Справа № 369/4784/23
Провадження №2-ві/369/4/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2024 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі головуючого судді Пінкевич Н.С., при секретарі Соловюк В.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 про відвід судді Києво-Святошинського районного суду Киїської області Янченка А.В. від участі у цивільній справі №369/4784/23 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2024 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшла заява ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 про відвід судді Києво-Святошинського районного суду Киїської області Янченка А.В.

Свою заяву мотивував тим, що Києво-Святошинським районним судом Київської області розглядається справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу.

Згідно з ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10.04.2023 року у судовій справі № 369/4784/23 було накладено арешт на гараж під літерою «Б» у дворі житлового будинку, загальною площею 33,7 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна 19608146, яка також належить ОСОБА_2 , але за іншим ніж у відповідача ідентифікаційним кодом.

У цій судовій справі представником позивача, адвокатом Андрєєвим Микитою Андрійовичем, разом із заявою про забезпечення позову був поданий до суду завідомо неправдивий (штучно створений) витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно стосовно відповідача.

Крім того, заявник відзначає, що штучне створення витягу відбулося унаслідок внесення представником позивача - адвокатом Андрєєвим Микитою Андрійовичем, до параметрів запиту не тільки ідентифікаційного коду відповідача, який був відомий представнику позивача з доданого до заяви про забезпечення позову та позовної заяви попереднього договору від 16.09.2020 року № 1201, посвідченого приватним нотаріусом Києво-Святошинського нотаріального округу Київської області Квінікадзе О.Б., але і прізвища, ім`я та по-батькові ОСОБА_2 .

Таким чином представником позивача - адвокатом Андрєєвим Микитою Андрійовичем, був отриманий витяг з державного реєстру прав на нерухоме майно, який був сформований за усіма фізичними особами із прізвищем, ім`ям та по-батькові: ОСОБА_2 без урахування їх ідентифікаційного коду.

19.04.2023 року за цією ухвалою, приватним виконавцем Літвиненком О.В., було відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1 та внесено відомості до державного реєстру речових прав на нерухоме майно про накладення арешту на гараж під літерою «Б» у дворі житлового будинку, загальною площею 33,7 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна 19608146, як такий що належить відповідачу.

При цьому представником позивача - адвокатом Андрєєвим Микитою Андрійовичем, та приватним виконавцем Літвиненком О.В., було приховано факт не належності відповідачу цього об`єкту нерухомості та реєстрації прав власності на гараж за договором купівлі-продажу від 21.12.2007 року, коли відповідачу було 13 років.

Такі дії представника позивача - адвоката Андрєєва Микити Андрійовича, та приватного виконавця Літвиненка О.В., на переконання заявника, містять у собі ознаки службового підроблення, введення в оману суду, зловживання повноваження особами, які надають публічні послуги та посягання на заволодіння майном ОСОБА_2 , з іншим ніж у відповідача ідентифікаційним кодом.

Крім цього, ухвала Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10.04.2023 року у судовій справі № 369/4784/23, якою було накладено арешт на гараж під літерою «Б» у дворі житлового будинку, загальною площею 33,7 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна 19608146, яка також належить ОСОБА_2 , але за іншим ніж у відповідача ідентифікаційним кодом, а також матеріали виконавчого провадження № НОМЕР_1, були використані представником позивача, адвокатом Андрєєвим Микитою Андрійовичем, у судовій справі № 902/1014/23 про банкрутство ОСОБА_2 , з ідентифікаційним кодом , як доказ наявності у власності боржника майна.

У зв`язку з цим, 11.10.2023 року представником відповідача - адвокатом Слівенком В.Р., була подана заява про скасування застосованого заходу забезпечення та винесення окремої ухвали суду.

09.01.2024 року на адресу відповідача надійшла ухвала головуючого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Янченка А.В. від 21.11.2023 року у судовій справі № 369/4784/23 про заміну заходу забезпечення та про відмову від позовної вимоги щодо моральної шкоди, у якій при розгляді клопотань представника позивача -адвоката Андрєєва Микити Андрійовича, було без розгляду відмовлено у задоволенні заяви представника відповідача про скасування незаконно обраного заходу забезпечення.

Таким чином головуючим суддею Києво-Святошинського районного суду Київської області Янченком А.В. у судовій справі № 369/4784/23 було грубо порушено процесуальні права відповідача та його представника, а також процесуальний порядок розгляду заяви про скасування заходів забезпечення позову.

Не зважаючи на те, що заява була подана ще 11.10.2023 року, заява представника відповідача тривалий час не розглядалась не дивлячись на неодноразові звернення представника відповідача до судді з ініціюванням цього процесуального питання.

Заявник вказував, що за словами головуючого у судовій справі № 369/4784/23 судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Янченка А.В. заява про скасування заходу забезпечення буде розглядатись тільки у судовому засіданні із викликом сторін.

Проте таке судове засідання не проводилось і представник відповідача для розгляду поданої ним заяви про скасування заходу забезпечення не викликався.

На думку представника відповідача, адвоката Слівенка В.Р., таке затягування із розглядом заяви про скасування незаконно обраного запобіжного заходу свідчить про не процесуальні зв`язки головуючого у судовій справі № 369/4784/23 судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Янченка А.В. із представником позивача, адвокатом Андрєєвим Микитою Андрійовичем.

Це на думку заявника підтверджує і дата постановлення головуючим у судовій справі № 369/4784/23 суддею Києво-Святошинського районного суду Київської області Янченком А.В. ухвали про заміну заходу забезпечення, а саме 21.11.2023 року, одразу після засідання Північно-західним апеляційним господарським судом із розгляду заяви боржника ОСОБА_2 , з ідентифікаційним кодом , у судовій справі № 902/1014/23.

Таке затягування із розглядом та розгляд одразу після апеляційного засідання надало можливість використання представником позивача - адвокатом Андрєєвим Микитою Андрійовичем, незаконно застосованого заходу забезпечення як доказу наявності майна у боржника.

Також про не процесуальний зв`язок головуючого у судовій справі № 369/4784/23 судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Янченка А.В. із представником позивача, адвокатом Андрєєвим Микитою Андрійовичем, свідчить отримання останнім відомостей про дату постановлення ухвали про заміну заходу забезпечення.

І короткий і повний текст ухвали від 21.11.2023 року про заміну заходу забезпечення унесені до Єдиного державного реєстру судових рішень 11.12.2023 року. Проте, сама ухвала надіслана відповідачу лише 03.01.2024 року, представнику відповідача, який подавав заяву про скасування незаконно застосованого заходу забезпечення, ухвала узагалі не надсилалась.

З викладених обставин та мотивів ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 дійшов до висновку про недовіру до судді Янченка А.В. у розгляді заяви по справі і через це заявляє йому відвід.

Тому, на підставі вищевказаного, заявник просить суд відвести суддю Янченка А.В. від розгляду справи № 369/4784/23 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу.

Згідно з ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу. Питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Вивчивши заяву про відвід судді, суд дійшов висновку, що заява про відвід судді не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Важливу роль у розробці критеріїв неупередженості (тобто безсторонності), як складової права на справедливий судовий розгляд відіграє практика Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ), у контексті якої повинна формуватися національна судова практика.

Стаття 6 ЄКПЛ відноситься до сфери цивільного судочинства. При цьому ключовими її положеннями є право кожного при визначенні його цивільних прав та обов`язків на справедливий публічний розгляд справи протягом розумного строку незалежним та безстороннім судом, створеним на підставі закону. Виходячи з наявної практики ЄСПЛ, можна констатувати, що він в цілому визначив концептуальні підходи до тлумачення ст. 6 ЄКПЛ, представивши не лише змістовні характеристики неупередженості, але й її суб`єктивні та об`єктивні компоненти.

Так, у справі «П`єрсак проти Бельгії» ЄСПЛ висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, її відсутність або, навпаки, наявність може бути перевірено різноманітними способами. У даному контексті, на думку ЄСПЛ, можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання даного судді у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Стосовно об`єктивної неупередженості у справі "Фей проти Австрії" ЄСПЛ вказав, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Мова йде про ту довіру, яку суди у демократичному суспільстві» повинні апріорно викликати в учасників цивільного процесу.

За роз`ясненням Пленуму Верховного Суду України в п. 10 Постанови № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Аналізуючи заяву про відвід, суд вбачає, що підставами для відводу судді, є те, що заявник не погоджується з процесуальними діями судді, які були вчиненні останнім при розгляді даної цивільної справи.

Суд вважає, що обставини, зазначені в заяві позивача, як підстави для відводу, не можуть викликати сумнів у неупередженості судді, чи свідчити про його певну особисту заінтересованість у розгляді справи.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що зміст заяви про відвід не містить жодної обґрунтованої підстави для відводу головуючого судді Янченка А.В. від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажута немає жодних доказів, які містили б належні, достатні, допустимі та достовірні дані щодо порушення гарантій неупередженості, безсторонності та об`єктивності суддею, суд дійшов висновку про відсутність обґрунтованих підстав для відводу головуючого судді.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 36, 39, 40, 182, 260, 261 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 про відвід судді Києво-Святошинського районного суду Киїської області Янченка А.В. від участі у цивільній справі №369/4784/23 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу - відмовити.

Судовий розгляд продовжити у тому ж складі суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Наталія ПІНКЕВИЧ