УХВАЛА

30 вересня 2024 року

м. Київ

справа № 201/1895/23

провадження № 61-13116ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Пічка Романа Сергійовича на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська

від 02 квітня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду

від 03 вересня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Дніпровської міської ради про визнання недійсними та скасування рішень та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Дніпровська міська рада, про скасування рішення про припинення права власності та скасування рішення про державну реєстрацію,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , Дніпровської міської ради, в якому просив суд:

- визнати недійсним та скасувати Рішення Дніпровської міської ради № 165/40

від 23 січня 2019 року «Про передачу земельної ділянки по АДРЕСА_1 у власність громадянці ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)»;

- припинити право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,0694 га, кадастровий номер 0:03:195:0083;

- скасувати Рішення Департаменту адміністративних та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про державну реєстрацію прав та обтяжень, індексний номер 45429860 від 08 лютого 2019року.

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_2 , третя особа - Дніпровська міська рада, в якому просила суд:

- скасувати право власності ОСОБА_2 на домоволодіння АДРЕСА_1 , набутого за набувальною давністю на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 вересня 2018 року;

- скасувати Рішення Департаменту адміністративних та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про державну реєстрацію прав та їх обтяжень

(з відкриттям розділу), індексний номер 43338773 від 04 жовтня 2018року.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 квітня 2024 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 03 вересня 2024 року, позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Дніпровської міської ради про скасування рішення про державну реєстрацію та припинення права власності задоволено.

Визнано незаконним та скасовано рішення № 165/40 від 23 січня 2019 року Дніпровської міської ради «Про передачу земельної ділянки по АДРЕСА_1 у власність гр. ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ).

Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексним номером 45429860 від 08 лютого 2019 року Департаменту адміністративних та дозвільних процедур Дніпровської міської ради та припинено власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,0694 га, кадастровим номером :03:195:0083.

Відмовлено у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про скасування рішення про державну реєстрацію та припинення права власності.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 1 072,20 грн.

Стягнуто з Дніпровської міської ради на користь ОСОБА_2 судові витрати

в сумі 1 072,20 грн.

25 вересня 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Пічко Р. С. засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 квітня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 03 вересня 2024 року (надійшла до Верховного Суду 27 вересня 2024 року), у якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив суд скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нове про відмову у задоволенні первісного позову та про задоволення зустрічного позову або про направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.

У порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги доданий документ, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 6 442,00 грн, однак це не підтверджує сплату судового збору у повному розмірі.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України від 08 липня 2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності 01 листопада 2011 року. При цьому з 15 грудня 2017 року набули чинності зміни до вказаного Закону України щодо сплати судового збору на підставі Закону України від 03 жовтня 2017 року

№ 2147-VIII.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом у 2023 році та заявляв три позовні вимоги немайнового характеру.

ОСОБА_1 звернулася до суду з зустрічним позовом у 2023 році та заявляла дві позовні вимоги немайнового характеру.

Станом на 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 2 684,00 грн (0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 1 073,60 грн).

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до суду касаційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

При цьому суд звертає увагу заявника на те, що відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» розрахунок розміру судового збору за подання касаційної скарги слід здійснювати, виходячи зі ставки, яка підлягала сплаті при поданні позовної заяви, а не з тієї суми, яка фактично була сплачена позивачем.

Частиною четвертою статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення

в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Заявник оскаржує судові рішення суду першої та апеляційної інстанції у повному обсязі.

Отже, ОСОБА_1 необхідно доплатити судовий збір у розмірі 4 294,00 грн:

1) Судовий збір за п`ять позовних вимог немайнового характеру - 5 368,00 грн (1 073,60*5=5 368,00):

2) Судовий збір за подачу касаційної скарги - 10 736,00 грн (5 368,00*200%=10 736,00);

3) Сплачено судового збору - 6 442,00 грн;

4) Доплата судового збору - 4 294,00 грн (10 736,00-6 442,00=4 294,00).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, номер рахунку отримувача (стандарт ІВАN): UA0026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055»).

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Пічка Романа Сергійовича на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська

від 02 квітня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду

від 03 вересня 2024 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. В. Коломієць