БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
провадження № 2/361/1423/24, cправа № 361/7685/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

«06» березня 2024 року м. Бровари Київської області

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Василишина В.О.,

за участю секретаря судових засідань - Бас Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Служба у справах дітей Калитянської селищної ради Броварського району Київської області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,

в с т а н о в и в:

У вересні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із даним позовом, в якому просила позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання та виховання її сина ОСОБА_3 , в розмірі частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно та до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування вимог зазначається, що 05 липня 2016 року рішенням Дарницького районного суду міста Києва шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 розірвано. Від шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим

08 листопада 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у місті Києві.

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 загинув, про що виконавчим комітетом Калитянської селищної ради видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 .

Відповідач з моменту розірвання шлюбу усунулася від виконання батьківських обов`язків, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не сплачує аліменти, не цікавиться станом здоров`я, більше семи років не спілкується з сином. Вихованням дитини займається бабуся ОСОБА_1 .

Згідно з висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Калитянської селищної ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до її малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_3 перебуває на повному утриманні позивача ОСОБА_1 , якій не вистачає коштів на утримання та виховання онука, з урахуванням чого позивач вважає обґрунтованим розмір аліментів, який просить стягувати з відповідача.

Ухвалою суду від 30 жовтня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 20 лютого 2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті.

Від позивача надійшла заява про проведення судового засідання у її відсутність. Позовні вимоги підтримувала у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.

У судове засідання третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, Служба у справах дітей Калитянської селищної ради, направила до суду 05 березня 2024 року клопотання про розгляд справи без участі представника третьої особи, прийняти рішення на підставі наявних у справі документів.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялася у визначеному цивільним процесуальним законодавством порядку. Причини неявки суду неповідомлені.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається із матеріалів справи ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Києві народився ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , актовий запис № 3905, виданим 08 листопада 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у місті Києві. Батько - ОСОБА_4 . Мати - ОСОБА_2 .

Відповідно до рішення Дарницького районного суду міста Києва від 05 липня 2016 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , зареєстрований 28 квітня 2012 року у Лівобережному відділі державної реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї актів, актовий запис № 415, розірвано.

Батько ОСОБА_3 - ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , актовий запис № 178, виданим 16 грудня 2022 року виконавчим комітетом Калитянської селищної ради.

Померлий ОСОБА_4 син ОСОБА_1 , даний факт підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданим Бобрицькою сільською радою Броварського району Київської області, актовий запис № 30. Мати ОСОБА_4 - ОСОБА_5 після реєстрації шлюбу 14 травня 2010 року, змінила прізвище на ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 , виданим Виконкомом Мокрецької сільської ради Броварського району Київської області, актовий запис

№ 02.

Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади від 31 березня 2023 року зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 є АДРЕСА_1 .

Як вбачається з довідки-характеристики ОСОБА_1 № 44, виданої

06 квітня 2023 року виконавчим комітетом Калитянської селищної ради, остання проживає разом зі своєю сім`єю: чоловіком - ОСОБА_7 , донькою - ОСОБА_8 , онуком - ОСОБА_3 та матір`ю ОСОБА_9 . Дитиною опікуються всі члени родини, ОСОБА_1 виховує та утримує онука - ОСОБА_3 з однорічного віку, матір дитини участі в житті та вихованні сина не бере.

Матеріали справи містять належним чином завірені копії розписок про надання згоди на проживання в одному будинку ОСОБА_3 від ОСОБА_7 та ОСОБА_9 .

Згідно з довідкою № 01-10/22 від 19 грудня 2022 року ОСОБА_3 навчається у 2 класі Мокрецького ліцею Калитянської селищної ради Броварського району Київської області. Відповідно до його характеристика з місця навчання, вихованням дитини займаються бабуся, ОСОБА_1 та дідусь, ОСОБА_7 .

У висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав, наданого органом опіки та піклування, затвердженого 18 липня 2023 року рішенням № 101 виконавчим комітетом Калитянської селищної ради, зазначено про те, що, ОСОБА_2 ухиляється від виконання батьківських обов`язків, на засідання комісії з захисту прав дітей не з`явилася, причини неявки не повідомила. Вихованням та утриманням дитини займається його бабуся ОСОБА_1 . Згідно з актом обстеження житлово-побутових умов проживання від 24 квітня 2023 року та актом обстеження умов проживання від 06 червня 2023 року, дитина має окрему кімнату, умови задовільні, має всі необхідні речі для навчання та відпочинку, бабуся піклується про здоров`я та навчання дитини, повністю забезпечує його. У зв`язку з вищезазначеним, орган опіки та піклування вважає доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно з частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно з частинами першою, другою, шостою статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів.

Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Статтею 164 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним.

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Європейський суд з прав людини у справі «Савіни проти України» (заява від 18 грудня 2008 року № 39948/06) вказує, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції.

У рішенні від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» (заява № 31111/04) суд наголосив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

При розгляді даної справи по суті встановлено, що відповідач не займається вихованням свого сина, не цікавиться його життям та здоров`ям. Висновок органу опіки та піклування по доцільність позбавлення батьківських прав є достатньо обґрунтованим, суд погоджується із ним.

Щодо вимоги про стягнення аліментів, то суд керується наступним.

Згідно із частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Як підтверджено матеріалами справи, малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває на повному утриманні позивача.

Дохід позивача підтверджується довідкою з місця роботи, а також індивідуальними відомостями Пенсійного фонду України.

Відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту її інтересів, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Враховуючи відсутність інформації щодо майнового стану відповідача та те, що позбавлена батьківських прав особа не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини, а також те, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину, суд не вбачає підстав для звільнення відповідача від обов`язку щодо утримання дитини, а тому вважає за необхідне вирішити питання щодо стягнення з відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - в розмірі 1/4 частки її заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно.

Відповідно до положень частини першої статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Аліменти підлягають стягненню з часу звернення позивачу до суду із даним позовом, тобто з 31 серпня 2023року.

Згідно із статтею 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень, зокрема у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Суд, враховуючи, що Сімейним кодексом України регламентовано чіткий порядок звернення з позовом до суду про позбавлення батьківських прав одним з батьків, опікуна, піклувальника, особи, в сім`ї якої проживає дитина, закладу охорони здоров`я або навчального закладу, в якому вона перебуває, органу опіки та піклування, прокурора, а також самої дитини, яка досягла чотирнадцяти років, регламентований порядок підстав позбавлення батьківських прав, а аналіз положень означеної норми кодексу вказує, що досягнення дитиною вісімнадцяти років виключає наявність правових підстав для прийняття будь-якого рішення.

Відповідно до статті 141 ЦПК України стягненню із відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 1 073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп., а також з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

Керуючись статтями 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, Броварський міськрайонний суд Київської області, -

в и р і ш и в:

Позов - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно її сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Роз`яснити ОСОБА_2 положення статті 169 Сімейного кодексу України про те, що вона має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав після усунення умов, які стали підставою для позбавлення її батьківських прав й за умови, що дитина за той час не буде усиновлена, а також якщо на час вирішення питання судом про поновлення батьківських прав дитина не досягне повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі - 1 073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , аліменти на утримання онука ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Аліменти на дитину підлягають стягненню починаючи з - 31 серпня 2023 року.

Рішення суду в частині стягнення аліментів на дитину за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі

- 1 073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивачем рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя В.О.Василишин