Провадження № 2/537/1266/2024
Справа № 537/3759/24
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.09.2024 року Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді Хіневич В.І., за участю секретаря судового засідання Бакай М.С., представника відповідача - ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці в режимі відеоконференції, за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» звернулося до суду із позовною заявою, де просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на його користь заборгованість за кредитним договором №5491198 від 13.10.2022 року у розмірі 16760 грн, а також стягнути судові витрати на сплату судового збору у сумі 2422,40 грн.

В обґрунтуванні своїх вимог позивач зазначив, що 13.10.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_2 укладено Кредитний договір №5491198, згідно умов якого відповідач отримав 4000 грн, зі сплатою процентів н за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій до передбачені кредитним договором . Відповідно до графіку сплати кредитних коштів платіж повернення кредиту та сплати комісії і процентів мав бути внесений відповідачем 28.10.2022 року. ТОВ «Мілоан» умови кредитного договору виконав в повному обсязі надавши відповідачу кредит. А відповідач зі свого боку не виконав умов кредитного договору.

В подальшому 30.01.2023 року між ТОВ «Мілоан» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» було укладено Договір відступлення прав вимоги №89-МЛ, відповідно до умов якого TOB «Мілоан» відступило ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» прийняло право вимоги до позичальників в тому числі за Кредитним договором №5491198 від 13.10.2022 року, що укладений між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_2 .

Відповідач свої зобов`язання за договором не виконав і розмір заборгованості ОСОБА_2 становить 16760 грн., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 4000 грн.; прострочена заборгованість за сумою відсотків 12000 грн.; прострочена заборгованість за комісією 769 грн.

Відповідачу було надіслано письмову претензію про погашення заборгованості за вих..№ 22284913/4 від 18.04.2024 року. Однак відповідач заборгованість не погасив.

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість та понесені судові витрати.

26.07.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

26.08.2024 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якої відповідач не погоджується з позовною заявою та просить відмовити у задоволенні позову. Вказує, що вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не відповідають положенням нормативно-правових актів, що регулюють кредитні відносини, з огляду на наступне. Договір про споживчий кредит № 5491198 від 13.10.2022 року укладено між ОСОБА_2 (Позичальником) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансовою компанією «Мілоан» (Кредитодавцем). Позивачем зазначено, що відповідно до умов вищезгаданого договору відбулося укладення договору відступлення права вимоги № 89-МЛ від 30.01.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансовою компанією «Кредит-Капітал». Водночас, позивачем не надано доказів, які підтверджують належне, своєчасне повідомлення відповідача про заміну кредитодавця. Письмова претензія про погашення кредитної заборгованості вих. № 22284913/4 була надіслана кредитодавцем 18.04.2024 року, тобто через тривалий період часу після заміни сторони у даному зобов`язанні. Неповідомлення боржника про заміну кредитора може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора, про що зазначає Касаційний цивільний суд Верховного Суду у постанові № 278/1679/13-ц від 06 лютого 2018 року. Аналогічний правовий висновок міститься постанови КЦС ВС від 6 лютого 2019 року у справі № 361/2105/16-ц. Крім того, постановою Верховного Суду від 10 лютого 2016 року №3-4гс16 встановлено, що якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. Крім того п. 1.1. Договору про споживчий кредит № 5491198 від 13.10.2022 року встановлено, що позичальник зобов`язується сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом. Комісією за надання кредиту в свою чергу вважається одноразова винагорода, що сплачується Позичальником за підготовку, організацію та надання Кредитодавцем фінансової послуги та встановлена в п. 1.5.1. Договору. П. 1.5.1. вищезгаданого договору передбачено, що комісія за надання кредиту становить 760,00 грн., яка нараховується за ставкою 19,00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 6 листопада 2023 року по справі №204/224/21 дійшов висновку про те, що якщо в кредитному договорі не зазначено та не надано доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». У зв`язку з викладеним Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду відступив від висновку, викладеного у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 січня 2023 року у справі №172/410/21. Враховуючи викладене прохає відмовити у задоволенні позову.

10.09.2024 року до суду надійшла відповідь на відзив, згідно якої позивач зазначає, що 30.01.2023 року ОСОБА_2 було надіслано повідомлення про відступлення прав вимоги по кредитному договору № 5491198 від 13.10.2022 року. Щодо комісії у сумі 760 грн, то відповідно до п. 1.5.1. Договору про споживчий кредит, комісія за надання кредиту в сумі 760,00 нараховується за ставкою 19% від суми кредиту одноразово. Первісний кредитор не банківська установа та не зобов`язана формувати документи за кредитними зобов`язаннями позичальників згідно ЗУ «Про банки та банківську діяльність». ЗУ «Про споживче кредитування» не забороняє встановлювати в договорі комісії пов`язані з наданням обслуговуванням і поверненням кредиту у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

В судове засідання позивач ТОВ ФК «Кредит-Капітал» свого представника не направив, направив заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, позов прохає задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_1 в судовому засіданні прохав відмовити у задоволенні позову з підстав недоведеності переходу права вимоги так, як відповідачу не направлялося повідомлення про відступлення прав вимог за його кредитним договором.

Суд, вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини, дослідивши та проаналізувавши представлені докази в їх сукупності, встановив наступне.

Згідно із ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Судом встановлено, що 13.10.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_2 укладено Договір про споживчий кредит №5491198, згідно умов якого кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, строком на 105 днів з 13.10.2022 року надати позичальнику грошові кошти у сумі 4000 грн, а позичальник зобов`язався повернути кредитодавцю кредит в сумі 4000, сплатити комісію за надання кредиту 760 грн та проценти за користування кредитом в сумі 12000 грн (1200 грн протягом пільгового періоду та 10800 грн протягом поточного періоду), що в загальній сумі становить 16760 грн. Договір був підписаний електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора. ОСОБА_2 був ознайомлений з умовами кредитування. Кошти у сумі 4000 грн. були перераховані на рахунок ОСОБА_2 , що підтверджується платіжним дорученням №84674297 від 13.10.2022 року.

Згідно п.5 ч.1 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.

Електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа (ч.1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»).

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис».

З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. В силу ст. 12 цього Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно до положень ст. 641-643 ЦК України оферта це пропозиція певній стороні укласти договір з урахуванням викладених умов. Оферта вважається прийнятою після її акцепту. Прийняття (акцепт) оферти є юридично значущею дією, наслідком якої є виникнення між сторонами договору. Якщо у пропозиції укласти договір вказаний строк для відповіді, договір є укладеним, коли особа, яка зробила пропозицію, одержала відповідь про прийняття пропозиції протягом цього строку.

Згідно ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.

Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч.2 ст. 1054 та ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до вимог статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння заміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов`язання.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу та розмір процентів, встановлений договором.

Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконанням ним грошового зобов`язання.

Згідно з ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

У ч. 2 ст. 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

За висновками Верховного Суду України, що викладені у постанові № 6-979цс15 від 23 вересня 2015 року, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Оскільки боржник не сплачував заборгованість за кредитним договором ні новому, ні старому кредитору, внаслідок чого в останнього утворилася заборгованість, правильним є стягнення заборгованості на користь нового кредитора, оскільки неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.

Згідно матеріалів справи 30.01.2023 року між ТОВ «Мілоан» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» було укладено Договір відступлення прав вимоги №89-МЛ, відповідно до умов якого TOB «Мілоан» відступило, а ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» прийняло право вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі Боржників укладеними між кредитором і боржниками.

Згідно акту приймання передачі Реєстру боржників та витягу з Реєстру боржників до договору про відступлення прав вимоги №89-МЛ від 30.01.2023 року, TOB «Мілоан» відступило ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» право вимоги до ОСОБА_2 за Договором про споживчий кредит №5491198 від 13.10.2022 року.

Матеріалами справи підтверджується здійснення новим кредитором оплати Прав вимоги, які підлягали відступленню згідно договору №89-МЛ від 30.01.2023 року.

Таким чином, враховуючи наявні матеріали справи та положення вказаних норм законодавства, Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Кредит-Капітал» є новим кредитором у зобов`язанні з відповідачем, відповідно до умов кредитного договору, що був укладений між первісним кредитором ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_2 №5491198 від 13.10.2022 року.

Тож, судом встановлено, що відповідач підписав кредитний договір, отримав кошти за кредитним договором, про що свідчить платіжне доручення, погодився з усіма викладеними у договорі умовами (у тому числі і сплати комісії у сумі 760 грн) та взяв на себе зобов`язання належного виконання цих умов, про що свідчить його електронний підпис, доказів протилежного до суду не подано.

Суд визнає, що невиконанням умов договору порушені права нового кредитора у зобов`язанні, тому позивач має право вимагати повернення позичальником боргу відповідно до наданих первинним кредитором відомостей.

Таким чином, суд задовольняє вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за кредитним договором у повному обсязі.

При цьому, посилання представника відповідача, як на підставу для відмови у задоволенні позову, на не направлення боржнику повідомлення про відступлення прав вимоги, суд не бере до уваги, оскільки неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.

Згідно п.6 ч.1 ст. 264 ЦПК України, ухвалюючи рішення суд, зокрема вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позовні вимого задоволено тож з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений судовий збір у сумі 2422,40 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 509, 512-517, 526, 530, 610, 612, 629, 1054, 1048 ЦК України, суд

ухвалив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (, адреса: 79018, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького 1, корпус 28) заборгованість по кредитному договору №5491198 від 13.10.2022 року у розмірі 16760 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (, адреса: 79018, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького 1, корпус 28) судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Рішення набирає законної сили протягом тридцяти днів з дня його проголошення, якщо не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.І. Хіневич