У Х В А Л А

Іменем України

04 жовтня 2024 року Суддя Деснянського районного суду міста Києва Буша Н.Д., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини,-

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла заява ОСОБА_1 про видачу судового наказу, в якій останній просить стягнути з ОСОБА_2 , аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 від всіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини, щомісячно, починаючи стягнення з 10 березня 2023 року і до досягнення повноліття дитини.

Ознайомившись зі змістом заяви, суддя приходить до висновк про відмову у видачі судового наказу з наступних підстав.

Згідно п. 4 ч. 1 ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

У переліку вимог, за якими може бути видано судовий наказ, який міститься у ч. 1 ст. 161 ЦПК України не передбачено вимогу про стягнення аліментів за минулий час.

Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що законодавство України передбачає можливість видачі судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини лише з дня подання відповідної заяви.

Стягнення аліментів за минулий період вимагає з`ясування та дослідження додаткових даних та доказів, які підтверджують ухилення боржника від сплати аліментів, а також вжиття заявником відповідних заходів для стягнення аліментів, що є неможливим в межах процедури наказного провадження, оскільки пов`язано із необхідністю вирішення спору про право на аліменти за такий період.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 165 ЦПК України суд відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Як встановлено у ч. 3 ст. 165 ЦПК України, у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Суд вважає також необхідним роз`яснивши заявнику право звернутись з цими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст. ст. 161-163, 167 ЦПК України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд міста Києва протягом п`ятнадцяти днів.

Ухвала суду складена і підписана 04.10.2024 року.

Суддя Н.Д.Буша