін народився син ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 .

Сьомого січня 2013 року у сторін народився син ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 .

Рішенням Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя від 09 листопада 2021 року розірвано шлюб між сторонами розірвано.

Позивач є фізичною особою-підприємцем, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

ОСОБА_1 орендує житло за адресою АДРЕСА_3 , що підтверджується договором оренди житлового приміщення від 16.07.2022.

З довідки директора УПШ «Веселка» № 20 від 15.09.2023, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , навчається в 4А класі даного закладу.

Згідно з висновком органу опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому ,органом опіки та піклування встановлено, що доцільним буде визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з його батьком гр. ОСОБА_1 .

Окрім цього встановлено, що у ході розгляду справи відповідачка повністю визнала позовні вимоги.

Пунктом 1 частини 2 статті 49 ЦПК України визначено, що відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

У разі визнання відповідачем позову суд, відповідно до ч. 4 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі наведеного, беручи до уваги повне визнання позову відповідачкою, що відповідає вимогам закону та не порушує нічиїх прав, свобод чи інтересів, врегулювання сторонами питання щодо визначення місця проживання малолітньої дитини, а також висновок органу опіки та піклування, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Крім того, враховуючи визнання позову відповідачкою, відповідно до вимог ст. 142 ЦПК України, позивачу належить повернути з державного бюджету 50 % сплаченої ним при поданні позову суми судового збору, а також, згідно з ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідачки на користь позивача 536,80 грн на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 10, 49, 81, 89, 141, 206, 263-265, 272-279, 354, 355, 430 Цивільного процесуального кодексу України та ст. ст. 55, 160 ,161, 180, 181, 182, 184 Сімейного кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву задовольнити.

2. Визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

3. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 538,80 грн (п`ятсот тридцять вісім грн 80 коп.) на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

4. Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків або 538,80 грн (п`ятсот тридцять вісім грн 80 коп.) судового збору, сплаченого при поданні позову.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його оголошення .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Н.І. Зарева