УХВАЛА

27 вересня 2024 року

м. Київ

справа № 638/12525/23

провадження № 61-12865ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лідовця Р. А. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 квітня 2024 року та постанову Харківського апеляційного суду від 21 серпня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Ізюмська державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , третя особа - Ізюмська державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 квітня

2024 року позов ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Постановою Харківського апеляційного суду від 21 серпня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 квітня 2024 року змінено в частині мотивів відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , мотивувальну частину рішення викладено в редакції цієї постанови.

20 вересня 2024 рокузасобами електронного зв`язку з використанням електронного цифрового підпису до Касаційного цивільного Суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 квітня 2024 року та постанову Харківського апеляційного суду від 21 серпня 2024 року.

Вивчивши касаційну скаргу, Верховний Суд дійшов висновку про повернення касаційної скарги з таких підстав.

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає касаційну скаргу, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта (для фізичних осіб - громадян України), номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Згідно з пунктом 16 Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС), затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21, процесуальні документи та докази можуть подаватися до суду в електронній формі, а процесуальні дії - вчинятися в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за винятком випадків, передбачених процесуальним законом, цим положенням, а також випадків, коли суд до якого подаються документи та докази не інтегровано до Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 лютого 2021 року у справі

№ 9901/335/20 (провадження № 11-361заі20) зробила висновок, що надсилання процесуальних документів до Верховного Суду в електронному вигляді передбачає використання сервісу «Електронний суд», розміщеного за посиланням: https://cabinet.court.gov.ua/login, відповідно з попередньою реєстрацією офіційної електронної адреси (електронного кабінету) та з обов`язковим використанням власного електронного підпису. Таким чином, альтернативою звернення учасників справи до суду із позовними заявами, скаргами та іншими визначеними законом процесуальними документами, оформленими в паперовій формі та підписаними безпосередньо учасником справи або його представником, є звернення з процесуальними документами в електронній формі з обов`язковим їх скріпленням власним електронним підписом учасника справи через «Електронний кабінет».

Натомість звернення особою до суду за допомогою електронної пошти з використанням чи без використання електронного цифрового підпису є способом, який не передбачений процесуальним законодавством.

Відповідно до частин п`ятої, шостої статті 43 ЦПК України документи (у тому числі, процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням ЄСІТС, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням ЄСІТСв порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 не містять відомостей про підписання документів електронним цифровим підписом із застосуванням посиленого сертифіката відкритого ключа та доказів перевірки електронного цифрового підпису, накладеного на касаційну скаргу, із використанням підсистеми «Електронний суд», що позбавляє суд можливості встановити дотримання заявником вимог щодо обов`язкового підписання процесуального документа особою, яка її подає, та свідчить про використання заявником не передбаченого чинним процесуальним законодавством способу звернення до Верховного Суду із касаційною скаргою.

Оскільки касаційна скарга надіслана до Верховного Суду у спосіб, не передбачений ЦПК України, та не містить відомостей про її підписання електронним цифровим підписом у встановленому законом порядку, а саме власним електронним підписом учасника справи через «Електронний кабінет», вона підлягає поверненню.

Ураховуючи викладене, касаційна скарга підлягає поверненню на підставі пункту 1 частини четвертої статті 393 ЦПК України.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення (частина сьома статті 185 ЦПК України).

Керуючись пунктом 1 частини четвертої статті 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 квітня 2024 року та постанову Харківського апеляційного суду від 21 серпня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Ізюмська державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини вважати неподаною та повернути заявнику.

Копію ухвали направити заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Р. А. Лідовець