УХВАЛА

25 вересня 2024 року

м. Київ

справа № 522/1657/19

провадження № 61-11789ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Тітова М. Ю.,

розглянувши касаційну скаргу адвоката Максимця Олександра Богдановича як представника ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 21 березня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, у якому просила стягнути солідарно з відповідачів на свою користь суму боргу в розмірі 327 643,00 дол. США, що за курсом НБУ еквівалентно 8 846 361,00 грн, з яких: 129 800,00 дол. США, що за домовленістю сторін еквівалентно 3 504 600,00 грн - борг за договором про внесення змін до договору позики грошей, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовськую Н. Ю. за № 1968 та викладення його у новій редакції від 27 березня 2017 року; 179 230,00 дол. США, що за курсом НБУ станом на 13 лютого 2019 року еквівалентно 4 839 210,00 грн - 100 % річних від простроченої суми; 18 613,00 дол. США, що за курсом НБУ станом на 13 лютого 2019 року еквівалентно 502 559,00 грн - сума збитків заданих інфляцією.

Приморський районний суд м. Одеси рішенням від 11 серпня 2020 року позов задовольнив частково. Стягнув солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 суму боргу в розмірі 8 846 361,00 грн, з яких: 3 504 600,00 грн - борг за договором про внесення змін до договору позики грошей, посвідченого 17 серпня 2012 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н. Ю. за № 1968 та викладення його у новій редакції від 27 березня 2017 року; 4 839 210,00 грн - 100 % річних від простроченої суми; 502 559,00 грн - сума збитків завданих інфляцією. В частині вимог до ОСОБА_1 відмовив.

Одеський апеляційний суд постановою від 21 березня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнив частково. Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11 серпня 2020 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_5 про стягнення боргу за договором позики скасував та в цій частині ухвалив нове рішення, яким позов задовольнив. Стягнув солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 суму боргу в розмірі 8 846 361,00 грн, з яких: 3 504 600,00 грн - борг за договором про внесення змін до договору позики грошей, посвідченого 17 серпня 2012 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н. Ю. за № 1968 та викладення його у новій редакції від 27 березня 2017 року; 4 839 210,00 грн - 100 % річних від простроченої суми; 502 559,00 грн - сума збитків завданих інфляцією. В решті рішення суду першої інстанції залишив без змін.

16 серпня 2024 року адвокат Максимець О. Б. як представник ОСОБА_1 подав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Одеського апеляційного суду від 21 березня 2024 року з пропуском строку на касаційне оскарження.

Ухвалою Верховного Суду від 09 вересня 2024 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків десять днів з дня вручення ухвали, а саме - заявнику необхідно було надати до суду заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, в якій навести підстави для його поновлення, а також надати відповідні докази на підтвердження пропуску цього строку, і роз`яснено заявнику про наслідки невиконання вимог ухвали суду.

На виконання вимог вказаної ухвали адвокат Максимець О. Б. як представник ОСОБА_1 подав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду заяву про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Одеського апеляційного суду від 21 березня 2024 року, яка мотивована тим, що ОСОБА_5 не приймала участі в судових засіданнях під час судового розгляду справи в суді апеляційної інстанції. Оскаржувана постанова Одеського апеляційного суду від 21 березня 2024 року ОСОБА_5 засобами поштового зв`язку не надходила, а про її прийняття вона дізналася лише на початку серпня 2024 року шляхом моніторингу інформації щодо себе на веб-порталі «Судова влада України» та в Єдиному державному реєстрі судових рішень. Ураховуючи наведене, заявник вважає, що є підстави для поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення.

На підтвердження наведеного заявником надано: копію листа Одеського апеляційного суду від 13 вересня 2024 року № 01.01-09/72./2024, з якого видно, що база даних автоматизованої системи документообігу суду КП «Д-3» не містить інформації про отримання та/або направлення засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 копії оскаржуваного судового рішення; копію внутрішнього опису справи № 2; копію довідки секретаря судового засідання від 21 березня 2024 року, з якої видно, що розгляд справи 21 березня 2024 проведено за відсутності учасників справи.

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Доводи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження ухваленого у цій справі судового рішення та надані матеріали свідчать про поважність причин пропуску цього строку та наявність підстав для його поновлення.

В касаційній скарзі адвокат Максимець О. Б. як представник ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову Одеського апеляційного суду від 21 березня 2024 року та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Як на підставу касаційного оскарження судового рішення заявник посилається на те, що апеляційний суд в оскаржуваному судовому рішенні застосував норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі № 408/8040/12, від 27 березня 2019 року у справі № 200/15135/14-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі № 367/6105/16-ц та постановах Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі № 711/10458/15-ц; від 09 листопада 2020 року у справі № 461/5414/17, від 08 квітня 2020 року у справі № 359/9626/16-ц, від 15 жовтня 2020 року у справі № 523/1993/18;

- відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норм частини першої статті 553, частини першої статті 583 ЦК України у подібних правовідносинах, а саме - в частині того, що, якщо основне зобов`язання забезпечено одночасно порукою та заставою (іпотекою) і при цьому майновим поручителем за договором застави (іпотеки) є безпосередньо боржник за основним зобов`язанням, то кредитор в першу чергу зобов`язаний звернути стягнення на заставне майно боржника за основним зобов`язанням, а вже після цього, у разі необхідності, стягувати заборгованість з поручителя за договором поруки, як солідарного боржника.

Касаційна скарга за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, оплачена судовим збором, зокрема, містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 3 частини другої статті 389 ЦПК України.

Оскільки викладені в касаційній скарзі доводи викликають необхідність їх перевірки, необхідно відкрити касаційне провадження у даній справі.

Разом із цим, адвокат Максимець О. Б. як представник ОСОБА_1 в касаційній скарзі заявив клопотання про зупинення дії постанови Одеського апеляційного суду від 21 березня 2024 року з посиланням на те, що стягнення з ОСОБА_5 майже 9 мільйонів грн є непомірної для неї суми. Примусове виконання судового рішення може завдати їй збитків у разі відкриття виконавчого провадження внаслідок обов`язкової сплати виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, в той час як процедура повороту виконання рішення може бути довготривалою та ускладненою. Отже, з метою недопущення порушення права власності ОСОБА_5 , а також права на мирне володіння своїм майном, з метою дотримання балансу інтересів сторін, заявник просить клопотання задовольнити.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Згідно з частиною першою статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Враховуючи, що постанова Одеського апеляційного суду від 21 березня 2024 року підлягає примусовому виконанню, а з метою усунення необхідності вирішення у майбутньому процесуального питання повороту виконання судового рішення у разі можливого її скасування, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення клопотання та зупинення виконання постанови Одеського апеляційного суду від 21 березня 2024 року до закінчення касаційного провадження у справі.

Керуючись статтями 389, 390, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката Максимця Олександра Богдановича як представника ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.

Поновити адвокату Максимцю Олександру Богдановичу як представнику ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Одеського апеляційного суду від 21 березня 2024 року.

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою адвоката Максимця Олександра Богдановича як представника ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 21 березня 2024 року.

Витребувати з Приморського районного суду м. Одеси цивільну справу № 522/1657/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики.

Клопотання адвоката Максимця Олександра Богдановича як представника ОСОБА_1 про зупинення дії постанови Одеського апеляційного суду від 21 березня 2024 року задовольнити частково.

Зупинити виконання постанови Одеського апеляційного суду від 21 березня 2024 року до закінчення касаційного провадження у справі.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, протягом десяти днів з дня отримання цієї ухвали.

До відзиву необхідно додати докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді:А. Ю. Зайцев
Є. В. Коротенко

М. Ю. Тітов