УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2024 року

м. Київ

справа № 346/3596/24

провадження № 61-12323ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Крата В. І., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_2 , на ухвалу Коломийського міськрайонного суду від 02 липня 2024 року у складі судді Яремина М. П. та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 06 серпня 2024 року у складі суддів: Девляшевського В. А., Луганської В. М., Мальцевої Є. Є. у справі за заявою ОСОБА_1 заінтересована особа виконавчий комітет Коломийської міської ради про визнання фізичної особи недієздатною та встановлення опіки,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про визнання фізичної особи недієздатною та встановлення над нею опіки. Заява мотивована тим, що в його дружини ОСОБА_3 є двоюрідний брат ОСОБА_4 , який є особою з інвалідністю ІІ групи з дитинства та потребує постійного стороннього догляду внаслідок психічного розладу. Такий догляд на постійній основі здійснює заявник, який постійно проживає з ОСОБА_4 .

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 02 липня 2024 року, яка залишена без змін постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 06 серпня 2024 року, заяву ОСОБА_1 повернуто.

Судові рішення мотивовані тим, що заявник не має процесуальної дієздатності для пред`явлення вказаної заяви, у якій просив визнати недієздатним, встановити та призначити опіку над ОСОБА_4 , який є двоюрідним братом дружини заявника - ОСОБА_3 , оскільки заявник не входить до суб`єктного складу осіб, визначеного частиною третьою статті 296 ЦПК України, яким законом надано право на звернення до суду із заявою про визнання недієздатним ОСОБА_4 , доказів того, що заявник є членом сім`ї ОСОБА_4 чи його близьким родичом, до заяви не додано.

ОСОБА_1 30 серпня 2024 року засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу, яка підписана представником ОСОБА_2 , на ухвалу Коломийського міськрайонного суду від 02 липня 2024 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 06 серпня 2024 року, у якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постанову апеляційної інстанції та направити справу до суду першої інстанції для відкриття провадження. При цьому посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.

Судим встановлено, що ОСОБА_1 є чоловіком двоюрідної сестри ОСОБА_4 . Належних доказів спільного проживання та ведення побуту з останнім заявником не надано. Акт про підтвердження місця проживання ОСОБА_1 за зареєстрованою адресою ОСОБА_4 , складений 09 квітня 2024 року старостою с. Корнич зі слів сусідів, не дає підстав вважати їх членами сім`ї, оскільки обов`язковими умовами для цього, крім спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету тощо.

Суди зазначили, що доказів, які б давали підстави стверджувати про те, що заявник є близьким родичем чи членом сім`ї ОСОБА_4 , які б у свою чергу зумовлювали виникнення у останнього цивільної процесуальної дієздатності для звернення із заявою в порядку частини третьої статті 296 ЦПК України, в матеріалах справи немає.

Згідно з частиною третьою статті 296 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 лютого 2024 року у справі № 372/3474/21 (провадження № 61-16349св23) зазначено, що «Процесуальною правосуб`єктністю на подання заяви про визнання особи недієздатною наділені не всі родичі такої особи, а лише члени сім`ї, у тому числі близькі родичі (частина третя статті 296 ЦПК України). Близькі родичі це фактично особи, які мають особливі права та обов`язки через тісні стосунки між собою. ОСОБА_3 , яка, як встановлено судами попередніх інстанцій, є троюрідною сестрою ОСОБА_6, згідно з визначеним у законодавстві України переліком таких осіб, не входить до числа його близьких родичів та не може діяти всупереч діям на намірам матері ОСОБА_6».

Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, № 17160/06 та N 35548/06, § 34, від 21 грудня 2010 року).

Встановивши, що ОСОБА_1 , який проживає з відповідною особою та здійснює догляд за нею, не може вважатися членом сім`ї чи близьким родичем в розумінні статті 296 ЦПК України, а тому не є суб`єктом, який має право звертатися до суду із вказаною заявою, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, обґрунтовано повернули заяву.

Посилання в касаційній скарзі на рішення та подання Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Коломийської міської ради про призначення ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_4 не можуть бути підставами для скасування судових рішень, оскільки суд касаційної інстанції переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. А зазначені рішення та подання не існували на момент розгляду справи в суді першої інстанції.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Аналіз змісту касаційної скарги та оскаржених судових рішень свідчить, що правильне застосовування судами норм права є очевидним та не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а касаційна скарга - необґрунтованою.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Керуючись статтями 260, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_2 , на ухвалу Коломийського міськрайонного суду від 02 липня 2024 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 06 серпня 2024 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа виконавчий комітет Коломийської міської ради про визнання фізичної особи недієздатною та встановлення опіки.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

В. І. Крат