УХВАЛА

Іменем України

26 вересня 2024 року

м. Київ

справа № 442/1437/24

провадження № 61-12841ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В.,

Червинської М. Є.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 06 серпня 2024 року за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Дрогобицької міської ради Львівської області про усунення перешкод у користуванні проїздом до житлового будинку та земельної ділянки, що належить позивачу на праві приватної власності,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Дрогобицької міської ради Львівської області про усунення перешкод у користуванні проїздом до житлового будинку та земельної ділянки, що належить позивачу на праві приватної власності.

Крім того, разом із позовною заявою ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову.

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21 лютого 2024 року заяву ОСОБА_1 задоволено.

Вирішено вжити заходи забезпечення позову, яким накласти арешт та

оголосити заборону відчуження земельної ділянки комунальної власності несільськогосподарського призначення площею 0,0779 га, кадастровий номер :01:068:0283, за адресою: АДРЕСА_1 , категорія земель - землі житлової та громадської забудови, цільове призначення - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі.

Постановою Львівського апеляційного суду від 06 серпня 2024 року ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21 лютого 2024 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні заяви.

12 вересня 2024 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Львівського апеляційного суду від 06 серпня 2024 року.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до положень статті 150 ЦПК України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з частиною одинадцятої статті 150 ЦПК України, не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які полягають в (або мають наслідком) припиненні, відкладенні, зупиненні чи іншому втручанні у проведення конкурсу, аукціону, торгів, тендера чи інших публічних конкурсних процедур, що проводяться від імені держави (державного органу), територіальної громади (органу місцевого самоврядування) або за участю призначеного державним органом суб`єкта у складі комісії, що проводить конкурс, аукціон, торги, тендер чи іншу публічну конкурсну процедуру.

Судами встановлено, що Дрогобицькою міською радою оголошено (дата публікації процедури - 30 січня 2024 року) про продаж спірної земельної ділянки на електронному аукціоні, який мав відбутись 01 березня 2024 року в 11:40:00, період подання заяв на участь у формуванні рахунків в аукціоні було визначено з 18:00:00 01 лютого 2024 року до 20:00:00 29 лютого 2024 року.

Внаслідок накладення ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21 лютого 2024 року в порядку забезпечення позову арешту на спірну земельну ділянку, 29 лютого 2024 року Дрогобицькою міською радою було повідомлено організатора торгів про відміну (скасування) земельних торгів з продажу цієї земельної ділянки.

Апеляційний суд, встановивши, що при прийнятті ухвали судом першої інстанції не було ураховано норми частини одинадцятої статті 150 ЦПК України, зокрема, те, що вжиття визначених судом заходів забезпечення буде мати наслідком припинення, відкладення, зупинення чи інше втручання у проведення аукціону (електронних торгів), що проводилися від імені територіальної громади (органу місцевого самоврядування), дійшов правильного висновку про скасування ухвали та відмови в забезпеченні заяви.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, тому колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на законність судових рішень не впливають.

Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 06 серпня 2024 року за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Дрогобицької міської ради Львівської області про усунення перешкод у користуванні проїздом до житлового будинку та земельної ділянки, що належить позивачу на праві приватної власності, відмовити.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами повернути особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Коротун

Є. В. Коротенко

М. Є. Червинська