Справа №443/1748/24
Провадження №2/443/759/24
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

27 вересня 2024 року суддя Жидачівського районного суду Львівської області Сливка С.І., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Журавненської селищної ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про розірвання угоди про надання квартири,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до Жидачівського районного суду Львівської області із позовом до Журавненської селищної ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про розірвання угоди про надання квартири, в якому просить розірвання усної угоди від березня 1989 «Про надання ОСОБА_1 квартирантам сім`ї ОСОБА_2 квартири по АДРЕСА_1 тимчасово до одержання іншої квартири.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Порядок звернення до суду з позовною заявою урегульований ЦПК України. Подання заяви має відбуватись з дотриманням певних умов, зокрема, щодо юрисдикції.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обовязків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Згідно ч.ч.1,2 ст.175 ЦПК України, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Відповідно до ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Одночасно, позовна заява не містить відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету у позивача та сторін по справі.

Відповідно до ч.2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (абзац 2 частин 2 статті 16 ЦК України).

Під змістом позовних вимог розуміються запропоновані позивачем способи судового захисту свого права, свободи чи інтересу, які повинні формулюватися максимально чітко і зрозуміло. Обставинами, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, є конкретні юридичні факти з настанням яких сторони вступають між собою у спірні правовідносини.

Позовні вимоги і обставини в їх обґрунтування мають викладатися лаконічно, чітко, зрозуміло, з використанням прийнятої юридичної термінології.

Обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, складають підставу позову.

Підстава позову перебуває у нерозривному логічному взаємозв`язку із змістом позовних вимог (з предметом позову).

Виклад обставин підстав позову необхідний для визначення тотожності позову та визначення предмета доказування в спорі між сторонами.

По суті, зміст позовних вимог - є відображенням прохальної частини позовної заяви.

Однак, зі змісту позовної заяви незрозумілими є підстави позову та обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, оскільки такі викладені без чіткого і зрозумілого формулювання, зокрема відсутні будь-які посилання на підстави для розірвання угод, передбачені Цивільним кодексом України, в редакції чинній на момент укладенні оспорюваної угоди.

Також, незрозумілим є і характер угоди (зміст, істотні умови) в розумінні Цивільного кодексу України та Житлового кодексу України, в редакції чинній на момент укладення.

Крім того, суд звертає увагу позивача на те, що Цивільним кодексом України та Житловим кодексом України, в редакції чинній на момент укладення оспорюваної угоди, була передбачена обов`язкова письмова форма укладеного договору майнового найму, в тому числі найму житлового приміщення та безоплатного користування майном.

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно ч.1 ст.9 Закону України «Про судовий збір», судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до ч.2 ст.9 Закону України «Про судовий збір» суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до ч.9 ст.185 ЦПК України заяви, скарги, клопотання, визначені цим Кодексом, за подання яких передбачено сплату судового збору, залишаються судом без руху також у випадку, якщо на момент відкриття провадження за відповідною заявою, скаргою, клопотанням суд виявить, що відповідна сума судового збору не зарахована до спеціального фонду державного бюджету.

Позивачем до поданої позовної заяви на підтвердження сплати судового збору додано квитанцію до платіжної інструкції на переказ готівки №64 від 15.04.2024 на суму 2211,20 грн..

Судом на підставі інформації наявної в розділі «Реєстр підтверджень оплат із Казначейства» комп`ютерної автоматизованої системи документообігу суду «Д-3», встановлено, що квитанція до платіжної інструкції на переказ готівки №64 від 15.04.2024 на суму 2211,20 грн вже була зареєстрована в цивільній справі №443/871/24 (провадження №2/443/424/24), що свідчить про повторне використання заявником платіжної інструкції у двох різних цивільних справах.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотання особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Так, ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 23 травня 2024 року по справі №443/871/24 (провадження №2/443/424/24) позовну заяву ОСОБА_4 до Журавненської селищної ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання основним квартиронаймачем повернуто позивачу.

Відповідно до ч.5 ст.6 Закону України «Про судовий збір» за повторно подані позови, що раніше були залишені без розгляду, судовий збір сплачується на загальних підставах

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що судовий збір, сплачений за позовною заявою, що була раніше повернута, не вважається його сплатою за повторно поданою позовною заявою.

Згідно ч.1 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Тобто, з наведеного слідує, що позивач за подання до суду позовної заяви сплачує судовий збір у відповідному розмірі, а в разі повернення позовної заяви сума сплаченого судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила.

Таким чином, квитанцію до платіжної інструкції на переказ готівки №64 від 15.04.2024 на суму 2211,20 грн.., яку було подано за подання позовної заяви у справі №443/871/24 (провадження №2/443/424/24), яка ухвалою від 23.05.2024 року було повернуто позивачу, не може бути прийнята судом, як належний доказ, що підтверджує сплату судового збору, оскільки існує механізм повернення судового збору, визначений Законом України "Про судовий збір", що виключає можливість зарахування попередньо сплаченого судового збору в інших справах.

Згідно п.п. 2 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою до суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на день звернення до суду становить 1211,20 грн.

Зі змісту позовної заяви встановлено, що позивачем заявлено одну позовну вимогу немайнового характеру, а тому судовий збір за подання позовної заяви становитиме 1211,20 грн..

Таким чином, позивачу необхідно сплатити судовий збір за звернення до суду із вказаним позовом у розмірі 1211,20 грн. або надати докази, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору.

Отож, суддею встановлено, що позовна заява подана без додержання вимог ст.ст. 175,177 ЦПК України, а саме:

-позовна заява не містить відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету у позивача та сторін по справі;

-зі змісту позовної заяви незрозумілими характер угоди (зміст, істотні умови) в розумінні Цивільного кодексу України та Житлового кодексу України, в редакції чинній на момент укладення, підстави позову та обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, оскільки такі викладені без чіткого і зрозумілого формулювання;

-не сплачено судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 1211,20 грн.;

-позивачем не додано до позовної заяви копій документів, що додаються позовної заяви.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.185 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

позовну заяву ОСОБА_1 до Журавненської селищної ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про розірвання усної угоди про надання квартири залишити без руху, надавши позивачу термін для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у випадку невиконання вимог, зазначених в ухвалі, позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачеві.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя С.І. Сливка