Справа № 713/3103/24
Провадження №2/713/547/24
УХВАЛА

30.09.2024 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області в складі: головуючого судді Пилип`юка І.В., з участю секретарки судових засідань Паучек Є.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вижниця заяву представника позивача адвоката Бачинського Остапа Михайловича про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі №713/3103/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Артеміда-Ф» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за договором позики,

УСТАНОВИВ:

19.09.2024 року представник позивача адвокат Бачинський О.М. звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі №713/3103/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Артеміда-Ф» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за договором позики.

У заяві вказував, що разом із позовом по справі стороною було долучено попередній розрахунок витрат на професійну правничу допомогу та копію договору про правову допомогу.

Відповідно до умов договору про правову допомогу, який міститься у матеріалах справи (пункт 4.2.) у разі ухвалення рішення на користь Клієнта, останній зобов`язаний оплатити гонорар у розмірі 7000,00 гривень.

Про повний текст рішення представнику позивача адвокату Бачинському О.М. стало відомо 18.09.2024 року із системи «Електронний суд». На виконання умов Договору про надання правової допомоги укладеного між ним та ТОВ «ФК «Артеміда-Ф», позивач оплатив на його рахунок кошти в сумі 7000,00 грн за надання правової допомоги на умовах та в обсязі передбаченому договором.

Просив ухвалити додаткове рішення суду про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» витрат на правничу допомогу адвоката в сумі 7000,00 гривень.

У судове засідання представник позивача адвокат Бачинський О.М. не з`явився, належно повідомлений про дату, час та місце розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення, про що є відомості в матеріалах справи (повідомлення надіслано на електронну пошту). Причини неявки суду не повідомив.

У судове засідання відповідач ОСОБА_1 не з`явився, належно повідомлений про дату, час та місце розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення, про що є відомості в матеріалах справи. Причини неявки суду не повідомив.

До початку судового засідання представник відповідача адвокат Ковалюк М.Г. надав до канцелярії суду письмові заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, у яких зазначив, що сторона позивача не подала докази понесених судових витрат до закінчення судових дебатів та не зробила відповідної заяви до закінчення розгляду справи у суді. Тому у задоволенні заяви позивача (представника позивача) просив відмовити.

Крім того зазначив, що справа не є складною, виконані роботи не містять ознак складності (справа шаблонна, позовна заява шаблонна і загалом враховуючи додані до позову реєстри таких позовних заяв позивачем та компанією, яка надає правничі послуги (адвокатом) подається сотні і при цьому лише декілька абзаців у позовній заяві зазнають змін (номер договору, дата укладення договору, прізвище відповідача, розрахунок); час витрачений адвокатом на правничу допомогу у цій справі не є значним, а загалом і завищеним (не зазначеним); обсяг наданих адвокатом послуг є незначним; справа не має особливого значення для позивача, витрати на правничу допомогу зрівнюються з сумою основного боргу, що є несправедливим, нереальним та нерозумним, а також алогічним. На момент розгляду справи у суді матеріали справи не містили актів наданих послуг, квитанцій про сплату тощо, а стороною позивача не було зроблено відповідної заяви, що імперативно передбачено ч.8 ст.141 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали заяви, цивільної справи №713/3103/24, дійшов висновку, що заява про ухвалення додаткового рішення задоволенню не підлягає з таких підстав.

З досліджених матеріалів справи Судом установлено, що:

рішенням суду від 17.09.2024 року задоволено частково позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Артеміда-Ф» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за договором позики.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Артеміда-Ф», юридична адреса: м. Львів, вул. С. Бандери, 87, офіс 54, заборгованість договором позики №9677955 від 10.08.2020 року в розмірі 4192,00 грн, з яких: 4000,00 грн - заборгованість за тілом; 192,00 грн - заборгованість за відсотками;

У задоволенні решти позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Артеміда-Ф» - відмовлено.

Судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 770,08 грн компенсовано Товариству з обмеженою відповідальністю «Артеміда-Ф» за рахунок держави.

Зазначеним рішенням суду встановлено, що на виконання вимог ч.3 ст.133, ч.2 ст.137, ст.141 ЦПК України до початку судового розгляду справи по суті представником позивача суду надані:

розрахунок суми судових витрат у даній справі, згідно якого до судових витрат відносяться: судовий збір у розмірі 2422,40 грн та витрати на правничу допомогу у розмір 7000,00 грн, в яку включаються: оплата послуг адвоката за аналіз наданих клієнтом документів, судової практики, визначення перспективи подання позовної заяви; оплата послуг адвоката за підготовку позовної заяви у справі; оплата послуг адвоката за збирання доказів долучених до позовної заяви; оплата послуг адвоката за підготовку та подання заяв, скарг, клопотань, чи інших процесуальних документи у ході розгляду справи;

копію договору про надання правової допомоги №20240808-ЗК від 08.08.2024 року, укладеного між адвокатом Бачинським О.М. та ТОВ «ФК «Артеміда-Ф», відповідно до якого адвокат взяв на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором, яка полягає у захисті інтересів клієнта у справі за позовом до ОСОБА_1 за договором позики №9677955 від 10.08.2020 року;

копію ордеру серії ВС №1293244 від 09.08.2024 року, виданого адвокатом Бачинським О.М. позивачу ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» на підставі договору про надання правової допомоги №20240808-ЗК від 08.08.2024 року.

Також судом встановлено, що позивачем та його представником в порушення положень ст.137 ЦПК України та вимог ст.ст.12, 81 ЦПК України не надано доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт адвокатом та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті позивачем (розрахунок витрат на правову допомогу, акт наданих правових послуг (виконаних робіт) та квитанцію до прибуткового касового ордеру).

Тому суд дійшов висновку, що за встановлених обставин підстав для задоволення заяви про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу суд не вбачає.

Після ухвалення судового рішення на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу, які позивач сплатив у зв`язку з розглядом справи, його представником адвокатом Бачинським О.М. суду надані такі докази:

копію акту приймання-передачі наданих послуг згідно договору про надання правової допомоги №20240808-ЗК від 08.08.2024 року, згідно якого - адвокатом Бачинським О.М. було надано, а ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» прийнято послуги загальною вартістю 7000,00 грн, а саме: підготовка позову до ОСОБА_1 , в тому числі збирання доказів; підготовка та подання процесуальних заяв у ході розгляду справи №713/3103/24; усні консультації з питань застосування чинного законодавства у ході розгляду справи;

копію рахунку №1 від 19.09.2024 року на оплату послуг адвоката Бачинського О.В. за договором №20240808-ЗК від 08.08.2024 року на суму 7000,00 грн.;

копію платіжної інструкції №1387 від 19.09.2024 року, згідно якої ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» перерахувало на рахунок адвоката Бачинського О.М. 7000,00 грн. за надані послуги за договором №20240808-ЗК від 08.08.2024 року ОСОБА_1 згідно рахунку №1 від 19.09.2024 року.

Вирішуючи заяву представника позивача адвоката Бачинського О.М. про ухвалення додаткового рішення по справі Суд враховує такі норми права.

Згідно з ч.1 та ч.2 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 1 ст.134 ЦПК України встановлено правило, за яким разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до чч.1-3 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Верховний Суд у постанові від 05.06.2024 року у справі №372/1561/23 вказав на те, що вимога ч.8 ст.141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити в зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні.

Такі висновки узгоджуються з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду щодо порядку стягнення витрат на правову допомогу, викладеною у додатковій постанові від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15 (провадження №14-382цс19).

Відповідно до ч.1 ст.246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

За приписами п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

У постанові від 26.07.2023 року у справі №160/16902/20 (провадження №К/9901/24445/21) Верховний Суд вказав на те, що витрати на професійну правничу допомогу належать до судових витрат, що, однак, не зумовлює висновку про їх обов`язкову наявність у кожній справі.

За загальним правилом, питання про стягнення таких витрат має вирішуватися судом одночасно із задоволенням позову такої сторони у рішенні, постанові або ухвалі. Разом з тим, суд може розглянути це питання і після вирішення справи, але лише за наявності визначених законом передумов: неможливості подати докази розміру понесених витрат внаслідок поважних причин з подачею відповідної заяви «про це» до закінчення судових дебатів.

Певної форми відповідної заяви та вимог до її змісту законом не передбачено, отже, така заява може бути письмовою або усною (під час фіксування судового засідання технічними засобами).

Вирішуючи питання темпоральних (часових) меж подання заяви про стягнення витрат на правову допомогу, а також доказів на підтвердження їх фактичного понесення та розміру, Верховний Суд у справі №340/2823/21 зауважив, що вказівка у ч.7 ст.139, ч.3 ст.143 КАС України на судові дебати, до закінчення яких сторона може заявити суду прохання (вимогу, клопотання) про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, потрібно розуміти не як єдино можливу стадію розгляду справи по суті, на якій дозволяється повідомити суду про цю обставину. Це є останній етап перед виходом суду до нарадчої кімнати для ухвалення судового рішення за наслідками розгляду справи для того, щоб сторона могла заявити про необхідність подати докази на підтвердження розміру понесених витрат, які підлягають розподілу за наслідками розгляду справи.

Проте підстави для розподілу судових витрат, зокрема витрат на правничу допомогу, мають існувати до того, як справа буде розглянута по суті, і з цим пов`язується ухвалення додаткового рішення в цій частині.

Передбачена процесуальними нормами можливість подати суду протягом п`яти днів докази на підтвердження витрат на правничу допомогу з метою розподілу цих витрат й ухвалення з цього питання додаткового судового рішення є не способом заявити суду про необхідність вирішення цього питання (про яке сторона не висловлювалася раніше), а механізмом довести суду факт понесення цих витрат, як умову для їх розподілу.

Якщо ж до завершення розгляду сторона не заявила суду про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді, й, відповідно, не надала документів, які ці витрати підтверджують, суд у такому випадку не має підстав розподіляти ці витрати. Не виникне підстав для їх розподілу шляхом ухвалення додаткового судового рішення відповідно до ст.252 КАС України й тоді, коли заява про розподіл витрат на правничу допомогу, як і докази, які ці витрати підтверджують, будуть подані суду вже після того, як цей суд розгляне справу й ухвалить відповідне рішення.

Верховний Суд у постанові від 10.01.2024 року у справі №285/5547/21 (провадження №61-4799св23), на підставі системного тлумачення ч.8 ст.141 та ч.1 ст.246 ЦПК України з урахуванням принципу розумності, дійшов висновку що: у випадку якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, та подає ці докази разом з відповідною заявою після прийняття рішення по суті позовних вимог, то така сторона повинна обґрунтувати поважність причин не подання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі; у разі відсутності обґрунтування поважних причин чи їх неповажності суд відмовляє в задоволенні заяви про стягнення витрат.

Зазначена правова позиція застосована Верховним Судом у постановах від 11.04.2024 року у справі №344/12148/23 та від 25.04.2024 року у справі №752/22967/20.

Згідно з ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до встановлених судом фактичних обставин справи представник позивача адвокат Бачинський О.М. до ухвалення рішення по суті спору не подав докази на підтвердження розміру понесених позивачем судових витрат на правничу допомогу та не заявив про те, що вони будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення по справі.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

Статтею 12 ЦПК України передбачена рівність прав учасників справи щодо здійснення процесуальних прав та обов`язків, передбачених Законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з п.6 ч.2 ст.43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

За встановлених обставин суд дійшов висновку, що підстав для прийняття додаткового рішення по справі немає.

Керуючись ст.ст.133, 134, 137, 141, 246, 258-261, 263, 270, 354 ЦПК України, Суд,

УХВАЛИВ:

У прийнятті додаткового рішення по цивільній справі №713/3103/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Артеміда-Ф» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за договором позики відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Артеміда-Ф», юридична адреса: м. Львів, вул. С. Бандери, 87, офіс 54, .

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Суддя Іван ПИЛИП`ЮК