Справа №303/2687/24
2/303/452/24
ряд. стат. звіту №15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2024 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі головуючого судді Мирошниченка Ю.М.

за участю секретаря судових засідань Лукач К.М.,

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

представника третьої особи ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Міністерства юстиції України, (треті особи: ОСОБА_5 та приватний нотаріус Мукачівського районного нотаріального округу Закарпатської області Вімерт Владислав Іванович) про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ :

Згідно з позовною заявою ОСОБА_4 у 2005 році купив у ОСОБА_6 житловий котедж площею 185,5 кв. м із земельною ділянкою площею 0,1409 га за адресою: АДРЕСА_1 . Протягом 2006-2008 рр. збудував на цій ділянці ще один будинок площею 162,7 кв. м.

У травні 2008 року обміняв котедж № 38а та земельну ділянку (за виключенням тієї частини, на якій розташований будинок площею 162,7 кв. м), на житловий котедж № НОМЕР_1 в і земельну ділянку площею 0,11 га за тією самою адресою.

На підставі цього договору було виготовлено технічну документацію та внесено до Державного земельного кадастру відомості про земельну ділянку площею 0,1052 га, яка виявилася меншою від зазначеної у договорі міни. Тому на решту, що становила 0,0048 га, було розроблено окрему документацію та внесено до земельного кадастру відповідні відомості з присвоєнням цій ділянці окремого кадастрового номера.

Відповідно до цього 30.03.2023 р. нотаріусом було прийнято рішення за № 67007421 про реєстрацію за ОСОБА_4 права власності на земельну ділянку площею 0,0048 га. Проте, за результатами розгляду скарги ОСОБА_5 наказом Міністерства юстиції України № 3372/5 від 20.09.2023 р. рішення реєстратора (нотаріуса) анульовано.

Позивач просить скасувати зазначений наказ як протиправний. Покликається на те, що скарга ОСОБА_7 мала бути залишена без розгляду через пропуск строку на оскарження. Всупереч вимогам закону скаргу розглянуто без його повідомлення. Оспорюваний наказ ґрунтується на спотворених скаржницею та не перевірених відповідачем фактах, зокрема щодо успадкування нею після смерті її батька ОСОБА_8 права на землю, до складу якої нібито входить ділянка площею 0,0048 га.

Відповідач позов не визнає. Стверджує, що скарга ОСОБА_5 розглянута з дотриманням передбаченої законом процедури, наказ є правомірним, а скасоване рішення нотаріуса (реєстратора) незаконним як таке, що ухвалене на підставі документів, які не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно. Зазначає, що Міністерство не є стороною у спорі щодо скасування рішення про державну реєстрацію права на землю.

ОСОБА_5 вважає позов безпідставним, а оспорюваний наказ законним та обґрунтованим.

Позов підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частинами другою та третьою статті 3 Цивільного кодексу України у випадках, встановлених Конституцією України та законом, особа має право звернутися за захистом цивільного права та інтересу до органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування. Орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим або орган місцевого самоврядування здійснюють захист цивільних прав та інтересів у межах, на підставах та у спосіб, що встановлені Конституцією України та законом. Рішення, прийняте зазначеними органами щодо захисту цивільних прав та інтересів, не є перешкодою для звернення за їх захистом до суду.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин другої та третьої статті 17 Цивільного кодексу України у випадках, встановлених Конституцією України та законом, особа має право звернутися за захистом цивільного права та інтересу до органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування.

Орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим або орган місцевого самоврядування здійснюють захист цивільних прав та інтересів у межах, на підставах та у спосіб, що встановлені Конституцією України та законом.

Спірні правовідносини у цій справі з огляду на їх суть (предмет та підстави позову) та суб`єктний склад учасників справи є правовідносинами, що виникли у сфері державної реєстрації речових прав на майно.

Згідно з пунктом 7 частини 1 статті 7 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі Закон № 1952-IV) до повноважень Міністерства юстиції України у сфері державної реєстрації належить, зокрема, розглядає скарги на рішення, дії або бездіяльність державних реєстраторів, суб`єктів державної реєстрації прав, територіальних органів Міністерства юстиції України та приймає обов`язкові до виконання рішення, передбачені цим Законом.

Відповідно до положень частин 1-3, 6 статті 37 Закону № 1952-IV рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав, а також дії, пов`язані з автоматичною державною реєстрацією прав, можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

Рішення, дії або бездіяльність Міністерства юстиції України можуть бути оскаржені до суду.

Міністерство юстиції України з-поміж іншого розглядає скарги на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав.

Рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України протягом одного місяця з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення своїх прав.

Міністерство юстиції України, його територіальні органи залишають скаргу на рішення, дії або бездіяльність у сфері державної реєстрації прав без розгляду по суті, зокрема, якщо встановлений цим Законом для подання скарги строк сплив до дня її подання;

Частиною сьомою цієї статті передбачено, що у разі задоволення скарги на рішення, дії або бездіяльність у сфері державної реєстрації прав або підтвердження факту використання ідентифікаторів доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав іншими особами Міністерство юстиції України, його територіальні органи приймають, з-поміж інших, рішення про визнання прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання рішення державного реєстратора (про державну реєстрацію прав, про зупинення державної реєстрації прав, про зупинення розгляду заяви або про відмову в державній реєстрації прав), анулювання рішення територіального органу Міністерства юстиції України.

Підставою для визнання прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, зокрема є:

а) Міністерством юстиції України встановлено, що державний реєстратор прийняв рішення про державну реєстрацію прав з порушенням загальних засад державної реєстрації прав, визначених пунктами 1, 2-1, 4 частини першої статті 3 цього Закону. У такому разі Міністерство юстиції України у своєму рішенні зазначає конкретну засаду державної реєстрації прав (з посиланням на відповідне положення цього Закону), з порушенням якої державним реєстратором прийнято рішення про державну реєстрацію прав;

б) Міністерством юстиції України встановлено, що державний реєстратор прийняв рішення про державну реєстрацію прав за наявності підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав, відмови в державній реєстрації прав або зупинення державної реєстрації прав. У такому разі Міністерство юстиції України у своєму рішенні зазначає конкретну підставу (з посиланням на відповідне положення цього Закону), всупереч якій державним реєстратором прийнято рішення про державну реєстрацію прав;

Порядок розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації прав, територіальних органів Міністерства юстиції України визначається Кабінетом Міністрів України (частина 10 статті 37 .

Кабінет Міністрів України 25 грудня 2015 року прийняв постанову № 1128, якою затвердив Порядок розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції (далі по тексту Порядок № 1128).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 1128розгляд скарг у сфері державної реєстрації здійснюється Мін`юстом та його територіальними органами у межах компетенції, визначеної законом.

Розгляд скарг у сфері державної реєстрації на предмет наявності (відсутності) порушень закону у рішеннях, діях або бездіяльності державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Мін`юсту здійснюється колегіально, крім випадку, передбаченого цим Порядком.

Для забезпечення колегіального розгляду скарг у сфері державної реєстрації Мін`юстом чи його територіальними органами утворюються постійно діючі колегії з розгляду скарг у сфері державної реєстрації (далі - колегії), положення про які затверджуються Мін`юстом. Склад колегій затверджується Мін`юстом чи відповідним територіальним органом.

Наказом Міністерства юстиції України від 09.01.2020 № 71/5 затверджене Положення про Колегії з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції (чинне на момент виникнення спірних правовідносин), яке визначає порядок створення Мін`юстом та його територіальними органами Колегій з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Мін`юсту (далі - Колегії), організаційні та процедурні засади діяльності Колегій.

Пунктом 2 розділу 1 цього Положення встановлено, що колегії є постійно діючими консультативно-дорадчими органами при Мін`юсті та його територіальних органах, що в межах повноважень, визначених Порядком розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1128, здійснюють колегіальний розгляд скарг у сферах державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень і державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - скарги).

Згідно з пунктом 9 Порядку № 1128під час розгляду скарги у сфері державної реєстрації Мін`юст чи відповідний територіальний орган встановлює наявність обставин, якими обґрунтовано скаргу, та інших обставин, які мають значення для її об`єктивного розгляду, зокрема шляхом перевірки відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно чи Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - реєстри), у разі необхідності витребовує документи (інформацію) і вирішує:

1) чи мало місце рішення, дія або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіального органу Мін`юсту;

2) чи було оскаржуване рішення, дія або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіального органу Мін`юсту прийнято, вчинено на законних підставах;

3) чи належить задовольнити скаргу у сфері державної реєстрації або відмовити в її задоволенні;

4) чи можливо поновити порушені права або законні інтереси скаржника іншим способом, ніж визначено ним у скарзі у сфері державної реєстрації;

5) які рішення підлягають скасуванню або які дії, що випливають з факту скасування рішення або з факту визнання оскаржуваних дій або бездіяльності протиправними, підлягають вчиненню.

Пунктом 10 Порядку № 1128 визначено, що для забезпечення можливості участі у колегіальному розгляді скарги у сфері державної реєстрації скаржника, державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіального органу Мін`юсту, рішення, дія або бездіяльність яких оскаржується, а також інших заінтересованих осіб, зазначених у скарзі у сфері державної реєстрації або встановлених відповідно до відомостей реєстрів (далі - заінтересовані особи), або надання зазначеними особами письмових пояснень по суті скарги Мін`юст чи відповідний територіальний орган не пізніше ніж за два дні, а під час воєнного стану - за 15 днів до дня засідання колегії забезпечує оприлюднення на своєму офіційному веб-сайті інформації про дату, час і місце такого засідання, а під час воєнного стану - про дату засідання, та додатково повідомляє зазначену інформацію заінтересованим особам засобами електронної пошти (якщо адресу електронної пошти зазначено у скарзі у сфері державної реєстрації, доданих до неї документах, повідомлено заінтересованою особою або встановлено з інших офіційних джерел).

Відсутність заінтересованих осіб під час розгляду скарги у сфері державної реєстрації колегіально не є перешкодою для її розгляду.

Згідно з пунктом 12 Порядку № 1128 матеріали скарги у сфері державної реєстрації надаються заінтересованим особам за їх клопотанням для ознайомлення та/або фотографування. Якщо таке клопотання заявлено під час засідання колегії (крім випадку проведення засідання під час воєнного стану), колегія відкладає розгляд скарги на строк, необхідний для ознайомлення з відповідними матеріалами, але не більш як на одну годину.

Під час воєнного стану заінтересована особа має право заявити клопотання про надіслання їй матеріалів скарги в електронній формі на адресу електронної пошти. Мін`юст чи відповідний територіальний орган забезпечує надіслання таких матеріалів протягом трьох робочих днів після отримання клопотання.

Заінтересовані особи мають право подавати письмові пояснення по суті скарги у сфері державної реєстрації, які обов`язково приймаються колегією до розгляду.

За результатом розгляду скарги у сфері державної реєстрації колегіально колегія формує висновок про те, чи: 1) встановлено наявність порушень закону у рішеннях, діях або бездіяльності державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Мін`юсту; 2) підлягає скарга у сфері державної реєстрації задоволенню (в повному обсязі чи частково (з обов`язковим зазначенням в якій частині) шляхом прийняття Мін`юстом чи відповідним територіальним органом рішень, передбачених законом (пункт 13 Порядку № 1128).

За результатами розгляду скарги у сфері державної реєстрації, у тому числі колегіально, Мін`юст чи відповідний територіальний орган приймає рішення про задоволення скарги у сфері державної реєстрації або про відмову в її задоволенні з підстав, передбачених законом (пункт 14 Порядку № 1128).

Аналіз наведених вище правових норм дає підстави для висновку про те, що розгляд скарг у сфері державної реєстрації належить до виключних повноважень Мін`юста та його територіальних органів, за результатами якого приймається відповідне мотивоване рішення, про що правильно зазначили суди попередніх інстанцій.

Слід також зазначити, що наведені норми законодавства стосуються позасудового способу захисту та передбачають об`єктом захисту є саме порушене право. Отже, як правильно зазначив суд апеляційної інстанції, в порядку статті 37 Закону № 1952-IV до Міністерства юстиції України, його територіальних органів за захистом порушеного права може звернутися кожна особа, чиї права були порушені внаслідок вчинених суб`єктом державної реєстрації дій, бездіяльності або прийнятих рішень.

З матеріалів справи вбачається, що 25.07.2023 р. до Міністерства юстиції України надійшла скарга ОСОБА_5 на дії приватного нотаріуса Вімерта ВІ. щодо реєстрації права на нерухоме майно. Скаржниця стверджувала, що дії державного реєстратора приватного нотаріуса Вімерта В.І. є недопустимими та грубим порушенням законодавства України, так як відкривши розділ у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 227, та зареєструвавши право власності ОСОБА_4 за № 49762118 від 28.03.2023 року на земельну ділянку з кадастровим номером № :12:000:0091 на підставі договору міни від 14.05.2008 року № 900 який не є правовстановлюючим документом на дану земельну ділянку, призвело до позбавлення її права на спадкове майно, а саме на оформлення свідоцтва на право на спадщину на земельну ділянку площею 0,0057 га для рекреаційного призначення (будівництва та обслуговування спортивного оздоровчого комплексу «Зелений Гай»).

Просила скасувати рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Вімерта В.І. за № 49762118 від 28.03.2023 року, який зареєстрував право власності за ОСОБА_4 на земельну ділянку з кадастровим номером № :12:000:009 та відкрив розділ у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 227; тимчасово блокувати доступ державного реєстратора приватного нотаріуса Вімерта В.І. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

29.08.2023 р. Міністерством юстиції України скаржниця та нотаріус були повідомлені про дату, час та місце розгляду скарги засобами електронної пошти.

07.09.2023 р. посадовою особою міністерства складено акт про неможливість здійснення повідомлення приватного нотаріуса Вімерта В.І телефонограмою щодо засідання центральної Колегії 14.09.2023 року.

14.09.2023 відбулося засідання Центральної Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції (далі Колегія), на якому було розглянуто скаргу ОСОБА_5 та ухвалено відповідний висновок.

На підставі цього висновку Міністерством юстиції України видано наказ від 20.09.2023 № 3372/5, згідно з яким скаргу ОСОБА_5 задоволено. Визнано прийнятим з порушенням ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та анулювано рішення від 30.03.2023 № 67007421 приватного нотаріуса Мукачівського районного нотаріального округу Закарпатської області Вімерта В.І. Тимчасово блоковано приватному нотаріусу Мукачівського районного нотаріального округу Закарпатської області Вімерту В.І. доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 1 (один) місяць.

В судовому засіданні оглянуто офіційний веб-сайт Міністерства юстиції України, на якому 29.08.2023 року розміщено повідомлення такого змісту: «14 вересня 2023 року відбудеться засідання центральної Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції, на якому будуть розглянуті скарги, перелік яких наведений нижче. Перелік скарг, призначених до розгляду: Розгляд скарги ОСОБА_5 від 25.07.2023, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 25.07.2023 за № СК-2997-23. Тип об`єкта нерухомого майна: земельна ділянка з кадастровим номером :12:000:0091. Суб`єкт оскарження: приватний нотаріус Мукачівського районного нотаріального округу Закарпатської області Вімерт Владислав Іванович. Заінтересовані особи: ОСОБА_4 ».

Попри це, суд не може погодитись з твердженням відповідача про те, що таке повідомлення було належним.

Тлумачення положень, наведених у пунктах 10, 12 Порядку № 1128, дає підстави вважати, що оприлюднення оголошення про розгляд справи та додаткове повідомлення заінтересованих осіб засобами електронної пошти, данні щодо яких у разі їх відсутності у скарзі суб`єкт її розгляду повинен встановити з офіційних джерел, має на меті не тільки інформування зацікавлених осіб про розгляд скарги, але й забезпечити їм реальну можливість взяти участь у засіданні з тим, щоб їхні пояснення були прийняті та враховані.

На думку суду, належного повідомлення всіх осіб, яких стосується скарга, призначена до розгляду на засіданні відповідної Колегії, сприяють належному виконанню відповідачем своїх функцій та мають істотне значення для вирішення спору.

У разі коли суб`єкт розгляду скарги обмежується виключно оприлюдненням повідомлення про її розгляд на офіційному веб-сайті, заінтересована особа фактично позбавляється можливості взяти участь у засідання Колегії та надати відповідні письмові пояснення, а отже неповідомлення такої особи про дату, час та місце розгляду справи не може вважатися формальним порушенням.

Судом встановлено і відповідачем не заперечується, що будь-яких заходів щодо встановлення електронної пошти позивача Мін`юстом не вживалося.

Разом з тим, за встановлених судом у цій справі обставин, повідомлення заінтересованих осіб про розгляд скарги шляхом публічного оприлюднення на сайті Міністерства юстиції України було недостатнім та прогнозовано не давало Колегії можливості пересвідчитись у ознайомленні з ним усіх зацікавлених осіб, а отже Колегія не мала законних підстав розглядати скаргу по суті.

Зважаючи на повноваження Колегії, цей орган має всі необхідні ознаки «суду», тобто є належним «судом», встановленим законом, у розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод - квазісудовим органом.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

З огляду на це суд зазначає, що виклики до суду, здійснені за допомогою публічного повідомлення, є недостатніми відповідно до Конвенції та порушують статті 6 Конвенції про захист прав людини (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Dridi v. Germany» від 26 жовтня 2018 року, § 33).

На національні суди покладається обов`язок з`ясувати чи були судові повістки або інші документи завчасно отримані та, за необхідності, зафіксувати таку інформацію у тексті рішення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Созонов та інші проти України» від 8 листопада 2018 року, § 8).

Принцип рівності сторін у процесі у розумінні «справедливого балансу» між сторонами вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону в суттєво невигідне становище відносно іншої сторони (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ankerl v. Switzerland» від 23 жовтня 1996 року, § 38; «Dombo Beheer B.V. v. The Netherlands» від 27 жовтня 1993 року, § 33; «Popov v. Russia» від 11 грудня 2006 року, § 177).

Принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Салов проти України» від 06 вересня 2005 року, § 87).

Отже, коли в результаті рішення органу державної влади може відбутись втручання у права або інтереси особи, такий орган має пересвідчитись, що ним використано всі можливі способи повідомлення такої особи та забезпечено її безпосередню участь або можливість надання письмових пояснень, заперечень тощо.

Таким чином, при розгляді Колегією скарги ОСОБА_7 та прийнятті оскаржуваного наказу Міністерства юстиції України, яким, по суті, затверджено висновок Колегії, відповідач діяв необґрунтовано, з порушенням принципів рівності та змагальності, без урахування права особи на участь у процесі прийняття рішень. Порушення відповідачем цих принципів виключає висновок про правомірність розгляду зазначеної скарги та законність прийнятого наказу.

Крім того, як зазначалося, зі скаргою на дії, рішення або бездіяльність державного реєстратора скаржник може звернутися протягом 60 днів з дня прийняття рішення, що оскаржується, або з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення її прав відповідною дією чи бездіяльністю. При цьому у разі, якщо встановлений законом для подання скарги строк сплив до дня її подання, така скарга залишається без розгляду.

Відповідно до пункту 5 Порядку № 1128, Мін`юст чи відповідний територіальний орган розглядає скаргу у сфері державної реєстрації не пізніше наступного робочого дня з дня її реєстрації, зокрема на предмет закінчення встановленого законом строку подачі скарги.

На підтвердження факту пропущення строку на подання скарги ОСОБА_5 від 25.07.2023 р. позивач надав повідомлення Чинадіївської селищної ради від 13.11.2023 р. № 02-21/1787, згідно з яким у квітні 2023 року документація гр. ОСОБА_5 надходила до Чинадіївської селищної ради щодо питання погодження акту прийому передачі межових знаків на зберігання земельної ділянки кадастровий номер :00:002:0411 у зв`язку із зміною конфігурації. Однак, їй було відмовлено у можливості підписання такого акту, оскільки станом на момент звернення земельна ділянка кадастровий номер :12:000:0091, що розташована поруч з вищевказаною ділянкою, вже була внесена до Державного земельного кадастру та право приватної власності було зареєстровано за іншою особою, а саме за гр. ОСОБА_4 , про що було усно повідомлено заявника в день надходження вказаної документації (т. 1, а. с. 26)

Водночас відповідач, заперечуючи достовірність цього документа, будь-яких доказів на спростування наведених у ньому відомостей суду не надав. Тому суд погоджується з твердженням позивача про те, що строк подання скарги сплив до дня її подання.

Зазначені процедурні порушення розгляду скарги ОСОБА_7 обумовлюють наявність достатніх і необхідних правових підстав для визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України від 20 вересня 2023 року № 3372/5 «Про задоволення скарги».

Тому зазначений наказ не підлягає перевірці по суті встановлених ним обставин, тобто результатів перевірки скарги ОСОБА_9 , оскільки позбавлення заінтересованої особи можливості взяти участь у розгляді скарги, яка подана з порушенням встановленого законом строку, є істотним порушенням процедури розгляду скарги, які ставить під сумнів безсторонність (неупередженість), повноту перевірки та обґрунтованість рішення, що є достатньою підставою для визнання протиправним та скасування спірного наказу.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією, що міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 826/19452/16, від 20 травня 2019 року у справі № 826/9046/16, від 06 грудня 2022 року у справі № 380/5709/20.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного суд, керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 141, 76-83, 259, 263-265 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України № 3372/5 від 20.09.2023 року.

Зобов`язати Міністерство юстиції України вчинити дії щодо поновлення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису стосовно рішення приватного нотаріуса Мукачівського районного нотаріального округу Закарпатської області Вімерта Владислава Івановича від 30.03.2023 року № 67007421 про державну реєстрацію прав, яке було анульовано наказом Міністерства юстиції України № 3372/5 від 20.09.2023 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства юстиції України на користь ОСОБА_4 понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1

Відповідач: Міністерство юстиції України, , місцезнаходження: м. Київ, вул. Архітектора Городецького, буд.13.

Третя особа: ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання АДРЕСА_2 .

Третя особа: приватний нотаріус Мукачівського районного нотаріального округу Закарпатської області Вімерт Владислав Іванович, місцезнаходження м. Мукачево, вул. Штефана Августина, 5/1.

Головуючий Юрій Мирошниченко