справа № 619/1676/24
провадження № 2/619/672/24

15 квітня 2024 року Дергачівський районний суд Харківської області
у складі: головуючого-судді - Остропілець Є.Р.
за участю секретаря судового засідання - Носачової І.В.
розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 «Про виділ у натурі частки із спільного майна співвласників, визнання права власності»,-
Позивач ОСОБА_1 звернулася до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виділ у натурі частки із спільного майна співвласників, визнання права власності.
В обґрунтування позову позивач зазначила, що їй згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 26 серпня 2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Коробець О.М., реєстр № 2592, спадкова справа № 22/2020 на праві приватної власності належить 3/10 частки житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно відповіді КПТІ «Інвенрос» за № 38 від 29.03.2024 станом на 01.01.2013, інформація про зареєстровані права щодо вищевказаного об`єкта: тип об`єкта: квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 зареєстрована в цілому за ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності видане виконавчим комітетом Дергачівської міської ради народних депутатів від 14.02.1995.
Згідно договору купівлі-продажу, серія та номер: 955, виданий 29.08.2023, видавник: приватний нотаріус Харківського районного нотаріального округу Харківської області Смоляна В.В., на даний час вищевказана квартира належить ОСОБА_2 : тип об`єкта: будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрований в 3/10 частині за ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу посвідченого Дергачівською державною нотаріальною конторою Харківської області 17.06.1992 № 1-2012 (згідно договору покупець купив займану ним квартиру, що склала 3/10 (три десятих) частин домоволодіння).
Однак, на даний час вищевказана частина будинку належить позивачу по справі ОСОБА_6 : тип об`єкта: квартира, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , зареєстрована в цілому за ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу квартири посвідченого державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області від 19.07.1999 № 1-1741.
Позивач вважає, що вона, наданий момент, як власник, вправі окремо користуватися житловим будинком з надвірними будівлями, що належать їй, а саме: кімнатами: 3-1 загальною площею 13,80 м2, 3-2 загальною площею 12, 60 м2 , 3-3 загальною площею 7, 0 м2 , 3-4 загальною площею 12,90 м2 , І загальною площею 3,30 м2 .
Позивач змушена звернутися до суду за захистом своїх прав та захистом порушених прав на нерухоме майно: житловий будинок з надвірними будівлями.
Відповідно листа від 01.03.2024 № 111/02-31 приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області Коробець О.М. вказано, що колишні співвласники зробили виділ своїх часток у вказаному житловому будинку в окремі об`єкти нерухомого майна, зазначені як квартири АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , що і підтверджується вищевказаною довідкою, і тому на даний час не є її співвласниками, у позивача виникли певні невідповідності в частках на нерухоме майно за вказаною адресою, а тому позивачу було рекомендовано звернутися до суду з позовом.
Позивач в cудове засідання не з`явилася, в поданій до суду заяві позов підтримала повністю, просила його задовольнити, а справу розглядати за її відсутності.
Розгляд справи просила проводити без фіксації технічними засобами у її відсутність, що суд вважає за можливе.
Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, про час і місце судового засідання повідомлені належним чином та своєчасно, при цьому не надали відзив на позов, тому справа розглядається в заочному судовому засіданні.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Так як, відповідачі належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, не з`явилися в судове засідання та не подали відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, то відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як передбачено ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України: кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 26 серпня 2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Коробець О.М., реєстр № 2592, спадкова справа № 22/2020 на праві приватної власності належить 3/10 частки житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно відповіді КПТІ «Інвенрос» за № 38 від 29.03.2024 станом на 01.01.2013, інформація про зареєстровані права щодо вищевказаного об`єкта: тип об`єкта: квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 зареєстрована в цілому за ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності видане виконавчим комітетом Дергачівської міської ради народних депутатів від 14.02.1995.
Однак, згідно договору купівлі-продажу, серія та номер: 955, виданий 29.08.2023, видавник: приватний нотаріус Харківського районного нотаріального округу Харківської області Смоляна В.В., на даний час вищевказана квартира належить ОСОБА_2 : тип об`єкта: будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрований в 3/10 частині за ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу посвідченого Дергачівською державною нотаріальною конторою Харківської області 17.06.1992 № 1-2012 (згідно договору покупець купив займану ним квартиру, що склала 3/10 (три десятих) частин домоволодіння). Однак, на даний час вищевказана частина будинку належить позивачу по справі ОСОБА_6 : тип об`єкта: квартира, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , зареєстрована в цілому за ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу квартири посвідченого державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області від 19.07.1999 № 1-1741.
Суд вважає, що ОСОБА_1 , наданий момент, як власник, вправі окремо користуватися житловим будинком з надвірними будівлями, що належать їй, а саме: кімнатами: 3-1 загальною площею 13,80 м2, 3-2 загальною площею 12, 60 м2 , 3-3 загальною площею 7, 0 м2 , 3-4 загальною площею 12,90 м2 , І загальною площею 3,30 м2 .
Згідно листа від 01.03.2024 № 111/02-31 приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області Коробець О.М. вказано, що колишні співвласники зробили виділ своїх часток у вказаному житловому будинку в окремі об`єкти нерухомого майна, зазначені як квартири АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , що і підтверджується вищевказаною довідкою, і тому на даний час не єпозивача співвласниками, у позивача виникли певні невідповідності в частках на нерухоме майно за вказаною адресою, а тому позивачу змушена звернутися до суду з позовом.
Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
У статті 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
Поняття, зміст права власності та його здійснення закріплено у статтях 316, 317, 319 ЦК України, аналіз яких свідчить, що право власності має абсолютний характер, його зміст становлять правомочності власника з володіння, користування і розпорядження належним йому майном. Забезпечуючи всім власникам рівні умови здійснення своїх прав, держава гарантує власнику захист від порушень його права власності з боку будь-яких осіб.
За загальним правилом власник самостійно користується, володіє та розпоряджається своїм майном. Володіння та розпорядження об`єктом спільної власності (часткової чи сумісної) має свої особливості.
Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України).
Згідно із ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно), тобто право спільної власності - це право власності кількох суб`єктів на один об`єкт.
Відповідно до ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
Право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.
Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні.
Частиною третьою статті 358 ЦК України передбачено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.
Відповідно до ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.
Згідно з ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.
Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, то, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна.
Таким чином, аналізуючи вищевказане, беручи до уваги надані суду докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.
На підставі ст. ст. 15, 16, 316, 317, 319, 321, 317, 319, 321, 328, 355, 356, 358, 364 ЦК України, керуючись ст.ст. 77-81, 89, 247, 258, 259, 263-265, 280-282, 354 ЦПК України суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.
Виділити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , у приватну власність із спільної часткової власності у домоволодінні житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 частку в натурі, а саме: кімнату 3-1 загальною площею 13,8 м2 , передпокій 3-2 загальною площею 12,6 м2 , кімнату 3-3 загальною площею 7,0 м 2, кухню 3-4 загальною площею 12, 9 м2 , тамбур «І» загальною площею 3,3 м2 .
Визнати за ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності в цілому на житловий будинок «А» загальною площею 49,6 м2, житловою 20,8 м2 з надвірною будівлею: вбиральнею літ. «Г», що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня оголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду.
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Є. Р. Остропілець