КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Оніщук М.І.,

судді Шебуєва В.А., Кафідова О.В.,

секретар Ламбуцька Т.О.,

за участю:

представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Миронівської базової бібліотеки Миронівської міської ради Київської області на рішення Миронівського районного суду Київської області від 24 квітня 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Миронівської базової бібліотеки Миронівської міської ради Київської області, треті особи: директор Миронівської базової бібліотеки Миронівської міської ради Київської області Кривов`яз Дмитро Юрійович, Відділ культури, молоді та спорту Миронівської міської ради Київської області про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2023 року ОСОБА_2 звернулася до Миронівського районного суду Київської області з позовом до базової бібліотеки Миронівської міської ради Київської області, згідно з яким, з урахуванням заяви про зміну підстав позову та уточнення позовних вимог, просила:

- визнати незаконним та скасувати наказ директора Миронівської базової бібліотеки Миронівської міської ради Київської області Кривов`яз Д.Ю. від 09.03.2023 № 32-К про звільнення ОСОБА_2 12.03.2023 з посади бібліотекаря ІІ категорії відділу обслуговування Миронівської базової бібліотеки Миронівської міської ради Київської області за п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України;

- поновити ОСОБА_2 на посаді бібліотекаря відділу обслуговування Миронівської базової бібліотеки Миронівської міської ради Київської області з 13.03.2023;

- стягнути з Миронівської базової бібліотеки Миронівської міської ради Київської області на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 13.03.2023 по день поновлення на роботі;

- стягнути з відповідача на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати.

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що згідно з наказом директора Миронівської базової бібліотеки Миронівської міської ради Дмитра Кривов`яза від 09.03.2023 №32-К ОСОБА_2 , 12.03.2023 звільнено з посади бібліотекаря 2 категорії відділу обслуговування Миронівської базової бібліотеки Миронівської міської ради Київської області за п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Фактичною підставою для звільнення позивача з роботи були рішення Миронівської міської ради від 23.12.2022 №3735-35-VІІІ «Про бюджет Миронівської міської територіальної громади на 2023 рік», наказ відділу культури, молоді та спорту Миронівської міської ради Київської області від 04.01.2023 №1-аг «Про приведення штатного розпису Миронівської базової бібліотеки Миронівської міської ради Київської області у відповідність до затвердженого кошторису на 2023 рік» та наказ директора Миронівської базової бібліотеки Миронівської міської ради Київської області від 11.01.2023 №6-К «Про скорочення чисельності або штату та можливе вивільнення працівників Миронівської базової бібліотеки Миронівської міської ради Київської області та Бібліотеки-філії для дітей Миронівської базової бібліотеки Миронівської міської ради», а правовою підставою - розірвання трудового договору у зв`язку із скороченням чисельності або штату працівників у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 40 КзпПУ.

Разом з тим, позивач вказувала, що вищенаведений наказ є незаконним, оскільки фактично позивач був звільнений з посади, яку у встановленому законом порядку вона не займала.

Так, згідно запису у трудовій книжці позивач працювала на посаді бібліотекаря відділу обслуговування Миронівської базової бібліотеки.

Водночас, коли та за яких обставин позивач була переведена на посаду бібліотекаря ІІ категорії їй невідомо, оскільки на адвокатський запит не було надано копії наказу про призначення позивача на цю посаду, що підтверджується відповіддю директора Миронівської базової бібліотеки від 06.04.2023 № 64 на адвокатський запит.

Також, позивач зазначала, що роботодавцем не проводився порівняльний аналіз продуктивності праці і кваліфікації всіх тих працівників, які залишилися на роботі у Миронівській базовій бібліотеці Миронівської міської ради Київської області, у тому числі на посадах бібліотекаря та на посадах бібліотекаря ІІ категорії (3 штатні одиниці, у тому числі 2 штатні одиниці у відділі обслуговування, і 0,25 штатної одиниці, без врахування сільських філіалів), і продуктивністю праці і кваліфікацією позивача.

У свою чергу, позивач вказувала, що вона мала один з найбільших тривалих безперервних стажів роботи працівників Миронівської базової бібліотеки, неодноразово заохочувалася за зразкову роботу та постійно підвищувала кваліфікацію.

Крім того, зауважувала, що вона була звільнена з роботи раніше ніж за 2 місяці з дня персонального попередження про наступне вивільнення, що є грубим порушенням вимог ч. 1 ст. 49-2 КЗпП України.

Рішенням Миронівського районного суду Київської області від 24.04.2024 позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ директора Миронівсьої базової бібліотеки Миронівської міської ради Київської області Кривовяза Д.Ю. від 09.03.2023 №32-К про звільнення ОСОБА_2 з посади бібліотекаря II категорії відділу обслуговування Миронівської базової бібліотеки Миронівської міської ради Київської області за п. 1 ч. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України із 12.03.2023. Поновлено ОСОБА_2 на роботі на посаді бібліотекаря відділу обслуговування Миронівської міської ради Київської області з 13.03.2023. Стягнуто з Миронівсьої базової бібліотеки Миронівської міської ради Київської області, як правонаступника відділу обслуговування Миронівської міської ради Київської області на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період із 13.03.2023 по 24.04.2024 (293 робочих днів), у розмірі 111 855,68 грн. Допущено негайне виконання рішення, в частині поновлення ОСОБА_2 на роботі (а.с. 176-191).

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, а також неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким змінити дату звільнення ОСОБА_2 у зв`язку із скороченням чисельності або штату на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України на 13.03.2023, а в іншій частині позовних вимог відмовити.

Так, в обґрунтування доводів своєї апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції безпідставно дійшов висновку про незаконність переведення позивача на іншу посаду - з посади бібліотекаря відділу обслуговування на посаду бібліотекаря 2 категорії, адже привівши у відповідність до штатного розпису назви посад, враховуючи вимоги до тієї чи іншої кваліфікаційної категорії, позивачу лише присвоїли кваліфікаційну категорію, але аж ніяк не перевели на іншу посаду.

При цьому, вказує, що у рішенні суду першої інстанції відсутні будь-які аргументи стосовно того, чи мали зміни в організації виробництва і праці, суд не досліджував дане питання, а фактично увійшов в обговорення питання доцільності скорочення чисельності або штату працівника, що лежить поза межами компетенції суду.

Крім того, зауважує, що повноваження щодо призначення та визначення обсягу необхідної кваліфікації працівника на ту чи іншу посаду належить власнику або уповноваженому ним органу.

Разом з тим, відповідач погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що за нормою ч. 1 ст. 49-2 КЗпП України позивач могла бути звільнена на підставі ч. 1 ст. 40 КЗпП України не раніше 14.03.2023 (наступний день після спливу двохмісячного терміну, який сплинув 13.03.2023) (а.с. 205-213).

У судовому засіданні представник відповідача підтримав апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просив її задовольнити.

Позивачка та/або її представник повторно не з'явилися у судове засідання, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без позивача та його представника, в якій він також просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Інші учасники справи у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини своєї неявки суд не сповістили.

Враховуючи положення ч.2 ст. 372 ЦПК України, судом апеляційної інстанції визнано за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи, які не з`явилися у судове засідання, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення представника відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, відповідно до Наказу № 24-к від 14.04.2004 позивачка 01.04.2004 була призначена на посаду бібліотекаря відділу обслуговування Центральної районної бібліотеки, яку в подальшому було перейменовано на Миронівську базову бібліотеку Миронівської ради Київської області.

Наказом від 09.03.2023 за № 32-К позивачку звільнено з посади бібліотекаря 2 категорії відділу обслуговування Миронівської базової бібліотеки Миронівської міської ради Київської області 12.03.2023 за п. 1 ч. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України.

При цьому, як вбачається зі змісту вказаного наказу, підставою для звільнення позивача з займаної посади є повідомлення про скорочення чисельності або штату та можливе вивільнення працівників Миронівської базової бібліотеки Миронівської міської ради Київської області та Бібліотеки філії для дітей Миронівської базової бібліотеки Миронівської міської ради від 11.01.2023.

Так, однією з гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у статті 51 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Згідно з п.1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Положеннями частини другої ст. 40 КЗпП України визначено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Як передбачено вимогами статті 492 КЗпП України, про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації працівник, за своїм розсудом, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.

Таким чином, оскільки обов`язок по працевлаштуванню працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом ч. 3 ст. 492 КЗпП України роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом цього періоду і які існували на день звільнення.

Крім того, власник вважається таким, що належно виконав вимоги ч. 2 ст. 40 та ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.

При цьому, згідно роз`яснень, які містяться в п.п.18, 19 постанови Пленуму Верхового Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06.11.1992 року № 9, при розгляді справ про поновлення на роботі судам необхідно з`ясувати, з яких підстав проведено звільнення працівника згідно з наказом (розпорядженням) і перевіряти їх відповідність законові. Розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за п. 1 ст. 40 КЗпП, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

Як вбачається зі змісту наказу від 04.01.2023 за № 1-аг "Про приведення штатного розпису Миронівської базової бібліотеки Миронівської міської ради Київської області у відповідності до кошторису на 2023 рік" та наказу від 11.01.2023 за № 6-К "Про скорочення чисельності або штату та можливе вивільнення працівників Миронівської міської ради Київської області", у відповідача дійсно мали місце зміни в організації виробництва і праці, а саме виведено із штатного розпису структурного підрозділу "відділ обслуговування" бібліотекаря 1 категорії - 1 штатна одиниця, бібліотекаря ІІ категорії - 1 штатна одиниця.

За вказаних обставин та з урахуванням прийнятих змін та виведення штатних одиниць, у відповідача був зроблений оновлений штатний розпис, який діяв з 17.03.2023, в якому передбачалося, що у відділі обслуговування на посаді бібліотекаря ІІ категорії - 1 штатна одиниця.

На виконання вимог ст. 49-2 КЗпП України 11.01.2023 позивачку було повідомлено про скорочення чисельності штату та можливе вивільнення працівників по закінченню двох місяців з моменту вручення цього попередження.

Також, 07.03.2023 позивачку було повідомлено про наявність у Миронівській базовій бібліотеці Миронівської міської ради наступних вакантних місць: з 06.03.2023 бібліотекаря бібліотеки-філії № 42 с. Центральне (0,5 ставки); з 16.03.2023 - завідувача бібліотеки філії № 3 с. Козин (0,5 ставки), та запропоновано зайняти одне з вакантних місць.

Разом з тим, від запропонованих вакантних місць позивачка відмовилася, про що власноруч зазначила у вищенаведеному листі.

Отже, матеріалами справи підтверджується, що відповідач належним чином попередив позивачку про наступне звільнення у зв`язку із скороченням посади, яку він обіймав, а також запропонував ряд посад, на яких вона могла працювати з урахуванням його кваліфікації та досвіду роботи.

Висновок суду першої інстанції про те, що роботодавцем не проводився порівняльний аналіз продуктивності праці і кваліфікації всіх тих працівників, які залишилися на роботі у Миронівській базовій бібліотеці Миронівської міської ради Київської області і продуктивністю праці позивача та її кваліфікацією, колегія суддів вважає помилковим, адже, як вбачається з матеріалів справи, у Миронівській базовій бібліотеці Миронівської міської ради Київської області була створена комісія по визначенню осіб, які мають переважне право залишитися на роботі під час скорочення у Миронівській базовій бібліотеці та Бібліотеці-філії для дітей.

Як вбачається зі змісту протоколу № 2 засідання даної комісії від 27.02.2023, при вирішенні питання про визначення переважного права залишитися роботі серед працівників посади, яких скорочуються, було встановлено, що скороченню підлягає посада бібліотекаря відділу обслуговування 2 категорії. На цих посадах працюють ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . ОСОБА_4 має вищу кваліфікацію, ніж інші дві претендентки, так як працювала завідувачкою бібліотеки для дітей. ОСОБА_3 має вищу кваліфікацію, ніж ОСОБА_2 , так як володіє цифровими програмами та працює на персональному комп`ютері. Ці навички необхідні для якісного обслуговування користувачів. У зв`язку з цим, запропоновано роботодавцю залишити на роботі на посаді бібліотекаря 2 категорії відділу обслуговування ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

Крім того, слід зауважити, що повноваження щодо призначення та визначення обсягу необхідної кваліфікації працівника на ту чи іншу посаду належить власнику або уповноваженому ним органу. Якщо це право не використовувалось, суд не повинен обговорювати питання про доцільність такої перестановки (перегрупування) (абз. 4 пункту 19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06 листопада 1992 року з подальшими змінами).

Щодо висновків суду першої інстанції про те, що усупереч трудовому договору, який було укладено із ОСОБА_2 згідно наказу № 24-к від 14.04.2014, позивача було звільнено не з посади бібліотекаря відділу обслуговування Миронівської базової бібліотеки Миронівської ради Київської області, яку вона обіймала до дня звільнення, а з посади бібліотекаря 2 категорії відділу обслуговування Миронівської базової бібліотеки Миронівської міської ради Київської області, слід зазначити наступне.

Як вбачається з трудової книжки позивача, 01.04.2004 остання була призначена на посаду бібліотекаря відділу обслуговування Центральної районної бібліотеки, відповідно до Наказу № 24-к від 14.04.2004.

25.10.2019 змінено назву на Миронівська базова бібліотека Миронівської міської об`єднаної територіальної громади, утворена рішенням Миронівської міської ради № 576-16-УІІ.

Рішенням Миронівської міської ради від 30.06.2021 було змінено найменування з Миронівської базової бібліотеки Миронівської міської об`єднаної територіальної громади на «Миронівська базова бібліотека Миронівської міської ради Київської області».

Зі штатного розпису на 2023 рік вбачається, що структурний підрозділ «відділ обслуговування» містить назву посад які наявні у структурному підрозділі, а саме зав. відділом, бібліотекар І категорії, бібліотекар II категорії та бібліотекар III категорії.

Бібліотекар II кваліфікаційної категорії має вищу освіту відповідного напряму підготовки (спеціаліст). Стаж роботи за професією бібліотекара - не менше 1 року.

Таким чином, привівши у відповідність до штатного розпису назви посад, враховуючи вимоги до тієї чи іншої кваліфікаційної категорії, позивачу лише присвоїли кваліфікаційну категорію, але не перевели на іншу посаду. Посадові обов`язки не змінювались. Позивач продовжувала виконувати свої обов`язки без змін. Не змінювалося місце безпосереднього виконання роботи; структурний підрозділ; робота на іншому механізмі або агрегаті.

У свою чергу, згідно зі ст. 32 КЗпП України - переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, а також переведення на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або в іншу місцевість, хоча б разом з підприємством, установою, організацією, допускається тільки за згодою працівника, за винятком випадків, передбачених у статті 33 цього Кодексу та в інших випадках, передбачених законодавством.

У ч. 2 ст. 32 КЗпП України зазначено, що не вважається переведенням на іншу роботу і не потребує згоди працівника переміщення його на тому ж підприємстві, в установі, організації на інше робоче місце, в інший структурний підрозділ у тій же місцевості, доручення роботи на іншому механізмі або агрегаті у межах спеціальності, кваліфікації чи посади, обумовленої трудовим договором. Власник або уповноважений ним орган не має права переміщати працівника на роботу, протипоказану йому за станом здоров`я.

Таким чином, судом першої інстанції невірно встановлено, що позивачку було незаконно переведено на іншу посаду, з бібліотекаря відділу обслуговування на бібліотекаря 2 категорії, що призвело до невірного висновку про те, що наказ директора Миронівської базової бібліотеки Миронівської міської ради від 09.03.2023 № 32-к безпідставно порушує право позивачки на працю на посаді бібліотекаря відділу обслуговування (ст. 43 Конституції України).

Разом з тим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що за нормою ч. 1 ст. 49-2 КЗпП України позивачка могла бути звільнена з займаної посади не раніше ніж за два місяці з дня персонального попередження про наступне вивільнення.

Так, як вже зазначалося вище, повідомлення про скорочення чисельності або штату та можливість вивільнення працівників Миронівської базової бібліотеки Миронівської міської ради Київської області та Бібліотеки-філії для дітей Миронівської базової бібліотеки позивач отримала 11.01.2023.

Тобто, оскільки позивач була попереджена про можливе майбутнє вивільнення 11.01.2023, а 12.03.2023 (день звільнення) припадав на вихідний день - неділю, у відповідності до положень ч. 5 ст. 241-1 КЗпП України днем звільнення мав вважатися найближчий робочий день - понеділок, тобто, 13.03.2023.

У той же час, згідно з наказом від 09.03.2023 за № 32-К та записом у трудовій книжці позивача днем її звільнення вказано 12.03.2023.

У свою чергу, як зазначив Верховний Суд у своїй постанові від 01.07.2020 у справі № 294/725/19, у випадку, якщо роботодавцем правильно обрану підставу для звільнення працівника, але неправильно зазначено її дату, то суд управі самостійно змінити дату звільнення працівника.

Отже, оскільки відповідачем невірно було визначено день звільнення позивачки, а також враховуючи те, що позивачку обгрунтовано звільнено з займаної посади на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України та підстави для її поновлення на роботі відсутні, колегія суддів приходить до висновку, що порушення прав позивачки, а саме - звільнення до закінчення перебігу двохмісячного терміну з дня персонального попередження про наступне вивільнення, має бути усунено судом шляхом зміни дати звільнення з 12.03.2023 на 13.03.2023.

Пунктом 2 частини 1 статті 374 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи (частини 1, 2 статті 376 ЦПК України).

На підставі викладеного, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про часткове задоволення позовних вимог шляхом зміни дати звільнення ОСОБА_2 з посади бібліотекаря ІІ категорії відділу обслуговування Миронівської базової бібліотеки Миронівської міської ради Київської області відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України з 12 березня 2023 року на 13 березня 2023 року.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 372, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Миронівської базової бібліотеки Миронівської міської ради Київської області - задовольнити.

Рішення Миронівського районного суду Київської області від 24 квітня 2024 року - скасувати.

Ухвалити нове судове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Миронівської базової бібліотеки Миронівської міської ради Київської області, треті особи: директор Миронівської базової бібліотеки Миронівської міської ради Київської області Кривов`яз Дмитро Юрійович, Відділ культури, молоді та спорту Миронівської міської ради Київської області про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - задовольнити частково.

Змінити дату звільнення ОСОБА_2 з посади бібліотекаря ІІ категорії відділу обслуговування Миронівської базової бібліотеки Миронівської міської ради Київської області відповідно до пункту 1 частини 1 статті 40 КЗпП України з 12 березня 2023 року на 13 березня 2023 року.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст постанови складений 25 вересня 2024 року.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді В.А. Шебуєва

О.В. Кафідова