ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5421/24 Справа № 180/90/24 Суддя у 1-й інстанції - Янжула О. С. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Деркач Н.М.,Свистунової О.В.

за участю секретаря Попенко Ю.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат на рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 04 березня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат про відшкодування моральної шкоди, завданої професійним захворюванням, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до АТ Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат про відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок ушкодження здоров`я.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилалася на те, що вона протягом тривалого часу з 15 березня 2001 року по 20 квітня 2020 року перебувала у трудових відносинах з АТ Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат. За час роботи на вказаному підприємстві отримала професійні захворювання, які обумовлені умовами в яких вона працювала. Тривала дія шкідливих факторів виробничого середовища на організм, неналежні умови праці недосконалість технологічних процесів, несприятливий мікроклімат, важка фізична праця, сприяли розвитку професійних захворювань. Первинним висновком МСЕК від 29 березня 2021 року їй встановлено 40% втрати професійної працездатності, довідка Серія 12 ААА№059611. У зв`язку з погіршенням стану здоров`я внаслідок професійного захворювання, при повторному переогляді МСЕК їй було встановлено 80% втрати працездатності та другу групу інвалідності за професійним захворюванням, довідка МСЕК Серія 12 ААВ №130716 та Серія 12 ААА №127052. Внаслідок втрати професійної працездатності вважає, що в неї наявна моральна шкода, оскільки вона втратила професійну працездатність; у зв`язку з захворюванням було порушено та порушуються її нормальні життєві зв`язки, вона позбавлена можливості реалізовувати свої звички та бажання, у неї постійно виникають складнощі у зв`язку з поганим самопочуттям, болями, втомою, задишкою, затрудненим диханням за типом задухи, сильним кашлем, біль у грудях, перебої в роботі серця, запаморочення, головний біль, зниження слуху, постійний шум в голові та вухах, загальною слабкістю. Позивач вказує, вона не може повернутися до повноцінного способу життя, відчуває фізичні страждання, фізичну біль, обумовлену важкістю самопочуття та особливостями лікування, психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, вираженої у почуттях розпачу, тривоги, дратівливості, у почуттях страху, поганому сні на фоні сильних больових відчуттів. Все це постійно і негативно позначалося і позначається сьогодні на її душевному та фізичному стані. На підставі викладеного ОСОБА_1 просила суд стягнути з АТ Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат на її користь в якості відшкодування моральної шкоди у зв`язку з отриманим професійним захворювання суму грошових коштів у розмірі 220000 грн., без урахування податку з доходів фізичних осіб.

Рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 04 березня 2024 року частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 Стягнуто з АТ Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат (ідентифікаційний код юридичної особи 00190911 згідно ЄДРПОУ, місцезнаходження: 53400, Дніпропетровська область, м. Марганець, вул. Єдності, 62) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (ІПН НОМЕР_1 ), проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , в відшкодування моральної шкоди 200000 грн., з утриманням податку та обов`язкових платежів. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з АТ Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат (ідентифікаційний код юридичної особи 00190911 згідно ЄДРПОУ, місцезнаходження: 53400, Дніпропетровська область, м.Марганець, вул. Єдності, 62) судовий збір на користь держави в розмірі 1211 грн. 20 коп.

В апеляційній скарзі АТ Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат просять рішення суду від 04 березня 2024 року змінити у частині розміру суми, стягнутої на відшкодування моральної шкоди, зменшивши розмір моральної шкоди, що підлягає стягненню на користь позивача у зв`язку з ушкодженням здоров`я з 200000 до 80000 грн., посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить рішення суду від 04 березня 2024 року залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 3 Конституцією України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до ст.43 Конституції України держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Згідно ст. 4 Закону України Про охорону праці, державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці; соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань.

Статтею 153 Кодексу законів про працю України встановлено, що забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Відповідно до ч.1 ст.13 Закону України Про охорону праці роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

Відповідно до вимог статті 173 КЗпП України, шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Згідно статті 237-1 КЗпП України, відшкодування шкоди власником, або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у тому числі у фізичному болю та стражданнях, яких зазнала особа у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

У пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди роз`яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року № 1-рп/2004, моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання. У випадку каліцтва потерпілий втрачає працездатність і зазнає значно більшої моральної шкоди, ніж заподіяна працівникові, який не втратив професійної працездатності.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 08 жовтня 2008 року №20-рп/2008, громадянам надано право на відшкодування моральної шкоди за рахунок власника, або уповноваженого ним органу (роботодавця).

За таких обставин, з огляду на вищезазначені норми Законів, судом встановлено що позивачу спричинено моральну шкоду, у зв`язку з ушкодженням здоров`я, внаслідок неналежного виконання відповідачем вимог законодавства стосовно створення та підтримання безпечних умов праці, що спричинило виникнення у позивача хронічного професійного захворювання.

Право на компенсацію за моральну шкоду, виникає у особи з дня встановлення йому стійкої втрати працездатності вперше висновком медико-соціальної експертної комісії (дана правова позиція знайшла своє відображення в постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 11 травня 2016 року по справі № 6-3149цс15).

У справі встановлено, позивач ОСОБА_1 протягом тривалого часу з 15 березня 2001 року по 04 червня 2020 року перебувала у трудових відносинах з АТ Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат (а.с.15, 16)

04 червня 2020 року ОСОБА_1 була звільнена на підставі ч.2 ст.40 КзпПУкраїни у зв`язку з виявленою невідповідністю працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок стану здоров`я (п.2 ст.40 КЗпП України) (а.с.16).

За час роботи на підприємстві відповідача позивач отримала хронічне професійне захворювання.

Пунктом 7 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання форми П- 4 від 15 лютого2021 року, затвердженого начальником Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, встановлено наявність у неї професійних захворювань: хронічне обструктивне захворювання легень другої стадії (пиловий бронхіт другої стадії, емфізема легень другої стадії), група В.ЛН-другого ступеня; нейросенсорна приглухуватість справа другого ступнея (з помірним зниження слуху), зліва першого ступеня (з легким зниженням слуху). Захворювання професійні (19 січня 2021 року) (а.с.18-21).

Пункт 17 вказаного акту встановлює, що професійне захворювання виникло за таких обставин: працюючи машиністом насосних установок, зайнятим на дренажних роботах обслуговувала насосні установки та допоміжне обладнання; виконувала пуск, зупинку насосних установок та допоміжного обладнання; контролювала роботу насосів, двигунів та арматури обладнання, виявляла та усувала неполадки в роботі обладнання, виконувала технічний ремонт насосного обладнання, набивку сальникових ущільнень, прибирання на робочому місці. При цьому внаслідок тривалої роботи в умовах дії шкідливих факторів виробничого середовища, недосконалості технології та обслуговування устаткування підпала під вплив шкідливих факторів виробничого середовища і трудового процесу.

Згідно з п. 18 зазначеного акту причинами виникнення професійного захворювання є: хімічні речовини, у тому числі аерозолі переважно фіброгенної дії концентрація в повітрі робочої зони перевищувала нормативні значення згідно ГОСТ 12.1.005-88 Общие санитарно-гигиенические требования к воздуху робочей зоны, в 1,12 рази по вмісту пилу (2,243 мг/м3 при нормативному значенні 2,0 мг/м3 ); в 1,1 рази по вмісту оскиду марганцю. Шум: еквівалентний рівень щшуму на 1 дБА перевищував нормативні параметри вимог ДНС 3.3.6.037-99 санітарні норми виробничого шуму, ультразвуку та інфразвуку і складав 81 дБА при нормативному значенні 80 дБА.

Пунктом 20 вказаного акту особи, які порушили законодавство про охорону праці, гігієнічні регламенти і нормативи: не встановлені (а.с.18-21).

Відповідно до виписки з акту огляду медико-соціальною експертною комісією про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги до довідки Серії 12 ААА №059611 ОСОБА_1 , 29 березня 2021 року первинно встановлено ступінь втрати професійної працездатності у загальному розмірі 40%, з яких: (25%-ХОЗЛ; 15%-туг.), у зв`язку із професійними захворюваннями, безстроково. Групу інвалідності не визначено (а.с.13).

Відповідно до довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги Серія 12 ААА №127052 від 02 лютого 2023 року ОСОБА_1 повторним оглядом встановлено ступінь втрати професійної працездатності в загальному розмірі 80%, з яких: (65%-ХОЗЛ; 15% -туг.) в зв`язку із професійними захворюваннями, безстроково, та встановлено другу групу інвалідності (а.с.10).

Згідно довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією Серія 12 ААВ №130716 від 02 лютого 2023 року ОСОБА_1 первинним оглядом встановлено другу групу інвалідності з 02 лютого 2023 року, безстроково, у зв`язку зі професійним захворюванням.

Таким чином, внаслідок тривалої дії шкідливих факторів на робочому місці позивач ОСОБА_1 втратила професійну працездатність, має інвалідність другої групи, втратила 80% за профзахворюваннями професійної працездатності, що порушило нормальні життєві зв`язки позивача, позивач позбавлена можливості реалізовувати свої звички та бажання. Тривалий процес лікування, позбавляє можливості позивача вести повноцінний спосіб життя. З моменту отримання хронічного професійного захворювання, позивач постійно відчуває фізичні страждання та біль, обґрунтовані важкістю самопочуття та особливостями лікування. Внаслідок отримання хронічних професійних захворювань, що супроводжується значною втратою працездатності, систематичною необхідністю отримання медичної допомоги, позивач постійно відчуває психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, вираженої у почуттях розпачу, тривоги, дратівливості, у почуттях страху, поганому сні на фоні сильних больових відчуттів. Все це постійно і негативно позначалося і позначається сьогодні на душевному та фізичному станах. На теперішній період часу самопочуття позивача не поліпшується, негативні зміни у його житті є незворотними, усвідомлення чого, завдає позивачу душевного болю та страждань.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

23 травня 2020 року набрали чинності зміни до Податкового кодексу України щодо оподаткування доходів податком на доходи фізичних осіб, внесені Законом України від 16 січня 2020 року 466-ІХ Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві.

Згідно підпункту «а» підпункту 164.2.14 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід у вигляді відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю, а також відшкодувань моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом.

Право позивача на відшкодування моральної шкоди відповідачем виникло з дня первинного встановлення їй висновком МСЕК стійкої втрати працездатності 29 березня 2021 року.

Отже, ОСОБА_1 спричинено моральну шкоду, встановлено трудове каліцтво у період перебування у трудових відносинах з відповідачем 29 березня 2021 року - дата встановлення висновком МСЕК непрацездатності у період роботи у відповідача, тобто після набрання чинності нової редакції ст.164.2.14 Податкового кодексу України.

Таким чином, враховуючи глибину фізичних та моральних страждань позивача, неможливість відновлення попереднього фізичного стану, тяжкість і незворотність змін у буденному житті, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 200000 грн. з утриманням з цієї суми передбачених законом податків та обов`язкових платежів, та такий розмір буде достатнім та необхідним.

Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш, ніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення.

Доводи апеляційної скарги АТ Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат стосовно неповного з`ясування судом обставин у справі незаконності та необґрунтованості рішення суду є безпідставними.

Доводи апеляційної скарги АТ Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат про наявність підстав для зменшення розміру відшкодування моральної шкоди до 80 000 грн. є необґрунтованими належними доказами у справі.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат залишити без задоволення.

Рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 04 березня 2024 року- залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя І.А.Єлізаренко

Судді Н.М.Деркач

О.В.Свистунова