єдиний унікальний номер справи 546/1275/23
номер провадження 2-і/546/1/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2024 року м. Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Романенко О.О.,

за участі секретаря судового засідання Захарченко Л.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в судовій залі в м. Решетилівка заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Лисенко Світлани Сергіївни, про розстрочку виконання заочного рішення Решетилівського районного суду Полтавської області від 09 січня 2024 року по справі №546/1275/23, -

в с т а н о в и в :

18.03.2024 адвокат Лисенко С.С., яка діє в інтересах відповідача ОСОБА_1 , звернулась до суду з заявою про розстрочку виконання заочного рішення Решетилівського районного суду Полтавської області від 09 січня 2024 року по справі №546/1275/23 строком на 12 місяців, з можливою сплатою кожного місяця 4427,30 грн, до повного погашення заборгованості.

Заяву обґрунтовує тим, що заочним рішенням Решетилівського районного суду Полтавської області від 09 січня 2024 року позовні вимоги ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №5404628 від 19.01.2022 задоволено часткове. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» кредитну заборгованість у загальному розмірі 42438,17 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту - 13987,09 грн та заборгованості за простроченими відсотками - 28451,08 грн. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1889, 53 грн. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8800, 00 грн.

Усього із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» стягнуто 53 127,7 грн (42438,17+1889, 53+8800, 00 = 53 127,7).

Представник відповідача зазначає, що дана сума є непід`ємною для відповідача і одразу він її сплатити не може, адже це майже його заробітна плата за пів року роботи, тому просить суд розстрочити виконання заочного рішення суду на один рік зі сплатою щомісячно 4427,30 грн.

Через військовий стан в Україні фінансове становище відповідача, як і у більшості в країні значно погіршилось і він перебуває у складному фінансовому становище, що значно утруднює виконання рішення суду, що підтверджується наступним.

Відповідач працює на підприємстві, однак має незначний дохід, згідно довідки по заробітній платі починаючи з серпня 2023 року по січень 2024 року сумарний дохід відповідача становить 62631, 65 грн.

На утриманні відповідача перебуває дружина - ОСОБА_2 та дві доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Дружина відповідача працює, але має незначний дохід, відповідно до довідки про заробітну плату, її заробітна плата за 6 місяців становить 36813, 71 грн, що в середньому становить приблизно 6000, 00 грн в місяць.

Обидві доньки відповідача навчаються та потребують коштів на їх утримання.

Також, на утримання відповідача частково перебувають його батьки - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які є пенсіонерами та також потребують фінансової допомоги сина.

У зв`язку з вищевикладеним, відповідач змушений звернутись до суду з заявою про розстрочку виконання заочного рішення суду.

За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями, 18.03.2024 справу передано на розгляд головуючому судді Романенко О.О.

Ухвалою суду від 25.03.2024 прийнято заяву до розгляду та призначено проведення першого відкритого судового засідання.

У судове засідання 19.04.2024 сторони не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином.

Позивач ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» був повідомлений належним чином, шляхом направлення судової повістки до Електронного кабінету Електронного суду ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», документ доставлено в електронний кабінет позивача 26.03.2024 о 15:36:39 та 09.04.2024 о 13:56:48 (а.с.207,212).

Представник позивача ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» - адвокат Столітній М.М. в судове засідання не з`явився, хоча про час, дату і місце розгляду справи, був повідомлений належним чином, шляхом направлення судової повістки до Електронного кабінету Електронного суду представника, документ доставлено в електронний кабінет представника позивача 26.03.2024 о 15:36:39 та 09.04.2024 о 13:56:48 (а.с.205,211). Клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача чи інших заяв по суті або з процесуальних питань до суду не надходило.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча про час, дату і місце розгляду справи, був повідомлений належним чином, про що свідчить особистий підпис в розписці про отримання судової повістки на 04.04.2024 (а.с.208) та на 19.04.2024 (а.с. 210).

18.03.2024 від представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Лисенко С.С. до суду надійшло клопотання про проведення розгляду без участі відповідача та його представника, заяву підтримують та просять задовольнити (а.с.195).

Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Повно та всебічно дослідивши письмові докази у справі, суд вважає заяву такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що заочним рішенням Решетилівського районного суду Полтавської області від 09 січня 2024 року позовні вимоги ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №5404628 від 19.01.2022 задоволено часткове. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» кредитну заборгованість у загальному розмірі 42438,17 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту - 13987,09 грн та заборгованості за простроченими відсотками - 28451,08 грн. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1889, 53 грн. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8800, 00 грн (а.с.126-130).

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 13.02.1985, виданого Решетилівським районним відділом РАЦС Полтавської області УССР, актовий запис №18, вбачається, що батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 є: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с.187).

Згідно копії пенсійного посвідчення № НОМЕР_2 , серія НОМЕР_3 від 26.02.2020, термін дії: довічно, вбачається, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є пенсіонером за віком (а.с.188).

З копії роздруківки АТ «Ощадбанк», вбачається, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , пенсійне посвідчення № НОМЕР_4 , отримує нарахування пенсію за віком в АТ «Ощадбанк» (а.с.189).

Згідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Решетилівського районного управління юстиції Полтавської області від 04.08.2007, актовий запис №70, вбачається, що відділом РАЦС Решетилівського районного управління юстиції Полтавської області 04.07.2007 зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 Подружжю присвоєно прізвище « ОСОБА_8 » (а.с.190).

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 , виданого 06.09.2008 Відділом реєстрації актів цивільного стану Решетилівського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис №76, вбачається, що батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.191).

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_7 , виданого 14.10.2013 Відділом реєстрації актів цивільного стану Решетилівського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис №88, вбачається, що батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 є: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.192).

Відповідно до копії довідки ПП «Автотранском» від 28.02.2024 № 22, вбачається, що ОСОБА_4 працює в ПП «Автотранском» з 15.08.2023, на даний момент займає посаду Водій-експедитор з формою працевлаштування «Основний». Дохід за період з 15.08.2023 по 31.01.2024 склав 62 631, 65 грн (а.с.193).

Згідно копії довідки про заробітну плату ФОП ОСОБА_9 , вбачається, що нарахована ОСОБА_2 за останні шість місяців (період вересень 2023 - лютий 2024) заробітна плата становить 41976,58 грн (а.с.194).

Відповідно до ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Згідно ст. 435 ЦПК України відстрочення виконання рішення є правом суду, а не обов`язком.

Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови (ч.ч. 4, 5 ст. 435 ЦПК України).

Право на звернення до суду звернутися із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду передбачене також статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з якою сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо).

Отже, закон не передбачає конкретного переліку обставин, які є підставою для відстрочення виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.

Системне тлумачення положень ст. 435 ЦПК України і 33 Закону України «Про виконавче провадження» свідчить про те, що відстрочення виконання судового рішення може бути застосовано судом лише у виключних випадках, оскільки рішення суду підлягає обов`язковому виконанню у повній мірі в строк і порядок, передбачений чинним законодавством. Підставою для застосування вказаних норм є виняткові обставини, які перешкоджають належному виконанню рішення суду, ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

Вирішуючи питання щодо можливості відстрочення чи розстрочення виконання рішення, суд повинен ураховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини. Матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для розстрочення чи відстрочення виконання рішення суду і підлягає оцінці у сукупності з іншими фактичними обставинами.

Така правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 27 лютого 2019 року у справі № 796/43/2018, від 19 червня 2019 року у справі № 2-55/10.

Окрім того, під час вирішення питання про відстрочення виконання рішення суду обов`язково мають враховуватись також інтереси сторони на користь якої ухвалене рішення, тобто стягувача.

Так, згідно з положень статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

Отже, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

ЄСПЛ у своїй практиці акцентує увагу на тому, що несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка виконання рішення не повинна шкодити сутності права, гарантованого частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Тобто, довготривале невиконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправданим за конкретних обставин справи.

Крім того, пунктом 10 постанови Пленуму Верхового Суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» від 26.12.2003 року № 14, визначено, що при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно до ст. 351 ЦПК і ст. 121 ГПК їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п.40, Reports of Judgments and Decisions 1997-11); за певних обставин затримка з виконанням судового рішення може бути виправданою, але затримка не може бути такою, що спотворює сутність гарантованого пунктом 1 ст. 6 Конвенції права (рішення у справі «Іммобільяре Саффі» проти Італії», № 22774/93, п. 74, ECHR 1999-V).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом. Стосовно системності виконання названий Суд підкреслює, що присудження грошових коштів не надає пом`якшення у виконавчому провадженні, а, отже, сама можливість надання відстрочки виконання судового акта повинна носити виключний характер.

З метою недопущення порушення гарантованих Конституцією України та Конвенцією права на справедливий суд, суд, який надає відстрочку чи розстрочку у виконанні рішення, у кожному конкретному випадку повинен встановити: 1) чи затримка у виконанні рішення зумовлена особливими і непереборними обставинами; 2) чи передбачена домовленістю сторін чи у національному законодавстві компенсація «потерпілій стороні» за затримку виконання рішення, ухваленого на його користь судового рішення, та індексації присудженої суми; 3) чи не є період виконання рішення надмірно тривалим для стягувача як «потерпілої сторони»; 4) чи дотримано справедливий баланс інтересів сторін у спорі.

У цьому контексті для виправдування затримки виконання рішення суду недостатньо лише зазначити про відсутність у боржника коштів. Обов`язково мають враховуватися і інтереси іншої сторони спору, на користь якої прийнято рішення. Відповідач і позивач знаходяться у рівних економічних умовах і в одній державі, тому незадовільний фінансовий стан відповідача є недостатньою причиною для розстрочення виконання рішення суду.

Виходячи з вимог ст. 129-1 Конституції України у взаємозв`язку із нормами ст.18 ЦПК України, рішення Решетилівського районного суду Полтавської області від 09 січня 2024 року, набрало законної сили і є обов`язковими до виконання для відповідача.

Підставами для відстрочки виконання судових рішень на думку відповідача, згідно поданої заяви є низькі доходи сім`ї, а також наявності на утриманні відповідача дружини, двох неповнолітніх дітей, що навчаються, батьків пенсіонерів та погіршення фінансового становище відповідача через військовий стан в Україні.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з вимогами ст. ст. 78, 81, 435 ЦПК України, саме заявник зобов`язаний довести зазначений локальний предмет доказування, тобто виняткові підстави для розстрочки виконання судового рішення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 15.08.2023 працевлаштований в ПП «Автотранском», має стабільний дохід у вигляді заробітної плати, за період з 15.08.2023 по 31.01.2024 отримав сукупний дохід у розмірі 62 631,65 грн (а.с.193).

Щодо твердження відповідача, що він має на утриманні дружину та двох неповнолітніх дітей, що навчаються, у зв`язку з чим потребують фінансового утримання, то суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що відповідач має двох неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.191) та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с.192).

Однак, відповідачем не надано суду відомостей щодо місця навчання дітей та вартості їх навчання. Окрім того, відповідачем не надано інформації щодо розміру інших витрат пов`язаних з навчальним процесом (вартість шкільної форми, підручників, канцтоварів, харчування у їдальні та ін.).

Судом також встановлено, що дружина відповідача працевлаштована, має стабільний дохід у вигляді заробітної плати, за період з вересня 2023 року по лютий 2024 року отримала сукупний дохід у розмірі 36816, 71 грн (а.с.194).

Суд акцентує увагу на тому, що відповідачем ОСОБА_1 на підтвердження розміру доходів надано суду лише довідку з місця роботи відповідача та довідку з місця роботи дружини відповідача.

Однак, відповідачем ОСОБА_1 не надано суду доказів відсутності отримання заробітної плати як відповідачем так і його дружиною за сумісництвом за іншим місцем роботи, відсутності отримання соціальних виплат, чи інших сторонніх доходів, зокрема не надано довідки з Державної податкової служби України про доходи.

Щодо твердження відповідача, що його батьки є пенсіонерами та потребують фінансової допомоги сина, то суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що батьки відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є пенсіонерами за віком та отримують пенсійні виплати від держави.

Однак, відповідачем не надано суду відомостей щодо доходів батьків, а саме щодо розміру пенсійних виплат, а також доказів того, що після виходу на пенсію батьки відповідача не продовжують працювати та отримувати заробітну плату, та не мають інших сторонніх доходів, окрім пенсійних виплат від держави.

Щодо посилання відповідача на введення в країні воєнного стану, то суд зазначає наступне.

24 лютого 2022 року указом Президента України №64/2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. На теперішній час дію воєнного стану продовжено.

При цьому суд зауважує, що на даний час безпосередньо на території Полтавської області військові дії не здійснюється і всі приватні та державні установи працюють в штатному режимі з врахуванням безпекової ситуації в регіоні.

Суд акцентує увагу на тому, що жодних обмежень щодо виконання судових рішень на період дії воєнного стану, запровадженого та продовженого указами Президента України діючим законодавством не передбачено.

Натомість, Законом України «Про правовий режим воєнного стану» скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється, тобто будь-яких обмежень у здійсненні правосуддя не встановлено.

Тому суд вважає, що вказані відповідачем обставини, а саме: введення в країні воєнного стану та наявність в нього на утриманні дружини, неповнолітніх дітей, що навчаються, та батьків пенсіонерів, хоча і впливає на фінансове становище відповідача, але з урахуванням того, що відповідач та його дружина працевлаштовані, мають стабільний дохід, батьки відповідача отримують пенсійні виплати від держави, то вказані обставини не є підставою для відстрочення виконання рішення суду.

Таким чином, судом не встановлено наявності виняткових обставин, передбачених ст.435 ЦПК України, які можуть бути підставою для відстрочення виконання рішення суду, пов`язаного із стягненням з боржника грошових коштів.

Враховуючи наведене, відсутні підстави для відстрочення виконання рішення суду у даній цивільній справі, а тому, заява не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 259-261, 353-355, 435 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

У задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Лисенко Світлани Сергіївни, про розстрочку виконання заочного рішення Решетилівського районного суду Полтавської області від 09 січня 2024 року по справі №546/1275/23 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків на апеляційне оскарження.

Повний текст ухвали складено 19 квітня 2024 року.

Учасники справи:

позивач - ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», 2, місцезнаходження юридичної особи: вул. Загородня, 15, оф. 118/2, м. Київ, пошт. інд.: 03150, ел. адреса: ;

представник позивача - адвокат Столітній Михайло Миколайович, РНОКПП: НОМЕР_8 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_1 , ел. адреса: ІНФОРМАЦІЯ_8 ;

відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_9 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , ел. адреса: ІНФОРМАЦІЯ_9

представник відповідача - адвокат Лисенко Світлана Сергіївна, РНОКПП: НОМЕР_10 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_3 , ел. пошта: ІНФОРМАЦІЯ_10

Суддя О.О. Романенко