Справа № 623/139/21
Провадження № 4-с/638/60/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2024 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - Аркатової К.В.,

за участі секретаря судового засідання - Шевченко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на дії приватного виконавця Виконавчого округу Харківської області Амельченка Віталія Петровича,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду в інтересах боржника ОСОБА_1 зі скаргою на постанову про арешт коштів боржника від 27 листопада 2023 року в межах виконавчого провадження № НОМЕР_3 з примусового виконання виконавчого листа № 623/139/21 виданого 26 березня 2021 року Ізюмським міськрайонним судом Харківської області.

Скаргу обґрунтовано наступним.

Стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОПКПП: НОМЕР_1 , відкрито виконавче провадження № НОМЕР_3 від 27 листопада 2023 року приватним виконавчем Виконавчого округу Харківської області Амельченком В.П. при примусовому виконанні судового рішення на підставі виконавчого листа № 623/139/21, виданого 26 березня 2021 року.

В межах вказаного вище виконавчого провадження накладено арешт на картковий рахунок скаржника: НОМЕР_2 , відкритий в АТ «Універсал Банк», МФО 322001, постановою про арешт коштів боржника від 27 листопада 2023 року.

Представник скаржника вказує, що про виконавчий лист № 623/139/21, виданий 26 березня 2021 року, скаржник дізнався лише після арешту його рахунку НОМЕР_2 .

Відповідно до довідки переселенця № 6339- від 04 квітня 2022 року скаржник є внутрішньо переміщеною особою та отримує від держави соціальну грошову допомогу як внутрішньо переміщена особа (ВПО) на рахунок: НОМЕР_2 , відкритий в АТ «Універсал Банк», МФО: 322001.

11 березня 2024 року скаржник ОСОБА_1 надіслав виконавцю Амельченку В.П. на електронну пошту за електронною адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 , заяву з проханням розблокувати рахунок як такий, що не підлягає арешту, додавши всі відповідні документи на підтвердження статусу ВПО.

12 березня 2024 року Амельченко В.П. виніс про визначення поточного рахунку фізичної особи - боржника у банку для здійснення видаткових операцій, замість повного розблокування картки.

13 березня 2024 року о 13-24 год. скаржник побачив, що всупереч своїй же постанові про визначення поточного рахунку фізичної особи - боржника в банку для здійснення видаткових операцій від 12 березня 2024 року Амельченко В.П. списав всі кошти, що були на рахунку в сумі 6000 грн., що надійшли за останні три місяці від держави в межах допомоги ВПО. Скаржник вказує, що на теперішній час займається оформленням інвалідності за станом здоров`я, та розраховував на ці кошти для витрат на необхідні ліки.

Представник скаржника звернулася до суду на підставі положень Закону України «Про виконавче провадження», статей 55, 64 Конституції України та просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця Амельченка В.П від 27 листопада 2023 року про арешт коштів боржника в межах виконавчого провадження № НОМЕР_3 в частині накладення арешту на грошові кошти у вигляді допомоги від держави.

- сприяти поверненню 6000 грн., які неправомірно списані з рахунку ОСОБА_1 : НОМЕР_2 , та який постановою виконавця Амельченка В.П. від 12 березня 2024 року визначений як поточний рахунок фізичної особи - боржника в банку для здійснення видаткових операцій.

Ухвалою суду від 20 березня 2024 року провадження по справі відкрито.

Вказаною вище ухвалою витребувано у приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Амельченка Віталія Петровича матеріали виконавчого провадження № НОМЕР_3, відкритого на підставі виконавчого листа № 623/139/21, виданого 26 березня 2021 року.

Станом на день судового розгляду матеріали витребуваного виконавчого провадження від приватного виконавця Амельченка А.А. не надійшли, пояснень по суті скарги виконавець не надав.

Скаржник та його представник надали через канцелярію суду заяви про розгляд скарги без їх участі.

Технічна фіксація судового розгляду не здійснювалася на підставі статті 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали скарги та перевіривши їх доказами, суд дійшов наступних висновків.

На примусовому виконанні у приватного виконавця Виконавчого округу Харківської області Амельченка А.А. в межах виконавчого провадження № НОМЕР_3 перебуває виконавчий лист № 623/139/21, виданий 26 березня 2021 року Ізюмським міськрайонним судом Харківської області про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь стягувача АТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором № б/н від 10 листопада 2011 року в сумі 18579 грн. 78 коп. та судового збору в розмірі 2102 грн. Стягненню підлягає загальна сума 20681 грн. 78 коп.

Відповідно до наданої суду довідки переселенця № 6339- від 04 квітня 2022 року скаржник ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою та отримує від держави соціальну грошову допомогу як внутрішньо переміщена особа (ВПО) на рахунок: НОМЕР_2 , відкритий в АТ «Універсал Банк», МФО: 322001.

11 березня 2024 року ОСОБА_1 надіслав виконавцю Амельченку В.П. на електронну пошту за електронною адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 , заяву з проханням розблокувати рахунок як такий, що не підлягає арешту, додавши всі відповідні документи на підтвердження статусу ВПО.

12 березня 2024 року Амельченко В.П. виніс про визначення поточного рахунку фізичної особи - боржника в банку для здійснення видаткових операцій, замість повного розблокування картки.

13 березня 2024 року, всупереч постанові про визначення поточного рахунку фізичної особи - боржника в банку для здійснення видаткових операцій від 12 березня 2024 року Амельченко В.П. , списав кошти, що були на рахунку в сумі 6000 грн., що надійшли ОСОБА_1 за останні три місяці від держави в межах допомоги ВПО.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Під час вчинення виконавчих дій виконавець має право накладати арешт на кошти божника, що містяться на його рахунках у банківських установах. При цьому, стаття 48 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює невичерпний перелік рахунків, на кошти на яких накладати арешт заборонено, зазначаючи, що законом можуть бути визначені й інші кошти на рахунках боржника, звернення стягнення або накладення арешту на які заборонено.

Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому, саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до ч. 3 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною 4 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Також, відповідно до положень ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

В межах цього арешту, серед іншого, арештовано рахунок: НОМЕР_2 , відкритий в АТ «Універсал Банк», МФО: 322001, на який скаржнику надходить допомога як ВПО.

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» не підлягають арешту кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення на які заборонено.

Статтею 68 вказаного Закону України передбачено, що стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності у боржника коштів/електронних грошей на рахунках у банках чи інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. За іншими виплатами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового стягнення на майно боржника-за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.

У спростування твердження представника боржника, який звернувся до суду із скаргою, виконавцем не надано належних та допустимих доказів про відсутність коштів у боржника на рахунках у банках, фінансових установах, відсутності чи недостатності майна, виконання рішення про стягнення періодичних платежів.

Таким чином, суд дійшов до висновку про порушення у даному випадку Конституційних положень, згідно з яким громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на соціальну допомогу від держави внутрішньо переміщеним особам.

Верховний Суд у Постанові від 03.10.2019 року по справі № 642/6675/18 посилається на рішення Конституційного суду України № 25рп/2009 від 07.10.2009 року, де чітко зазначається, що право на соціальний захист віднесено до основоположних прав і свобод. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків, а також бюджетних та інших джерел та забезпечується статтями 7, 22, 46, 58, 68 Конституції України. …Конституційні права і свободи громадян України гарантуються і не можуть бути скасовані.

Крім того, Верховний Суд звертає увагу на ту обставину, що відповідно до п.1 ч.4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та /або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Звертаючись із даною скаргою, представником скаржника надано підтвердження про надсилання виконавцю копії скарги разом із всіма долученими до неї документами, серед яких копія довідки переселенця № 6339-, копії банківських виписок по вказаному вище рахунку боржника ()рух коштів по картці від 15 березня 2024 року).

Також представником скаржника підтверджено обізнаність Амельченка В.П. про наявність у ОСОБА_1 статусу ВПО.

Зважаючи на викладене вище, суд вбачає підстави для задоволення скарги в частині вимоги про визнання протиправною та скасування постанови приватного виконавця Амельченка В.П від 27 листопада 2023 року про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні № НОМЕР_3 у частині накладення арешту на грошові кошти у вигляді допомоги від держави.

Стосовно вимоги представника ОСОБА_2 про сприяння поверненню 6000 грн., які неправомірно списані з рахунку ОСОБА_1 : НОМЕР_2 , котрий постановою Амельченко В.П. від 12 березня 2024 року визначений як поточний рахунок фізичної особи - боржника в банку для здійснення видаткових операцій, суд зазначає наступне.

Чинні положення ЦПК України не передбачають процесуальної можливості щодо зобов`язання судом державного/приватного виконавця повернути безпідставно стягнуті кошти в межах розгляду цивільного провадження за скаргою боржника на дії чи бездіяльність виконавця.

Враховуючи вказане, суд дійшов висновку, що представником скаржника ОСОБА_2 обрано неналежний спосіб захисту порушених прав в частині зобов`язання виконавця повернути безпідставно стягнуті кошти, враховуючи положення статті 1212 ЦК України, які є ефективним способом захисту права в межах позовного провадження, з самостійним предметом спору, тому задоволенні скарги в частині зобов`язання (сприяння) виконавця повернути безпідставно стягнуті кошти суд відмовляє.

Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги, суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Отже, суд дійшов висновку про часткове задоволення скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 55, 64 Конституції України, ст.ст. 260, 353, 354, 451 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на дії приватного виконавця Виконавчого округу Харківської області Амельченка Віталія Петровича - задовольнити частково.

Визнати неправомірною та скасувати постанову приватного виконавця Виконавчого округу Харківської області Амельченка Віталія Петровича від 27 листопада 2023 року про арешт коштів боржника ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , в межах виконавчого провадження № НОМЕР_3 в частині накладення арешту на грошові кошти за рахунком: НОМЕР_2 , відкритим в АТ «Універсал Банк», МФО: 322001, у вигляді допомоги від держави.

В іншій частині скарги - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання повного тексту.

Повний текст ухвали складено 27 вересня 2024 року.

Головуючий