№ провадження 2/646/3720/2024
У Х В А Л А

за результатами розгляду заяви про забезпечення позову

02 жовтня 2024 року м.Харків

Червонозаводський районний суд м.Харкова у складі судді Демченко І.М., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Ляпіна Дмитра Борисовича забезпечення позову

В С Т А Н О В И В :

29.09.2024 за допомогою системи «Електронний суд» представник позивача адвокат Ляпін Д.Б., який діє на підставі договору про надання правової допомоги від 30.08.2024, звернувся в інтересах ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за договором позики у розмірі 50 000 доларів США.

Одночасно з позовною заявою представником позивача подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та рахунки в банківських установах, які належать ОСОБА_2 , на суму, яка не перевищує 50 000 доларів США, та обмежити відповідача у праві виїзду за межі України на період розгляду цієї справи.

Представник позивача вказує, що у разі невжиття вищевказаних заходів забезпечення позову, відповідач може вільно розпорядитися своїм майном та грошовими коштами, що може у подальшому ускладнити або унеможливите виконання рішення у цій справі.

Вивчивши доводи, викладені у заяві про забезпечення позову, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для її задоволення з огляду на таке.

Відповідно до частин першої та другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, а також забороною вчиняти певні дії.

Як вбачається з висновків щодо застосування норм права, викладених, зокрема, в постанові Верховного Суду від 25.09.2019 по справі № 320/3560/18, заявником суду повинні бути надані відомості щодо конкретного індивідуально визначеного майна, яке належить відповідачу та щодо якого мають вживатись заходи забезпечення позову. Зокрема, Верховним Судом зазначено, що суд може накласти арешт на кошти, які обліковуються на рахунках у банківських або в інших кредитно-фінансових установах, у межах розміру сум позовних вимог та можливих судових витрат, проте відомості про наявність рахунків, їх номери та назви відповідних установ, в яких вони відкриті, надаються суду заявником.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року в справі № 381/4019/18 (провадження №14-729цс19) зазначено, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, із урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Саме з цією метою положеннями частини першої статті 151 ЦПК України передбачено, що у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

За таких обставин, законодавством передбачений обов`язок зазначення в заяві про забезпечення позову інших відомостей, необхідних для забезпечення позову.

Із наведеного слідує, що посилання на відомості про конкретне майно та банківські рахунки , є необхідними для забезпечення позову.

Накладення судом арешту на рахунки відповідача чинним законодавством не передбачене, але суд вправі накласти арешт на кошти, які обліковуються на рахунках у банках або в інших кредитно-фінансових установах, у межах розміру сум позовних вимог та можливих судових витрат.

При цьому, відомості про наявність рахунків, їх номери та назви відповідних установ, в яких вони відкриті, надаються суду заявником.

Також потенційно може виникнути ситуація, коли буде накладено арешт на рахунки, що використовуються відповідачем для виплати заробітної плати, для обліку коштів соціального страхування, тобто є рахунками зі спеціальним режимом використання чи можуть бути порушені права інших осіб у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Будь-яких відомостей щодо належності відповідачеві будь-якого майна та його вартості, до заяви про забезпечення позову не додано, у зв`язку з чим неможливо встановити співмірність заходів забезпечення позову.

За таких обставин суд дійшов висновку про необхідність відмови позивачу у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Одночасно суд роз`яснює позивачу, що він не позбавлений права повторно звернутись до суду з заявою про забезпечення позову, надавши при цьому відомості щодо номерів рахунків, на яких обліковуються належні відповідачу грошові кошти, та назви відповідних установ, в яких вони відкриті, а також доказів, що підтверджують належність ОСОБА_3 будь-якого майна на праві власності та його вартості.

Враховуючи, що до суду не надано допустимих і достатніх доказів належності на праві власності відповідачеві будь-якого майна, а також інформації щодо відкритих банківських рахунків для можливості оцінки співмірності можливих заходів забезпечення позову, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення в порядку ст. 441 ЦПК України. Застосування такого заходу забезпечення позову як обмеження у праві виїзду за межі України на період розгляду цивільної справи не відповідає вимогам закону.

Керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Ляпіна Дмитра Борисовича про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена повністю або частково учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Червонозаводського районного суду

м.Харкова І.М.Демченко