УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

30 вересня 2024 року місто Сколе

Суддя Сколівського районного суду Львівської області Микитин Володимир Ярославович, перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 (зареєстроване місце проживання фізичної особи: АДРЕСА_1 ; адреса електронної пошти: ІНФОРМАЦІЯ_2 ; електронний кабінет: наявний) до Львівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України», код у (місцезнаходження юридичної особи: вул. Золота, 42, м. Львів, 79039; адреса електронної пошти: ; електронний кабінет: наявний), Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут», код у (місцезнаходження юридичної особи: вул. Т. Шевченка, 111-А, м. Львів, 79039; адреса електронної пошти: ; електронний кабінет: наявний), та Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз», код у (місцезнаходження юридичної особи: вул. Золота, 42, м. Львів, 79039; адреса електронної пошти: ; електронний кабінет: наявний) про скасування платіжок та заборгованості за розподіл і доставку природного газу, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 , сформувавши 25.09.2024 року документ в системі «Електронний суд», подав в Сколівський районний суд Львівської області позовну заяву, в якій, відповідно до мови оригіналу, просить: зобов`язати відповідачів: а) ЛЬВІВСЬКА ФІЛІЯ ТОВ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ»; б) ТОВ «ЛЬВІВГАЗ ЗБУТ» Стрийський РВ, Стрийський район; в) АТ ЛЬВІВГАЗ (розподіл газу), Оператор газорозподільної системи, скасувати незаконні платіжки розподілу, транспортіровку природного газу та незаконного боргу за розподіл, транспортіровку природного газу за особовим рахунком .

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Сколівського районного суду Львівської області від 25.09.2024 року головуючим суддею щодо розгляду вищевказаної позовної заяви визначено суддю Микитина В.Я., справі присвоєно єдиний унікальний номер 453/1651/24 та номер провадження 2/453/624/24.

Перевіривши вищевказану позовну заяву, суддя вбачає, що така пред`явлена з порушенням вимог чинного ЦПК України.

Так, згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час виникнення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Голдер проти Великої Британії» (Golder v. the United Kingdom), заява № 4451/70, від 21.02.1975 року. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

І. Позовна заява і повноваження.

В силу пункту 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, серед іншого, позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Всупереч наведеному, у змісті позовної заяви її автором вказується, що вона подається в інтересах ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_2 та за особовим рахунком НОМЕР_2 , втім у вступній частині позову його автором зазначено позивачем ОСОБА_1 , на котрого в доданих матеріалах є довіреність на представлення інтересів ОСОБА_2 , однак графа представник позивача в безпосередньо цій позовній заяві являється незаповненою й по тексту позову не можна встановити, чим визначені в позовній заяві відповідачі порушили особисте немайнове або майнове права та/чи законні інтереси безпосередньо ОСОБА_1 , а не ОСОБА_2 ..

Відповідно до частин 1 і 2 ст. 58 ЦПК України, сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника.

В силу положень частин 1 і 2 ст. 62 ЦПК України, повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами: 1) довіреністю фізичної або юридичної особи; 2) свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна.

Довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або, у визначених законом випадках, іншою особою. У разі задоволення заявленого клопотання щодо посвідчення довіреності фізичної особи на ведення справи, що розглядається, суд без виходу до нарадчої кімнати постановляє ухвалу, яка заноситься секретарем судового засідання до протоколу судового засідання, а сама довіреність або засвідчена підписом судді копія з неї приєднується до справи. Довіреність фізичної особи, за зверненням якої прийнято рішення про надання їй безоплатної вторинної правничої допомоги, може бути посвідчена посадовою особою органу (установи), який прийняв таке рішення.

В долучених до вищевказаної позовної заяви матеріалах наявна довіреність від 21.05.2018 року про уповноваження ОСОБА_2 - ОСОБА_1 представляти інтереси, з-поміж іншого, в судах з правом подання позовної заяви, втім, як встановлено зі змісту копії цієї довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Сколівського районного нотаріального округу Львівської області Батлюком О.І. та зареєстрованої в реєстрі за № 685, - дійсність цієї довіреності закінчилась ще 21.05.2021 року.

Відтак, самовказаному позивачу - ОСОБА_3 , належить визначитись, чи звертається він безпосередньо і набуває статусу позивача чи звертається з позовною заявою в інтересах ОСОБА_2 , друге можливе за наявності відповідних документів, що процитовано вище та визначаються цивільним процесуальним законодавством.

ІІ. Підсудність і справляння судового збору.

Встановлення правил підсудності має важливе значення для правильного функціонування судової системи, а також для виконання судами покладених на них завдань і визначення суду, компетентного здійснювати кримінальне провадження щодо конкретного кримінального правопорушення. Підсудність є ефективним засобом, який сприяє тому, щоб конкретна кримінальна справа розглядалася і вирішувалася судом законним, компетентним, незалежним і неупередженим, як того вимагають ст. 7 Загальної декларації прав людини та ч. 1 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права.

Згідно з пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року «кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на розгляд судом, встановленим законом». А відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

За допомогою правил про підсудність забезпечується також рівність всіх громадян перед законом і судом (ст. 24 Конституції України). Будучи одним з проявів цієї конституційної засади, чітко встановлена законом підсудність набуває ознак суб`єктивного права людини на законного суддю, тобто права будь-якої людини знати наперед, який саме суд і в якому складі відповідно до закону правомочний здійснювати стосовно нього судове провадження, якщо така необхідність виникне.

Таким чином, позивачу/представнику позивача (залежить від усунення недоліків означених в пункті «І. Позовна заява і повноваження» цієї ухвали), належить визначитись чи у порядку захисту прав споживачів подана ця позовна заява чи ні, оскільки це не вказується в змісті самої позовної заяви. Від цього залежить можлива альтернативна підсудність цієї справи, а також необхідність справляння судового збору за кожну із трьох заявлених у цьому позові позовних вимог.

Між тим, Законом України «Про судовий збір» визначені правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно підпункту 1 пункту 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем судовий збір справляється у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру від прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів від прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи, що в позові сформовано три позовні вимоги, то мінімум (оскільки сума заборгованостей в позові не значиться) за три майнові вимоги належить сплатити мінімум по 0.4 ставки прожиткового мінімуму, що станом на 2024 рік становить 1 211 грн. 20 коп., тобто разом 3 633 грн. 60 коп. або ж зазначити інші підстави звільнення її від сплати судового збору, ані ж ті, котрі були наведені нею у змісті своєї позовної заяви, або ж уточнити зміст своїх позовних вимог.

При цьому, судовий збір слід сплатити на рахунок - отримувач коштів: ГУК Львiв/Сколівська тг/22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38008294; банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UA0013901; код класифікації доходів бюджету: 22030101.

З більш детальною інформацією стосовно сплати судового збору можна ознайомитись за посиланням на вебсторінку: https://sv.lv.court.gov.ua/sud1320/gromadyanam/tax.

ІІІ. Позовні вимоги і наявні докази

Слід зазначити, що для приватного права апріорі властивою є така засада, як розумність. Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року за єдиним унікальним номером судової справи 554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року за єдиним унікальним номером судової справи 520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року за єдиним унікальним номером судової справи 209/3085/20).

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково.

Таким чином, процесуальне законодавство встановлює вимоги до змісту позовної заяви. Від якості позовної заяви, юридично правильного змісту позовних вимог, зазначення способу судового захисту залежить швидкий і ефективний розгляд справи. Законодавство не вимагає матеріально-правового обґрунтування вимог, однак обґрунтування позову не правовими фактами може негативно вплинути на наслідки вирішення вимоги по суті.

Основними елементами, що визначають сутність будь-якого позову (індивідуалізуючи ознаки позову) є предмет і підстава.

Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить постановити судове рішення. Вона опосередковується спірними правовідносинами - суб`єктивним правом і обов`язком відповідача.

Підставу позову складають обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Такі обставини складають юридичні факти, які тягнуть за собою певні правові наслідки. Фактична підстава позову - це юридичні факти, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача до відповідача. Правова підстава позову - це посилання в позовній заяві на закони та інші нормативно-правові акти, на яких ґрунтується позовна вимога.

Звертаючись до суду, позивач самостійно визначає у позовній заяві, яке його право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, в тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах.

Як вбачається зі змісту позовних вимог, їхній автор сформував дві вимоги до трьох юридичних осіб, які полягають у, - а) скасуванні незаконних платіжок з розподілу, транспортіровки природного газу за особовим рахунком НОМЕР_2 , - б) скасуванні незаконного боргу за розподіл, транспортіровку природного газу за особовим рахунком НОМЕР_2 .

Хоча на перший погляд ці дві вимоги об`єднані спільним особовим рахунком, однак, за своєю суттю все в сукупності являється шістьома позовними вимогами, оскільки в кожного з визначених у позові відповідачів - юридичних осіб є розрахункові рахунки, а відповідно заборгованість існує самостійно в кожної юридичної особи, це не беручи до уваги нечітко означені «платіжки» до трьох відповідачів, які позивачу слід ідентифікувати.

Відтак, позивачу ОСОБА_1 належить сформувати юридично правильного кожну позовну вимогу у відповідності до чинного законодавства до кожного відповідача окремо.

Окрім цього, за змістом ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Частинами 1 та 2 ст. 95 ЦПК України встановлено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Тому, окрім належного формування позовних вимог, позивачу ОСОБА_1 належить ідентифікувати платіжки до кожного із відповідача, які він просить скасувати.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 ЦПК України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Оскільки вищевказану позовну заяву подано без додержання вимог ст. 177 ЦПК України та положень Закону України «Про судовий збір», тому її слід залишити без руху, надавши позивачу ОСОБА_1 термін для виправлення недоліків, зазначених у мотивувальній частині ухвали, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

При цьому, позивачу ОСОБА_1 слід також роз`яснити, що інститут залишення позовної заяви без руху - це тимчасовий захід, який застосовується судом з метою усунення позивачем недоліків позовної заяви та дотримання порядку її подання до відкриття провадження в справі.

Керуючись статтями 14, 175, 177, 260-261, 353 ЦПК України, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Львівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України», Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» про скасування платіжок та заборгованості за розподіл і доставку природного газу, - залишити без руху та надати термін для виправлення її недоліків, зазначених у мотивувальній частині ухвали, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Запропонувати позивачу ОСОБА_1 усунути недоліки позовної заяви та одночасно роз`яснити, що якщо недоліки вищевказаної позовної заяви будуть усунуті у строк, встановлений судом, то вона буде вважатися поданою у первинний день звернення, якщо ж недоліки вищевказаної позовної заяви не будуть усунуті у строк, встановлений судом, то вона буде вважатися неподаною й буде повернута.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати позивачу ОСОБА_1 , - для відома та виконання.

Ухвала судді, в силу положень ч. 2 ст. 261 та ч. 1 ст. 353 ЦПК України, набирає законної сили з моменту її підписання, оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Ухвала складена та підписана суддею без її проголошення 30 вересня 2024 року.

Суддя Володимир МИКИТИН