Провадження № 2/752/2089/24
У Х В А Л А

18 березня 2024 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Хоменко В.С., розглянувши заяву позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» по м. Києву та Київській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» про зобов`язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в:

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Мазура Ю.Ю. від 23.10.2023 року відкрито провадження у вищезазначеній цивільній справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою від 07.03.2024 року заяву про самовідвід судді Голосіївського районного суду м. Києва Мазура Ю.Ю. задоволено, матеріали цивільної справи №752/18638/22, передано для вирішення питання про визначення судді для розгляду справи, в порядку, передбаченому ст. 33 ЦПК України.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.03.2024 р. вищезазначена справа передана до провадження судді Голосіївського районного суду м. Києва Хоменко В.С.

Так, у матеріалах справи наявна заява позивача про забезпечення позову у якій просить суд забезпечити позов шляхом зняття арешту з пенсійних коштів, які мають статус спеціального призначення що надходять від Пенсійного фонду Украни в місті Києві на пенсійний рахунку в АТ «Ощадбанк» в місті Києві № UA355165727, тобто арешт яких заборонено законом; зобов`язати АТ «Ощадбанк» на підставі частини третьої статті 52 Закону Украни «Про виконавче провадження» повідомити приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Олефіра О.О. про цільове призначення рахунку № UA 355165727 та повідомити приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Олефіра О.О. що рахунок № НОМЕР_1 в АТ «Ощадбанк» в місті Києві використовується для зарахування пенсійних виплат, що підтверджується відомостями (довідкою) отриманих від Директора департаменту бек-офісу АТ «Ощадбанк» В.М. Пугача за № 46/12-11/1/1549/1623-БТ від 13.03.2023р.; повернути приватному виконавцю виконавчого округу м. Києва Олефіру О.О. «Постанову про накладення арешту», яка ухвалена на підставі виконавчого листа №752/15083/20 виданого 19.10,21 (ВП №67505298), без виконання, в частині арешту пенсійних коштів, що знаходяться на розрахунковому рахунку № НОМЕР_1 .

В обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначає, що починаючи з січня 2022року він не може зняти пенсійні кошти з рахунку № НОМЕР_1 у АТ «ОЩАДБАНК», які не отримує щомісяця будучи пенсіонером за віком. Йому повідомили, що на зазначений рахунок накладено арешт.

У провадженні приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Олефір О.О. перебуває виконавче провадження ВП № 67505298 відкрите на підставі виконавчого листа виданого Голосіївським районним судом міста Києва № 752/15083/20 виданого 19.10.2021р. щодо стягнення з нього на користь ОСОБА_2 суму боргу за договором позики в розмірі 100000 доларів США, 7000 доларів США процентів за користуванням позикою, 10000 доларів штрафу 3583,56 доларів США - 3% річних, судовий збір в розмірі 10510 гривень.

Вважає, що АТ «Державний ОЩАДБАНК Украни» проігнорував вимоги діючого законодавства, який виконує відповідну постанову приватного виконавця Олефір О.О. про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону Украни "Про виконавче провадження" повинен визначити статус коштів на рахунку, на якому вони знаходяться, та в разі знаходження на рахунку коштів, накладення арешту на які заборонено, АТ «Державний Ощадбанк Украни» зобов`язаний був повідомити приватного виконавця Олефіра О.О. про цільове призначення коштів на рахунку № НОМЕР_1 та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону Украни "Про виконавче провадження".

Також зазначає, що офісом приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Гненного Д.А. 25.01.2024 року отримано клопотання від позивача ОСОБА_1 щодо отримання копії листа від «Ощадбанк» за вих. №46/12-11/1/1549/1623-БТ законності арешту пенсійних коштів.

Директор департаменту бек-офісу АТ «Ощадбанк» В.М. Пугач 13.03.2023р. зазначив: «На виконання постанови про арешт коштів за ВП №71082766 від 20.02.2023р. акціонерним товариством «Державний ощадний банкУкраїни» накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках божника ОСОБА_1 ( НОМЕР_2 ), залишок коштів на рахунках № НОМЕР_1 - 151785,64 грн. (рахунок використовується в тому числі для зарахування пенсійних виплат). Крім того, повертаємо постанови/вимоги/запити без виконання, оскільки зазначені у них фізичні особи, не мають відкритих рахунків АТ «Ощадбанк та /або постанови без РНОКПП на 2 арк.». Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Гненним Д.І. повідомлено, що офісом приватного виконавця ретельно вивчено зазначені у відповіді на вимогу, повідомлено: «Приватним виконавцем отримано підтвердження, що розрахунковий рахунок боржника ( ОСОБА_1 ) - № НОМЕР_1 відкритий в АТ «Ощадбанк» - є рахунком зі спеціальним режимом використання, на який зараховуються пенсійні виплати, таким чином, з огляду на вищезазначене, приватним виконавцем прийнято рішення про зняття арешту з вищевказаного рахунку боржника.

Вважає, що накладення арешту на рахунок № НОМЕР_1 зі спеціальним режимом використання, на який зараховуються пенсійні виплати та призначений для виплати пенсійних коштів ОСОБА_1 , унеможливлює отримання його пенсійних коштів, що призводить до порушення конституційних прав, а пенсійні кошти є єдиним його доходом.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Види забезпечення позову визначені ч. 1 ст. 150 ЦПК України.

Відповідно до ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Забезпечення позову - це сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо існує ймовірність невиконання судового рішення у майбутньому або виникнення складнощів під час його виконання.

Тобто, вжиття заходів забезпечення позову є заходом забезпечення в майбутньому виконання судового рішення.

У п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року визначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Тобто, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ст. 150 ЦПК України).

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Суд звертає увагу, що відповідно до ч. 10 ст. 150 ЦПК України, не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Зазначене обмеження не поширюється на забезпечення позову шляхом зупинення рішень, актів керівника або роботодавця про застосування негативних заходів впливу до позивача (звільнення, примушування до звільнення, притягнення до дисциплінарної відповідальності, переведення, атестація, зміна умов праці, відмова в призначенні на вищу посаду, відмова в наданні відпустки, відсторонення від роботи чи посади, будь-яка інша форма дискримінації позивача тощо) у зв`язку з повідомленням ним або його близькими особами про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень Закону України "Про запобігання корупції".

Водночас, перевіривши клопотання про забезпечення позову судом встановлено, що вимоги заявлені у відповідній заяві за змістом є тотожними із заявленою позовною вимогою.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» по м. Києву та Київській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» про зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, відповідно до вимог, встановлених ст. 353-356 ЦПК України.

Суддя В.С. Хоменко