Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/558/24
Провадження № 2/711/675/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

03 квітня 2024 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Позарецької С.М.,

за участю секретаря судового засідання Буйновської А.П.

представника позивача

адвоката Скіць Е.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс», третя особа: Приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Чупис Тетяна Петрівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ТОВ «Фінфорс» третя особа: Приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Чупис Т.П. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Свої позовні вимоги мотивує тим, що у січні 2024 року з-за блокування грошових коштів, що знаходяться на банківській карті, вона звернулася до приватного виконавця, де отримала копію виконавчого напису нотаріуса та копію постанови про відкриття виконавчого провадження.

Ознайомившись із виконавчим написом №9937 від 14.05.2021, вважає його незаконним. Стягувачем у виконавчому написі вказано ТОВ «Фінфорс», з яким у неї немає жодних договірних відносин. Виконавчий напис вчинений відносно ОСОБА_2 , хоча вказаний її ідентифікаційний код. Станом на 2021 рік позивач мала прізвище ОСОБА_3 , а не Пав. Виконавче провадження відкрите приватним виконавцем відносно позивача по ідентифікаційному номеру особи.

Позивач вважає, що виконавчий напис нотаріуса безпосередньо впливає на її права та інтереси; жодного договору з юридичними особами, вказаними у виконавчому написі вона не укладала, грошові кошти від них не отримувала; не отримувала письмову вимогу ні від кредитора, ні від відповідача про сплату заборгованості, яка має передувати вчиненню нотаріусом виконавчого напису. Вважає, що договір, на який посилається нотаріус, як на підтвердження боргового зобов`язання, є нікчемним, стягувач не є кредитором, виконавчий напис нотаріуса є таким, що вчинений з неймовірною кількістю грубих порушень чинного законодавства та вимог до його вчинення на виконання нікчемного договору.

Таким чином, позивач просить суд, - визнати виконавчий напис нотаріуса, вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., вчиненого 14.05.2021 та зареєстрований за № 9937 відносно ОСОБА_2 таким, що не підлягає до виконання; стягнути з відповідача на свою користь понесені судові витрати по сплаті судового збору.

Ухвалою суду від 15.02.2024 відмовлено позивачу у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвалою суду від 15.02.2024 прийнято, відкрито провадження по справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Відповідачем відзив на позов подано не було. Третьою особою письмові пояснення по суті позову подані не були.

Під час судового засідання за ініціативою представника позивача, були уточнені анкетні дані позивача, а саме, - не ОСОБА_1 , як вказано у позовній заяві, а вірним є ОСОБА_1 , враховуючи дані її паспорту від 13.12.2021 та свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 .

В судове засідання позивач, відповідач (представник відповідача), третя особа не з`явились, будучи належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи. Про поважність причин неявки не повідомили.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, враховуючи доводи, які викладені у позовній заяві від 12.02.2024. Крім того, зазначено про орієнтовний розрахунок судових витрат, які складаються із судового збору та витрат на правничу допомогу адвоката (орієнтовно 7000грн.), докази про які будуть надані відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення за таких підстав:

встановлено, що за даними паспорту, який виданий 13.12.2021 та довідки про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру від 21.12.2021, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 . Крім того, відповідно до свідоцтва про шлюбу сернія НОМЕР_1 , виданого 07.12.2021, ОСОБА_5 та ОСОБА_2 уклали шлюб 07.12.2021, про що складений актовий запис №2340; після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка ОСОБА_6 , дружини ОСОБА_6 .

14.05.2021 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. вчинено виконавчий напис №9937 про звернення стягнення з гр. України, якою є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_2 , є боржником за кредитним договором 18189-А від 06.03.2020, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «Еквіфін Україна», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору про відступлення прав вимоги за кредитними договорами № від 07.10.2020 є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» - стягувач, заборгованість за кредитним договором 18189-А від 06.03.2020. Строк платежу за кредитним договором 18189-А від 06.03.2020 настав, боржником допущене прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 07.10.2020 по 16.04.2021, сума заборгованості складає 11100,29грн.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Чупис Т.П. від 06.09.2021 відкрито виконавче провадження №66712680 про виконання виконавчого напису №9937, який виданий 14.05.2021 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Фінфорс» заборгованості у розмірі 11100,29грн.

Постановою приватного виконавця Чупис Т.П. від 24.09.2021 за вказаним виконавчим провадженням внесені зміни (доповнення) в автоматизованій системі виконавчого провадження, а саме: замість прізвище: Пав, зазначити прізвище: ОСОБА_3 , враховуючи перультати перевірки ідентифікаційних даних боржника (дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 та РНОКПП НОМЕР_2 .

Крім того, постановою приватного виконавця від 12.01.2024 за виконавчим провадженням №66712680 змінене прізвище боржника у виконавчому провадженні з ОСОБА_3 на ОСОБА_6 , враховуючи дані Державного реєстру актів цивільного стану.

Статтею 55 Конституції України та статтею 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Способи захисту визначені статтею 16 ЦК України.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, установлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства (ч. 1 ст. 39 Закону «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції від 22.02.2012 №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за № 282/20595.

Згідно з ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» (у редакції ЗУ №775-ІХ від 14.07.2020, що чинна з 08.08.2020, зокрема і на час виниклих правовідносин вчинення виконавчого напису) визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому, нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості у позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

За результатами розгляду справи та дослідженими доказами, які наявні у справі, суд вважає, що позивачем ОСОБА_1 жодними належними, допустимими та переконливими доказами, враховуючи норми ст.ст. 76-78 ЦПК України, не доведені обставини про те, що відповідачем ТОВ «Фінфорс» порушені, не визнаються або оспорюються її права та/чи інтереси. Так, встановлено, що виконавчий напис вчинений нотаріусом 14.05.2021 відносно фізичної особи ОСОБА_2 , а не щодо ОСОБА_7 позивача по справі. Наявність постанов приватного виконавця Чупис Т.П. від 24.09.2021 та від 12.01.2024 щодо уточнення у виконавчому провадженні прізвища боржника з ОСОБА_8 , виходячи із ідентифікації за даними РНОКПП фізичної особи, не дає підстав вважати, що насправді, стягувач ТОВ «Фінфорс» набув право вимоги до ОСОБА_2 , а не до іншої особи, зокрема, яка вказана у виконавчому документі і, відповідно не підтверджує, що боржником за виконавчим написом є саме позивач ОСОБА_1 . Крім того, й сам по собі, начебто, факт ідентифікації особи за номером РНОКПП не може доводити факт того, що виконавчий напис стосується саме ОСОБА_1 .

При цьому, звертається увага на те, що позивач взагалі заперечує наявність правовідносин між нею та відповідачем ТОВ «Фінфорс», а також й іншими особами, які вказані у виконавчому написі, зокрема, - ТОВ «Еквін Україна». До того ж і відповідач не скористався правом подати відзив на позов та докази в обгрунтування своїх заперечень проти позову, а судове рішення не може грунтуватися на припущеннях, оскільки як неодноразово зазначав Верховний Суд, за результатами розгляду справи по суті заявлених позовних вимог суд у своєму рішенні має зробити висновок чи порушені права особи чи охоронювані законом інтереси. Якщо ж за результатами розгляду справи такого порушення не встановлено, то у суду немає правових підстав для задоволення позову.

Також слід зазначити, що в процесі вчинення нотаріальної дії нотаріус з різного роду причин може допускати помилки при вчиненні нотаріальної дії та оформленні нотаріального акту. Ці помилки можуть полягати як в певній описці, яка хоча й потребує свого виправлення, поміж тим не впливає на дійсність вчиненого нотаріального акту, так і бути більш суттєвими, наслідком яких є недійсність вчиненої нотаріальної дії та постановленого нотаріального акту. У зв`язку з допущеними при вчиненні нотаріальних дій помилками у заінтересованих осіб виникає необхідність у їх виправленні.

Відповідно до п.6.16 Правил ведення нотаріального діловодства, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 22 грудня 2010 року № 3253/5, у разі виявлення нотаріусом у тексті нотаріального документа, який створений ним у результаті вчинення нотаріальної дії технічної помилки, яка не змінює змісту документа та не впливає на права особи(іб) щодо якої(их) було вчинено нотаріальну дію (описка, друкарська або граматична помилка), нотаріус може виправити таку помилку. Помилка у тексті нотаріального документа виправляється у всіх примірниках такого документа одночасно. Виправлення помилки повинно відповідати відомостям, що містяться в документах, які були подані нотаріусу для вчинення нотаріальної дії, або отримані безпосередньо з єдиних та державних реєстрів. Виправлення технічної помилки застерігається нотаріусом, який вчиняв нотаріальну дію, після посвідчувального напису, із зазначенням дати та проставленням свого підпису і печатки на такому застереженні. При цьому всі виправлення мають бути зроблені таким чином, щоб можна було прочитати як виправлене, так і помилково написане, а потім закреслене.

Тобто, у разі допущення помилки у тексті нотаріально оформлюваного документа, який не потребує підпису особи, що звернулася за вчиненням нотаріальної дії (свідоцтва, виданого нотаріусом, копії документа, дубліката документа, виконавчого напису тощо), внесення дописок чи виправлень до тексту документа здійснюється за заявою особи, зареєстрованою у Журналі реєстрації вхідних документів.

Суд зазначає, що матеріали справи, зокрема і ті, які надані позивачем, не містять заяви (звернення) позивача, заінтересованої особи, скерованої до нотаріуса, Міністерства юстиції України, про виправлення описки у виконавчому написі стосовно прізвища, по-батькові позивача. Відповідно, і відсутні дані про те, що визнано недійсною вчинення нотаріусом нотаріальної дії (вчинення виконавчого напису) та недійсним виконавчий напис від 14.05.2021 за №9937.

Крім того, як зазначалось вище, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Під час розгляду справи стороною позивача були зняті з розгляду клопотання, які подані із позовною заявою, щодо витребування з Міністерства юстиції України матеріалів нотаріальної справи щодо вчинення виконавчого напису від 14.05.2021. Судом прийнята така заява, враховуючи норми ч.ч. 1, 2, 3, 4 ст. 12 та ч.ч. 1, 2, 3 ст. 13 ЦПК України.

Отже, за викладених обставин, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення, оскільки є необгрунтованими та не підтвердженими належними, допустимими та переконливими доказами.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-83, 141, 259, 268, 280 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс», третя особа: Приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Чупис Тетяна Петрівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -відмовити.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складений 12.04.2024.

Головуючий суддя С.М. Позарецька