Справа № 357/2181/24
Провадження № 2/357/2013/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

( ЗАОЧНЕ )

16 квітня 2024 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ярмола О. Я. ,

при секретарі Пустовій Ю. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Біла Церква, в залі суду №5 цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

05.02.2024 року представник позивача, за довіреністю у справі - ОСОБА_2 , звернулася до суду з вказаним позовом, просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором № 06.05.2023-100002186 від 06.05.2023 року у розмірі 16 960,00 грн. та судові витрати у справі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 06.05.2023 року між сторонами було укладено кредитний договір № 06.05.2023-100002186, згідно з яким сума кредиту становить 8000,00 грн., строк кредитування 42 дні, дата повернення кредиту 16.06.2023 року; процентна ставка «Економ» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду та протягом періоду «Економ». Ставка «Стандарт» - фіксована незмінна процентна ставка в розмірі 3% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит, окрім первинного періоду та період «Економ». Неустойка 160,00 грн. за кожен день прострочки. Позивач свої зобов`язання перед відповідачем виконав у повному обсязі, що підтверджується чеком про електронний переказ коштів від 06.05.2023 року, в свою чергу відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на 01.02.2024, утворилась заборгованість у розмірі 16 960,00 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 8000,00 грн., по процентах в розмірі 8960,00 грн., чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр». Тому, позивач просить у судовому порядку стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за Кредитним договором № 06.05.2023-100002186 від 06.05.2023 року у розмірі 16 960,00 грн., а також стягнути з відповідача судові витрати.

Ухвалою суду від 08 лютого 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.

Представник позивача у позовній заяві просив здійснювати розгляд справи за відсутності представника товариства та у разі неявки відповідача постановити заочне рішення.

В судове засідання відповідач повторно не з`явився, про день та час судового засідання був повідомлений належним чином, жодних клопотань, відзиву чи заперечень до суду не направив, та відповідно до положень ст.128,130 ЦПК України вважається, що відповідач повідомлений належно про розгляд справи.

Матеріали справи містять підтвердження про направлення відповідачу рекомендованого повідомлення про вручення поштою повістки в судові засідання, з відміткою «повернуто за закінченням терміну зберігання».

Також, відповідач був повідомлений про час і місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, причини неявки суду не повідомив, клопотань про розгляд справи в його відсутність до суду не надходило та відповідно до положень ст.128,130 ЦПК України вважається, що відповідач повідомлений належно про розгляд справи.

На підставі ст.ст. 280-282 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд даної справи, про що не заперечував позивач.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши наявні в справі матеріали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 06.05.2023 року між сторонами укладено кредитний договір № 06.05.2023-100002186, згідно з яким сума кредиту становить 8000,00 грн.; первинний період користування кредитом - 14 днів з дня його надання; черговий період користування кредитом кожні наступні 14 днів з дня закінчення первинного періоду; Період користування ставкою «Економ» - період фактичного користування кредитом, протягом якого застосовується фіксована процентна ставка «Економ», який розпочинається в день, наступний за днем сплати позичальником повністю всіх процентів, нарахованих на дату платежу та закінчується через 14 днів. Строк на який надається кредит 42 днів. Ставка «Економ» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду та протягом періоду «Економ». Ставка «Стандарт» - фіксована незмінна процентна ставка в розмірі 3% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит, окрім первинного періоду та період «Економ».

Кредитний договір підписано позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора 06.05.2023 о 18:13.

Згідно паспорту споживчого кредиту, підписаного позичальником 06.05.2023р. сума кредиту становить 8000,00 грн., первинний період користування кредитом 14 днів, строк на який надається кредит 42 дні.

Згідно таблиці обчислення загальної вартості кредиту, підписаної позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора, реальна річна процентна ставка за кредитом становить 75979%; загальна вартість кредиту становить 14720,00 грн., з яких сума кредиту становить 8000,00 грн., проценти 6720,00 грн. (а.с.18)

Згідно квитанції про електронний переказ коштів від 06.05.2023 (а.с.34) ТОВ «Споживчий центр» видав ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 8000,00 грн., згідно кредитного договору № 06.05.2023-100002186 від 06.05.2023 року.

Так, з довідки про стан заборгованості за кредитним договором № 06.05.2023-100002186 від 06.05.2023 року (а.с. 13) вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 станом на 01.02.2024 становить 16 960,00 грн., яка складається із: заборгованості по тілу кредиту 8000,00 грн., заборгованості по відсоткам - 8960,00 грн.

При вирішенні справи суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частинами 1, 2 ст. 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно- комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Згідно зі ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

За приписом ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Частиною 1 ст. 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, установлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Разом з тим, особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Так, пунктами 5, 6, 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» встановлено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додається до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним із моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Правилами ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» регламентовано, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України).

Водночас, не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину тощо) вказується особа, яка створила замовлення.

З наведених обставин справи вбачається, що укладення кредитного договору між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 , у тому числі заявку на укладення кредитного договору від 06.05.2023 року, підтверджується таблицею обчислення загальної вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту, підписаних шляхом накладення електронного цифрового підпису ОСОБА_1 .

Отже, між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису.

Після підписання договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у позивача виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачу, а у відповідача виникло зобов`язання повернути кредит зі сплатою відсотків у визначений договором строк.

Встановлено, що прийняті на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором ТОВ "Споживчий центр" виконало належним чином, надававши відповідачу кредиті кошти в сумі 8000 грн.

Однак, відповідач не виконав умови кредитного договору в частині повернення кредитних коштів, внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем по тілу кредиту в сумі 8000 грн.. Вказана заборгованість не спростовна відповідачем.

А відтак, суд дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по тілу кредиту в сумі 8000 грн.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

ТОВ "Споживчий центр" пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім стягнення суми по тілу кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), просить стягнути заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами.

Умовами договору № 06.05.2023-100002186 від 06.05.2023 року передбачено, що ТОВ "Споживчий центр" надає відповідачу кредитні кошти в сумі 8000,00 грн., строком на 42 дні і зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 2% за 1 один день користування кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду та протягом періоду «Економ».

Сторони узгодили, що проценти розраховують шляхом множення кредиту (залишку кредиту у разі його дострокового часткового повернення) на кількість днів користування кредитом/залишком кредиту на процентну ставку, яка застосовується у відповідному періоді.(п.8)

Сторонами підписано таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за кредитним договором, якою передбачено: суму кредиту в розмірі 8000 грн., строк кредитування до 16.06.2023 р., проценти за користування кредитом 6720 грн., загальна вартість кредиту 14720,00 грн.

Тому на думку суду, саме такий розмір заборгованості відповідача, з урахуванням строку кредитування у 42 днів, є доведеним.

За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині тіла кредиту в повному обсязі та часткового задоволення вимоги в частині нарахування відсотків, оскільки доведеним і обгрунтованим є розмір відсотків в 6 720 грн., що передбачено умовами самого кредитного договору від 06.05.2023 року.

Як вже було встановлено, в кредитному договірі № 06.05.2023-100002186 від 06.05.2023 року сторони визначили строк його дії з 06.05.2023 року по 16.06.2023 року, тобто 42 днів. При цьому, позовних вимог щодо стягнення процентів на підставі ст. 625 ЦК України, по закінченню строку кредитування, позивачем не було заявлено.

Таким чином, за кредитним договором № 06.05.2023-100002186 від 06.05.2023 року відсотки за користування кредитними коштами, в розмірі що передбачений договором, можуть бути нараховані лише протягом 42 днів, тобто за період на який були надані кредитні кошти, а тому розмір заборгованості по відсоткам за користування кредитними коштами за договором, з врахуванням умов договору, становить 6 720,00 грн.

Враховуючи наведене, заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ "Спож вчий центр" становить 14 720,00 грн., з яких: 8 000,00 грн. - сума кредиту за договором; 6720,00 грн. - проценти за користування кредитом.

У постановах Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 2024494/16-ц та від 18 січня 2023 року у справі № 686/13446/15 зроблено висновок про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку, припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Правом на нарахування компенсаційних втрат, передбачених ч.2 ст.625 ЦК України, позивач не скористався.

Отже, нарахування відсотків за користування кредитними коштами поза межами строку кредитування, у даному випадку після 16.06.2023 року, є безпідставним.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно платіжної інструкції № Ц000001657 від 02.02.2024 року при пред`явленні позову до суду, позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 гривень.

Оскільки позов задоволено на 86,79 % (14720,00 грн. х 100 : 16960,00 грн.), судовий збір, що підлягає стягненню з відповідача становить 2102 грн 40 коп. (2422,40 грн. х 86,79 % : 100).

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 514, 525, 526,530, 611, 626, 1046, 1050 ЦК України, ст. 12, 81, 141, 247, 263-265, 280-282, 354 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" () заборгованість за кредитним договором № 06.05.2023-100002186 від 06.05.2023 року у розмірі 14 720 грн. 00 коп. (чотирнадцять тисяч сімсот двадцять гривень) та судові витрати по справі в сумі 2102 грн 40 коп. (дві тисячі сто дві гривні сорок копійок).

В решті позовних вимог - відмовити.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного рішення.

Заочне рішення може бути скасоване Білоцерківським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яку може бути подано до суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, воно може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю "СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР" /адреса: вул.Саксаганського, будинок 133 а, м.Київ, 01032 /

Відповідач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) /адреса реєстрації: АДРЕСА_1 /

З урахуванням ч.3 ст.124 ч.6 ст.259 повний текст рішення суду виготовлений 22.04.2024 року.

Суддя О. Я. Ярмола