Номер провадження: 22-ц/813/3112/24
Головуючий у першій інстанції Середа І.В.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого судді Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Комлевої О.С.,

за участю секретаря Малюти Ю.С.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

відповідач - ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 03 жовтня 2023 року у складі судді Середи І.В.,

встановив:

У вересні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні житловим будинком по АДРЕСА_1 та земельною ділянкою, на якій він розташований, шляхом вселення позивачки до вказаного житлового будинку, виселення ОСОБА_3 з нього та зобов`язання ОСОБА_2 не чинити перешкоди у користуванні будинком та земельною ділянкою під ним.

Одночасно з позовом представник позивачки надав суду заяву про забезпечення позову, в якій просив суд тимчасово до набрання рішення законної сили за результатами розгляду справи заборонити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 передавати будь-яким особам в платне чи безоплатне користування приміщення спірного житлового будинку.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 03 жовтня 2023 року у задоволені заяви представника позивачки ОСОБА_1 - адвоката Досковського В.Г. про забезпечення позову - відмовлено.

Не погодившись із вищевказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подала до суду апеляційну скаргу, у якій просить суд скасувати ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 03 жовтня 2023 року про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову та задовольнити заяву про забезпечення позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на те, що суд першої інстанції формально розглянув її доводи про необхідність вжиття заходів забезпечення позову та не звернув уваги на те, що їх невжиття ускладнить виконання рішення суду. Зазначає, що у даній справі, заходи забезпечення позову у вигляді заборони відповідачу передавати майно у користування іншим особам стосуються виключно створення умов для безперешкодного виконання рішення суду в частині вселення ОСОБА_1 , також направлені на збереження належного їй майна, а не вирішують фактично вимоги про вселення позивачки, виселення відповідачки та зобов`язання ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні власністю.

Відповідачі в судове засідання 11.04.2024 не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не заявили, у зв`язку з цим суд вирішив розглянути справу без їх участі.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Вбачається, що суд першої інстанції з урахуванням предмету та підстав позову вважав, що вжиття заявленого позивачем ОСОБА_1 заходу забезпечення позову шляхом заборони відповідачам передавати будь-яким особам в платне чи безоплатне користування спірного приміщення зумовлює фактичне вирішення спору по суті, у зв`язку з чим дійшов до висновку про відмову в задоволенні заяви.

Апеляційний суд в повній мірі не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції з урахуванням наступного.

Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це тимчасове обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Частина 1 статті 149 ЦПК України передбачає, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Статтею 150 ЦПК України визначено види забезпечення позову.

Згідно з пунктами 1, 2, 4 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною вчиняти певні дії, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору.

Відповідно до частин 3, 10 статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Відповідно до роз`яснень, викладених у Постанові Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову" N 9 від 22 лютого 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Вбачається, що предметом позову ОСОБА_1 є усунення перешкод у користуванні нею житловим будинком по АДРЕСА_1 та земельною ділянкою, на якій він розташований, шляхом вселення позивачки до вказаного житлового будинку, виселення ОСОБА_3 з нього та зобов`язання ОСОБА_2 не чинити перешкоди у користуванні будинком та земельною ділянкою під ним.

В заяві про забезпечення даного позову ОСОБА_1 просить заборонити відповідачам передавати будь-яким особам в оплатне чи безоплатне користування приміщення житлового будинку по АДРЕСА_1 .

З Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права вбачається, що ОСОБА_2 та позивачу ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності по належить житловий будинок по АДРЕСА_1 .

Отже, сторони у справі є співвласниками вказаного нерухомого майна, тому забезпечення позову шляхом заборони відповідачу передавати будь-яким особам в оплатне чи безоплатне користування приміщення житлового будинку по АДРЕСА_1 порушує права останнього як співвласника спірного об`єкта нерухомості у користуванні та розпорядженні належним йому на справі спільної сумісної власності майном на власний розсуд.

Крім того, вимога заяви щодо заборони передавати третім особам в оплатне чи безоплатне користування приміщення, оскільки вважає, що останні будуть чинити перешкоди у її вселенні та пошкодять належне їй нерухоме майно та рухоме майно, яке знаходиться в приміщенні, заявлена поза межами позовних вимог, оскільки у позові ОСОБА_1 не посилалася на факти пошкодження її майна, вимог щодо рухомих речей не заявляла.

Згідно із пунктом 2 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 03 жовтня 2023 року змінити, шляхом викладення мотивувальної частини в редакції цієї постанови, в решті залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складений 22.04.2024

Головуючий Є.С. Сєвєрова

Судді: Л.М. Вадовська

О.С. Комлева