Справа № 201/6099/24
Провадження № 2/201/2893/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2024 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Федоріщева С.С.,

при секретарі Максимовій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 28 травня 2024 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що 16 листопада 2023 року на АДРЕСА_1 відбулась дорожньо-транспортна пригода (ДТП) за участю транспортних засобів: Chevrolet Lacetti р.н. НОМЕР_1 під керуванням позивача ОСОБА_1 , що належить йому на праві власності, Kia р.н. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3 та Chevrolet Aveo р.н. НОМЕР_3 під керуванням відповідача ОСОБА_2 , забезпечений полісом ОСЦПВ № 213188153, виданим відповідачем ПрАТ «СК «Універсальна». Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Вину відповідача ОСОБА_2 було встановлено постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 грудня 2023 року (справа № 201/15040/23), яка набрала законної сили 02 січня 2024 року.

З метою компенсації спричинених збитків позивач в порядку, визначеному чинним законодавством, звернувся до відповідача ПрАТ «СК «Універсальна» із заявою про страхове відшкодування від 27 листопада 2023 року разом з усіма визначеними Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» документами.

Позивач зазначив, що відповідачем ПрАТ «СК «Універсальна» було порушено встановлений Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язок належним чином направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків, який передбачений п. 34.2 ст. 34 Закону, а огляд пошкодженого автомобіля позивача здійснювала не уповноважена на це особа. Тож, реалізуючи своє право, передбачене п. 34.4 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з метою визначення розміру спричиненого матеріального збитку, в т.ч. і суми страхового відшкодування, позивач звернувся до судового експерта автотоварознавця Дроздова Ю.В. Згідно висновку експерта № 4402/24 від 28 лютого 2024 року, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Chevrolet Lacetti р.н. НОМЕР_1 з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу та вирахуванням ПДВ складає 120 689,22 грн, а вартість матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу Chevrolet Lacetti р.н. НОМЕР_1 складає 132 066,06 грн. Витрати позивача на оплату послуг експерта склали 4 800,00 грн.

Копію висновку експерта № 4402/24 від 28 лютого 2024 року було надіслано 04 квітня 2024 року стороною позивача відповідачеві ПрАТ «СК «Універсальна» разом із заявою від 29 березня 2024 року.

За результатами розгляду поданої заяви на виплату страхового відшкодування відповідач ПрАТ «СК «Універсальна» листом вих. № 160/24-101 від 09 січня 2024 року повідомив позивача про прийняте рішення та 10 січня 2024 року здійснив на його рахунок виплату страхового відшкодування в розмірі 64 808,23 грн.

Враховуючи, що виплата страхового відшкодування не була здійснена страховиком в повному обсязі, представник позивача просить стягнути з відповідача ПрАТ «СК «Універсальна» на користь позивача ОСОБА_1 грошову суму в розмірі 59 769,09 грн, яка складається з: недоплаченої частки страхового відшкодування в розмірі 53 380,99 грн; пені за період з 10.01.2024 р. по 10.05.2024 р. включно в розмірі 5 211,21 грн; інфляційних збитків за період з 10.01.2024 р. по 10.05.2024 р. включно в розмірі 643,08 грн; 3 % річних у порядку ст. 625 ЦК України за період з 10.01.2024 р. по 10.05.2024 р. включно в розмірі 533,81 грн. Також представник позивача просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача моральну шкоду в розмірі 1 000,00 грн. Разом із цим представник позивача просить суд стягнути із відповідачів ПрАТ «СК «Універсальна» та ОСОБА_2 судові витрати по справі пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Відповідач ПрАТ «СК «Універсальна» подав до суду відзив на позовну заяву, в якому вказав, що він добросовісно, відповідно до вимог законодавства, що регулює спірні правовідносини, виконав свій обов`язок стосовно виплати страхового відшкодування у повному обсязі, тому вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, просив відмовити у задоволенні позовних вимог в частині вимог до ПрАТ «СК «Універсальна», а також надав документи та інформацію на виконання ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 травня 2024 року.

Суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «БО «ГРІНДЕЙ» ухвала судді Федоріщева С.С. від 29 травня 2024 року в частині витребування доказів не було виконана, незважаючи на направлення ухвали в порядку, визначеному чинним ЦПК України.

Правом передбаченим ст. 178 ЦПК України щодо подачі відзиву відповідач ОСОБА_2 не скористався.

22.07.2024 р. через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій останній заперечував проти обставин, викладених відповідачем ПрАТ «СК «Універсальна» у відзиві на позовну заяву, та просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Наголошував на тому, що Звіт про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу № 09-D/14/46 від 05.01.2024 р. є недопустимим доказом у цій справі, а тому він не може бути прийнятий судом під час вирішення питання про належний позивачеві розмір страхового відшкодування, відповідачем ПрАТ «СК «Універсальна» не було в повному обсязі виконано свої зобов`язання відповідно до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 28 травня 2024 року указана позовна заява передана для розгляду судді Федоріщеву С.С.

Ухвалою судді від 29 травня 2024 року відкрито провадження у даній цивільній справі та витребувано у ПрАТ «СК «Універсальна» та ТОВ «БО «ГРІНДЕЙ» додаткові докази.

Ухвалою судді від 23 вересня 2024 року було відмовлено у задоволенні клопотання представника Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» про призначення судової автотоварознавчої експертизи у даній цивільній справі.

Ухвалою судді від 23 вересня 2024 року було закрито провадження у даній цивільній справі в частині позовних вимог до ОСОБА_2 .

Від представника позивача до суду надійшла заява, в якій останній просив суд здійснити розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача також надав суду заяву з проханням розглядати справу без його участі.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами.

Фактичні обставини, встановлені судом.

Судом встановлено, що 16 листопада 2023 року на АДРЕСА_1 відбулась дорожньо-транспортна пригода (ДТП) за участю транспортних засобів: Chevrolet Lacetti р.н. НОМЕР_1 під керуванням позивача ОСОБА_1 , що належить йому на праві власності, Kia р.н. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3 та Chevrolet Aveo р.н. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_2 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія автомобіля Chevrolet Aveo р.н. НОМЕР_3 ОСОБА_2 , що встановлено та підтверджується постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 грудня 2023 року (справа № 201/15040/23), яка набрала законної сили 02 січня 2024 року, згідно з якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В результаті настання дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль Chevrolet Lacetti р.н. НОМЕР_1 , який на праві приватної власності належить позивачеві ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію НОМЕР_4 .

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент настання дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у ПрАТ «СК «Універсальна» за полісом ОСЦПВВНТЗ № 213188153. Відповідно до умов полісу ОСЦПВВНТЗ № 213188153 страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, встановлена у розмірі 160 000,00 грн, франшиза 2 500,00 грн.

З метою визначення розміру завданої внаслідок цієї дорожньо-транспортної пригоди шкоди, в порядку ст. ст. 102, 106 ЦПК України судовим експертом-автотоварознавцем ОСОБА_4 була проведена автотоварознавча експертиза, згідно висновку № 4402/24 від 28 лютого 2024 року, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Chevrolet Lacetti р.н. НОМЕР_1 з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу та вирахуванням ПДВ складає 120 689,22 грн, а вартість матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу Chevrolet Lacetti р.н. НОМЕР_1 складає 132 066,06 грн. Цей висновок було підготовлено для подання до суду, а згідно його змісту експерт був обізнаний про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384 та 385 КК України.

За результатами розгляду поданої заяви на виплату страхового відшкодування відповідач ПрАТ «СК «Універсальна» листом вих. № 160/24-101 від 09 січня 2024 року повідомив позивача про прийняте рішення та 10 січня 2024 року здійснив на його рахунок виплату страхового відшкодування в розмірі 64 808,23 грн, однак на думку позивача цієї суми недостатньо для покриття збитків, завданих внаслідок настання дорожньо-транспортної пригоди, а виплата страхового відшкодування не була здійснена в повному обсязі.

Тож відповідач ПрАТ «СК «Універсальна» має здійснити позивачеві доплату страхового відшкодування (вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Chevrolet Lacetti р.н. НОМЕР_1 з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу та вирахуванням ПДВ з вирахуванням встановленої полісом ОСЦПВ № 213188153 франшизи) у розмірі 53 380,99 грн.

Також позивач просить стягнути із відповідача ПрАТ «СК «Універсальна» пеню, інфляційні збитки та 3% річних в порядку ст. 625 ЦК України за прострочення виплати страхового відшкодування, так як було прийняте рішення про виплату страхового відшкодування не в повному обсязі, отримана позивачем сума виплати не покриває усіх збитків позивача, понесених ним в результаті настання дорожньо-транспортної пригоди.

Разом із цим на думку позивача відповідач ОСОБА_2 , як заподіювач шкоди, має відшкодувати йому моральну шкоду в розмірі 1 000,00 грн.

Позивач також просив суд стягнути із відповідачів ПрАТ «СК «Універсальна» та ОСОБА_2 пропорційно до розміру задоволених позовних вимог судові витрати по справі, які складаються із витрат по оплаті судового збору в розмірі 968, 96 грн та витрат по оплаті послуг експерта у розмірі 4 800,00 грн.

Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного позивачем, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Вимогами ст.10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч.ч. 1,2 ст. 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Згідно з вимогами п.1), п. 3) ч. 1 ст. 129 Конституції України одними з основних засад судочинства є: 1) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Положеннями ст. 80 ЦПК України встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно вимог ч.ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ст. 102 ЦПК України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Висновок експерта викладається у письмовій формі і приєднується до справи.

У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом - також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Відповідно до ст. 106 ЦПК України, учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз.

У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду.

Відповідно до ст. 34.4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти.

Судом встановлено, що на замовлення позивача, в порядку ст. 102 та ст. 106 ЦПК України, була проведена судова автотоварознавча експертиза по визначенню розміру завданого в результаті настання дорожньо-транспортної пригоди збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу Chevrolet Lacetti р.н. НОМЕР_1 . Згідно висновку експерта № 4402/24 від 28 лютого 2024 року, складеного судовим експертом-автотоварознавцем Дроздовим Ю.В., який підготовлено для подання до суду та в якому зазначено, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384 та 385 КК України, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Chevrolet Lacetti р.н. НОМЕР_1 з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу та вирахуванням ПДВ складає 120 689,22 грн.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до п. 12.1. ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Відповідно до вищевказаних норм закону позивач має право на відшкодування матеріальної шкоди у розмірі, що є різницею між вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу Chevrolet Lacetti р.н. НОМЕР_1 з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу та вирахуванням ПДВ у розмірі 120 689,22 грн та встановленою полісом ОСЦПВВНТЗ № 213188153 франшизою в розмірі 2 500,00 грн, що становить 118 189,22 грн.

Так як відповідач ПрАТ «СК «Універсальна» 10.01.2024 р. здійснив позивачеві виплату страхового відшкодування в розмірі 64 808,23 грн, то сума недоплати страхового відшкодування становить 53 380,99 грн, яку позивач має право стягнути з відповідача ПрАТ «СК «Універсальна», а також за період прострочення позивач має право стягнути пеню із розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, що становить 5 211,21 грн, інфляційні збитки в розмірі 643,08 грн та 3% річних у порядку ст. 625 ЦК України в розмірі 533,81 грн.

Відповідачем ПрАТ «СК «Універсальна» у відзиві на позовну заяву зазначається, що страховиком виконано свій обов`язок щодо виплати страхового відшкодування у повному обсязі та сплачене страхове відшкодування. Відповідно до Звіту № 09-D/14/46 від 05.01.2024 р., складеного на замовлення відповідача ПрАТ «СК «Універсальна», вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу Chevrolet Lacetti, р.н. НОМЕР_1 , з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні, складає 76 686,87 грн (з врахуванням ПДВ) та 67 308,23 грн (без врахування ПДВ). ПрАТ «СК «Універсальна» здійснило виплату страхового відшкодування на користь позивача у розмірі 64 808,23 грн (67 308,23 грн (вартість відновлювального ремонту без ПДВ) 2500 грн (франшиза) = 64 808,23 грн).

Однак суд не бере до уваги наданий відповідачем ПрАТ «СК «Універсальна» Звіт про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу № 09-D/14/46 від 05.01.2024 р., оскільки він складений не в порядку ст. 102 і ст. 106 ЦПК України, його склав суб`єкт оціночної діяльності ТОВ «БЮРО ОЦІНКИ «ГРІНДЕЙ» за результатами дослідження, проведеного оцінювачем ОСОБА_5 , яка не є судовим експертом-автотоварознавцем, на відміну від судового експерта Дроздова Ю.В., який виконав автотоварознавче дослідження на замовлення позивача. У Звіті про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу № 09-D/14/46 від 05.01.2024 р. відсутні відомості про попередження (обізнаність) експерта про кримінальну відповідальність за ст. 384, ст. 385 КК України.

Згідно правового висновку Верховного Суду, який викладений у постанові від 16.11.2022 р. по справі № 335/2566/18, то при складанні висновку експертного дослідження треба дотримуватися вимог Інструкції про призначення та проведення судових експертиз, яка передбачає повідомлення експерта про кримінальну відповідальність та наявність вказівки в дослідженні, що воно подається до суду.

Верховний Суд у постанові від 04.11.2020 р. по справі № 904/684/18 наголосив на тому, що якщо у висновку експерта відсутні відомості про попередження (обізнаність) його про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку за ст. 384 КК України або за відмову від надання висновку за ст. 385 КК України, то такий висновок є недопустимим доказом.

Також про твердження, що у висновку експерта має міститись застереження, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок зазначив Верховний Суд у постанові від 18.12.2019 р. по справі № 522/1029/18.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22.11.2023 р. по справі № 712/4126/22 зазначила, що у разі подання учасником справи до суду висновку експерта, складеного на його замовлення, у такому висновку має бути зазначено, що його підготовлено для подання до суду та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Висновок експерта № 4402/24 від 28 лютого 2024 року, що був складений судовим експертом автотоварознавцем Дроздовим Ю.В. на замовлення позивача відповідає усім вищезазначеним вимогам, а тому суд бере його до уваги при визначенні розміру завданого матеріального збитку, надає йому перевагу і вважає правильним стягнення матеріальної шкоди на підставі цього висновку.

Суд також погоджується із доводами позивача, викладеними у відповіді на відзив та зазначає, що не може взяти до уваги складений на замовлення відповідача ПрАТ «СК «Універсальна» Звіт про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу № 09-D/14/46 від 05.01.2024 р. з таких підстав.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Фонд державного майна України» Фонд державного майна України, зокрема, реалізує державну політику у сфері державного регулювання оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності.

Правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні визначені Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Відповідно до статті 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна, майнових прав це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 Закону про оцінку, і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» суб`єктами оціночної діяльності, зокрема є: суб`єкти господарювання зареєстровані в установленому законодавством порядку фізичні особи-суб`єкти підприємницької діяльності, а також юридичні особи незалежно від їх організаційно-правової форми та форми власності, які здійснюють господарську діяльність, у складі яких працює хоча б один оцінювач, та які отримали сертифікат суб`єкта оціночної діяльності відповідно до Закону про оцінку.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінювачами можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які склали кваліфікаційний іспит та одержали кваліфікаційне свідоцтво оцінювача відповідно до вимог Закону про оцінку.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» сертифікат суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання є документом, що засвідчує право суб`єкта оціночної діяльності на внесення його до Державного реєстру суб`єктів оціночної діяльності, які здійснюють оціночну діяльність у формі практичної діяльності з оцінки майна та які визнані суб`єктами оціночної діяльності за напрямами оцінки майна, що в ньому зазначені.

Разом із цим у ч. 4 ст. 18 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» зазначено, що оцінка майна, яка проведена суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання без чинного сертифіката, є недійсною.

Із наявних у матеріалах справи доказів вбачається, що наказом від 16.11.2023 № 2057 Фонд державного майна України анулював сертифікат суб`єкта оціночної діяльності, виданий ТОВ «БО «ГРІНДЕЙ», тож на момент складання Звіту про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу № 09-D/14/46 від 05.01.2024 р. суб`єкт оціночної діяльності ТОВ «БО «ГРІНДЕЙ» не мав чинного сертифіката суб`єкта оціночної діяльності, не мав права проводити практичну діяльність з оцінки майна, в тому числі складати звіт про оцінку.

Разом із цим суд зауважує, що хоча оцінювач ОСОБА_5 , яка виконала оцінку майна, результати якої викладені у Звіті № 09-D/14/46 від 05.01.2024 р., зокрема визначила розмір матеріального збитку, завданого власнику при пошкодженні колісного транспортного засобу і мала чинне кваліфікаційне свідоцтво оцінювача, однак не могла діяти у складі суб`єкта господарювання, що не мав станом на момент виконання оцінки чинного сертифіката суб`єкта оціночної діяльності за спеціалізацією 1.3, тобто у складі суб`єкта оціночної діяльності «ТОВ «БО «ГРІНДЕЙ».

Відповідно до ч. 1 ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Верховний Суд у постанові від 19 вересня 2018 року у справі № 753/21177/16-ц (провадження № 61-28918св18) дійшов висновку, що «визначення розміру матеріального збитку при настанні страхового випадку повинно бути підтверджено належним засобом доказування, зокрема, звітом (актом) про оцінку майна, який повинен відповідати вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395 (з відповідним змінами)».

На підставі вищенаведеного суд доходить висновку, що Звіт про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу № 09-D/14/46 від 05.01.2024 р. є неналежним та недопустимим доказом у цій справі, а тому він не може бути взятий до уваги під час вирішення цієї справи.

Відповідно до ст. 36.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.

Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Відповідно до ст. 36.5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10.04.2018 року у справі № 910/10156/17 (провадження № 12-14гс18) вказала, що приписи ст. 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01.06.2016 року у справі №3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема, і з факту завдання шкоди особі.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У частині третій статті 510 ЦК України визначено, що якщо кожна зі сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.

Отже, грошовим необхідно вважати зобов`язання, що складається, зокрема, з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає кореспондуючий обов`язок боржника сплатити кошти на користь кредитора. Саме до таких грошових зобов`язань належить укладений договір про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оскільки він установлює ціну договору страхову суму.

З огляду на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

Зазначені правові висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 07 червня 2017 року у справі № 6-282цс17, Великої Палати Верховного Суду від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц (провадження № 14-68цс18), Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 758/16044/16-ц.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 (провадження № 12-14гс18) зазначила, що приписи статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01 червня 2016 року у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема, і з факту завдання шкоди особі.

При безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу страхувальника зобов`язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 526, частина друга статті 625 ЦК України).

Так як відповідач ПрАТ «СК «Універсальна» 10.01.2024 р. здійснив позивачеві виплату страхового відшкодування в розмірі 64 808,23 грн, то сума недоплати страхового відшкодування, яку позивач має право стягнути з відповідача ПрАТ «СК «Універсальна», становить 53 380,99 грн, а також за період прострочення позивач має право на відшкодування йому пені із розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, що становить 5 211,21 грн, інфляційних збитків в розмірі 643,08 грн та 3 % річних у порядку ст. 625 ЦК України в розмірі 533,81 грн.

Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Основного Закону України.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі, у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Згідно із практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і докази не збирає.

Оцінюючі усі докази, які були досліджені судом в ході розгляду цієї цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд доходить висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно з положеннями ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Вирішення судом питання про стягнення судових витрат, згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, здійснюється на підставі доказів, поданих до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до висновків, наведених в постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.11.2023 року у цивільній справі № 712/4126/22, провадження №14-123цс23, відшкодування витрат за проведення експертизи не обмежується випадком її призначення та проведення після відкриття провадження у справі. Відтак сторона, на користь якої ухвалено рішення, має право на відшкодування витрат за експертизу, проведену до подання позову, якщо такі витрати пов`язані з розглядом справи, зокрема якщо судом враховано відповідний висновок експерта як доказ.

За звернення до суду із цим позовом позивачем були понесені витрати з оплати судового збору в сумі 968,96 гривень, а також витрати на оплату послуг експерта в розмірі 4 800,00 грн.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, оскільки позовні вимоги, пред`явлені до ПрАТ «СК «Універсальна» підлягають задоволенню, то у відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача ПрАТ «СК «Універсальна» на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно до задоволених вимог: витрати на оплату судового збору в розмірі 952,97 грн, а також витрати на оплату послуг експерта в розмірі 4 720,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 76-78, 81,141,263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_5 ) недоплачену частку страхового відшкодування в розмірі 53 380 грн 99 коп., пеню за період з 10.01.2024 р. по 10.05.2024 р. включно в розмірі 5 211 грн 21 коп., інфляційні збитки за період з 10.01.2024 р. по 10.05.2024 р. включно в розмірі 643 грн 08 коп., 3 % річних у порядку ст. 625 ЦК України за період з 10.01.2024 р. по 10.05.2024 р. включно в розмірі 533, грн 81 коп., а всього 59 769 грн 09 коп.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_5 ) судові витрати по справі, які складаються витрат по оплаті судового збору у розмірі 952 грн 97 коп. та витрат на оплату послуг експерта в розмірі 4 720 грн 80 коп., а всього 5 673,77 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_2 .

Відповідач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Універсальна», , м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 9.

Суддя Федоріщев С.С.