Справа № 539/139/21
Провадження № 6/539/140/2024
УХВАЛА

25.09.2024

Суддя Лубенського міськрайонного суду Полтавської області Гуменюк Г.М., ознайомившись із заявою Обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Лубнитеплоенерго» про заміну сторони виконавчого провадження шляхом заміни боржника, -

В С Т А Н О В И Л А:

Заявником Обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарства «Лубнитеплоенерго», інші особи: ОСОБА_1 , Лубенський відділ ДВС у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції подано уточнену заяву в електронній формі через електронний кабінет системи «Електронний суд» про заміну сторони виконавчого провадження шляхом заміни боржника у виконавчому провадженні №73701382 з примусового виконання виконавчого листа № 539/139/21, виданого 26.08.2021 Лубенським міськрайонним судом Полтавської області, про стягнення з ОСОБА_2 на користь Обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Лубнитеплоенерго» заборгованості в розмірі 27 987,68 грн., з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 та заміни боржника у виконавчому провадженні №73733086 з примусового виконання виконавчого листа №539/139/21, виданого 26.08.2021 Лубенським міськрайонним судом Полтавської області, про стягнення з ОСОБА_2 на користь Обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Лубнитеплоенерго» судового збору в розмірі 2270,00 грн., з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

При вирішенні питання про прийняття заяви до провадження, суддею встановлено, що заява не відповідає вимогам ЦПК України, тому заява підлягає залишенню без руху з таких підстав.

У відповідності до частин першої, другої статті 442 ЦПК Україниу разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Ознайомившись з матеріалами справи встановлено, що заявником у заяві зазначено іншими особами: ОСОБА_1 , Лубенський відділ ДВС у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, суд зауважує, що процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб), регулюються розділом VI Цивільного процесуального кодексу України, виходячи із положень ст. 442 ЦПК України така заява розглядається за участі учасників справи та заінтересованих осіб. Норми діючого ЦПК України не містять поняття інших осіб, як учасників судового процесу.

Як слідує із інформації про виконавче провадження №73701382 з примусового виконання виконавчого листа №539/139/21, виданого 26.08.2021 Лубенським міськрайонним судом Полтавської області, про стягнення з ОСОБА_2 на користь Обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Лубнитеплоенерго» заборгованості в розмірі 27 987,68 грн., виконавчий документ надійшов на виконання до виконавця лише 02.01.2024року і вже 12.02.2024року виконавче провадження було закінчено у зв`язку із смертю боржника на підставі повідомлення Головного УПФУ в Полтавській області, який датований 21.12.2023року про те, що боржник помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , а/з 3103 від 04.12.2023року.

Аналогічно, як вбачається із інформації про виконавче провадження №73733086 з примусового виконання виконавчого листа №539/139/21, виданого 26.08.2021 Лубенським міськрайонним судом Полтавської області, про стягнення з ОСОБА_2 на користь Обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Лубнитеплоенерго» судового збору в розмірі 2270,00 грн., виконавчий документ надійшов на виконання до виконавця лише 04.01.2024року і вже 12.02.2024року виконавче провадження було закінчено у зв`язку із смертю боржника на підставі повідомлення Головного УПФУ в Полтавській області, який датований 21.12.2023року про те, що боржник помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , а/з 3103 від 04.12.2023року.

Із зазначеного слідує, що виконавчі провадження були відкриті вже після смерті боржника і є закінченими.

Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони в матеріальному правовідношенні її правонаступником). Процесуальне правонаступництво передбачене статтею 55 ЦПК України. Це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. У зв`язку із цим для вирішення судом питання щодо процесуальної заміни сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника.

Матеріальне правонаступництво реалізується в межах процесуального правонаступництва виключно за правилами останнього.

Законодавець не ототожнює «процесуальне правонаступництво» і «заміну сторони виконавчого провадження», оскільки цим інститутам присвячені дві окремі статті ЦПК України - 55 та 442 відповідно. Також це опосередковано випливає зі змісту пункту 28 частини першої статті 353 ЦПК України, відповідно до якого ухвала про заміну сторони у справі (процесуальне правонаступництво) та ухвала про заміну сторони виконавчого провадження відокремлені одна від одної як такі, на які можуть подаватись скарги окремо від рішення суду.

Особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Проте разом із тим ця особа до відкриття виконавчого провадження як юридичного процесу є лише стягувачем у виконавчому документі на стадії виконання судового рішення з відповідним потенціалом прав у виконавчому провадженні, які повноцінно реалізує лише у статусі стягувача як сторони відкритого виконавчого провадження, за виключеннями, передбаченими законодавством. Тому заміна стягувача саме як сторони виконавчого провадження неможлива, якщо заява правонаступника про це подана, зокрема, після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, але якщо цей строк не був поновлений судом. Водночас заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу, у тому числі до відкриття виконавчого провадження.

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження (стаття 442 ЦПК України), тобто процесуального правонаступництва в межах виконавчого провадження як юридичного процесу, є правонаступництво в матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і перехід до іншої особи прав чи обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії саме виконавчого провадження як юридичного процесу стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни стягувача внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником у виконавчому провадженні, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення. При цьому на правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю.

У постанові Верховного Суду від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17 зазначено, що оскільки виконавче провадження є самостійною стадією судового процесу, сторони виконавчого провадження належать до учасників справи, а отже, якщо процесуальне правонаступництво має місце на стадії виконавчого провадження, заміна сторони виконавчого провадження означає й заміну учасника справи. Але заміна учасника справи не обов`язково означає заміну сторони відкритого виконавчого провадження.

На стадії виконання судового рішення як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони у виконавчому провадженні як юридичному процесі правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 442 ЦПК України з урахуванням підстав, визначених статтею 55 ЦПК України. У цьому випадку приписи статті 442 ЦПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва у виконавчому провадженні, застосовуються разом з положеннями статті 55 ЦПК України.

Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється на підставі статті 55 ЦПК України, а в окремих випадках також на підставі частини п`ятої статті 442 ЦПК України. Відповідно, тільки до закінчення виконавчого провадження можна ставити питання про заміну сторони виконавчого провадження, а якщо виконавче провадження закінчене, то заміна відповідної сторони цього виконавчого провадження правонаступником є неможливою без його відновлення відповідно до умов законодавства.

Відповідно до змісту частини п`ятої статті 442 ЦПК України, частини шостої статті 12, пункту 1 частини першої, частини п`ятої статті 26, частини п`ятої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» поза межами відкритого виконавчого провадження як юридичного процесу стягувач користується правами у виконавчому провадженні як завершальній стадії судового провадження на підставі відповідного закріпленого статусу у виконавчому документі.

Вчинення процесуальних дій безпосередньо в межах виконавчого провадження як юридичного процесу, спрямованих на виконання судового рішення, можливе лише за умови відкритого виконавчого провадження.

Наслідком закінчення виконавчого провадження є те, що виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» (абзац другий частини першої статті 40 цього Закону).

Цим Законом передбачена можливість відновлення виконавчого провадження.

Так, згідно із частиною першою статті 41 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Закінчення виконавчого провадження, у тому числі й у випадку фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, не виключає подальшого існування процесуальних правомочностей учасника справи в межах судового провадження, тож не має наслідком заборону здійснення процесуального правонаступництва щодо них. Питання процесуального правонаступництва в усіх випадках вирішується судом, який при його вирішенні повинен дослідити по суті обставини та підстави правонаступництва.

Зазначене відповідає правовим висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постановах від 16 лютого 2021 року у справі № 911/3411/14 (провадження № 12-39гс20) та від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197цс21).

Заявником до заяви про заміну сторони виконавчого провадження не додано докази, які підтверджують викладені обставини, заявником не подано ні копії свідоцтва про смерть чи актового запису про смерть боржника ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ні документів, які б свідчили, що саме ОСОБА_1 є єдиним правонаступником ОСОБА_2 . При цьому, заявник просить витребувати від Лубенської державної нотаріальної контори Лубенського районного нотаріального округу копію свідоцтва про право на спадщину номер 1541, виданого 25.07.2024 Лубенською державною нотаріальною конторою, перекладаючи обов`язок подачі доказів та доказування та суд, що є неприпустимим, причому доказів неможливості надання таких доказів заявником суду не надано.

Відповідно до ч.1 ст.95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України суд під розгляду вимог заяви про заміну учасника справи, боржника, який помер, його спадкоємцем, має визначити розмір боргу, який відповідає частці спадкоємця у спадщині, та вказати, що така заміна здійснюється в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Окрім того важливим є питання заявлення кредиторських вимог відповідно до статті 1281 ЦК України.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Окреслене завдання включає в себе як своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, так і досягнення мети ефективного захисту порушених прав шляхом своєчасного та ефективного виконання судового рішення.

Заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства, передбачених частиною першою статті 2 ЦПК України, в межах стадій судового процесу.

Реалізація процесуального правонаступництва має мати процесуальну мету, яку суд також враховує разом із доказами матеріального правонаступництва, яке стало підставою процесуального правонаступництва.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 31 серпня 2022 року провадження № 61-7730св21.

Згідно з ч.9 ст.10 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За даних обставин, без усунення зазначених недоліків, відсутня можливість прийняти до розгляду заяву, її необхідно залишити без руху, надавши Обласному комунальному виробничому підприємству теплового господарства «Лубнитеплоенерго» строк для усунення недоліків заяви протягом п`яти днів з дня отримання ухвали.

Керуючись статтями 10, 95, 185, Цивільного процесуального кодексу України,

П О С Т А Н О В И Л А:

Заяву Обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Лубнитеплоенерго» про заміну сторони виконавчого провадження шляхом заміни боржника - залишити без руху та надати п`ять днів для усунення недоліків заяви.

Роз`яснити, що у разі неусунення заявником недоліків заяви, зазначених в цій ухвалі у встановлений судом строк, заява вважатиметься неподаною і підлягатиме поверненню.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає, що не є перешкодою для повторного звернення до суду після усунення обставин, які стали підставою для повернення заяви.

Суддя Лубенського міськрайонного суду Г.М. Гуменюк