Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/2051/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.04.2024 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого-судді Трагнюк В.Р., секретар судового засідання Конар В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощенного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Дидинська Богдана Миронівна, до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Дидинська Богдана Миронівна, звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини.

Позовні вимоги мотивує тим, що з 18.11.2014 року до 05.04.2016 року позивач перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 .

У сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась донька ОСОБА_3 .

Рішенням Виноградівського районного суду від 15.08.2016 року вирішено стягувати аліменти з відповідача на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_4 у твердій грошовій у розмірі 800 /вісімсот/ гривень щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду з 02 червня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідач проживає окремо від дитини, матеріальної допомоги, окрім визначеного судом розміру аліментів не надає, хоча має на це змогу, оскільки йому на праві приватної належить приміщення кафе-бару "Теплиця" та одинадцять фінських домиків, розташованих по АДРЕСА_1 на підставі договору дарування від 01.05.2013 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2362, посвідченого приватним нотаріусом Берегівського районного нотаріального округу Стойкою С.М.

Разом з тим позивач зазначила, що на даний час донька позивачки ОСОБА_4 навчається у 3-А класі Виноградівської ЗОШ І-ІІІ ступенів, зарахована до групи продовженого дня, харчується за батьківські кошти, що підтверджується довідкою за №572 виданою директром школи 22.01.2024 року. Щомісячне харчування на групі продовженого дня становить в середньому 400 /чотириста/ гривень, що підтверджується квитанціями про оплату коштів. Крім того, ОСОБА_3 навчається у Виноградівській мистецькій школи ім. Бели Бартока по класу фортепіано з вересня 2023 року із щомісячною оплатою 300 /триста/ гривень, що зазначено у довідці за №2 від 02.01.2024 року, виданій директором Виноградівської мистецької школи ім. Б. Бартока.

Станом на сьогодні матеріальне становище позивача істотно погіршилося, оскільки розмір аліментів, що стягується з відповідача є недостатнім для забезпечення дитини всім необхідним. Слід враховувати, що дитина подорослішала та потребує більшого матеріального забезпечення, у зв`язку з війною в Україні істотно зріс рівень споживчих цін та відповідно до нього з урахуванням вікових особливостей дитини зросли витрати на її утримання, що вплинуло на матеріальний стан позивача у сторону погіршення.

Відповідач повинен виконувати свою частину обов`язків відносно дитини щодо її матеріального утримання.

А тому на підставі вищенаведеного просить збільшити розмір аліментів та стягувати з відповідача до 4000 гривень на утримання дитини, щомісячно і до виповнення дитині повноліття.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 у судове засідання не з"явилися, представник подала заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги просить задоволити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті без фіксування судового процесу.

Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які на свій розсуд розпоряджаються процесуальними правами, реалізують право на судовий захист; кожна сторона зобов`язана належно довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, обов`язок доказування позову лежить на позивачеві; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; зловживання процесуальними правами недопустиме (ч. 1 ст. 20 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 44, 76-82 ЦПК України). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст.77 ЦПК України). Про задоволення позову рішення може бути прийняте лише за умови обґрунтованості та доведеності позовних вимог ( ст.ст. 89, 263-265 ЦПК України).

Судом встановлено, що сторони по справі є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.10-12).

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч.2 ст.51 Конституції України) закріплюється в сімейному законодавстві (ст. 180 СК України).

Відповідно із ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Рішенням Виноградівського районного суду від 15.08.2016 року вирішено стягувати аліменти з відповідача на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_4 у твердій грошовій у розмірі 800 /вісімсот/ гривень щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду, з 02 червня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 10-11).

За обставинами справи, відповідач сплачує аліменти визначені рішенням суду, однак позивач просить збільшити розмір аліментів з 800 гривень на 4000 гривень, оскільки присуджена сума аліментів не є достатною та не забезпечує належного утримання дитини, а саме: дитина подорослішала та потребує більшого матеріального забезпечення, істотно зріс рівень споживчих цін та з урахуванням вікових особливостей дитини зросли витрати на її утримання. Дитина навчається у 3-А класі Виноградівської ЗОШ І-ІІІ ступенів, зарахована до групи продовженого дня, харчується за батьківські кошти, що підтверджується довідкою за №572, виданою директром школи 22.01.2024 року(а.с.13). Щомісячне харчування на групі продовженого дня становить в середньому 400 /чотириста/, гривень. Крім того, ОСОБА_3 навчається у Виноградівській мистецькій школи ім. Бели Бартока по класу фортепіано з вересня 2023 року із щомісячною оплатою 300/триста/ гривень, що зазначено у довідці за №2 від 02.01.2024 року, виданій директором Виноградівської мистецької школи ім. Б. Бартока (а.с.14), інших потреб.

Жодних доказів про те, що ОСОБА_2 оплачує додаткові витрати позивачем не надано та матеріали справи не містять.

Разом з тим, слід врахувати динаміку прожиткового мінімуму відповідного віку дитини то матеріальне утримання дитини стало обходитись значно дорожче, що відповідає дійсним обставинам. Зважаючи на інтереси дитини, такі обставини не можуть повністю залишатися поза увагою суду в спорі, що розглядається. Ті обставини, що з віком потреби дитини зростають, що, в свою чергу, тягне постійне зростання витрат, зокрема, з боку матері, з якою проживає дитина, на її утримання, на забезпечення освіти, гармонійного розвитку, відпочинку дитини тощо, є загальнозрозумілими та не викликають заперечень у сторін чи сумнівів у суду.

Відповідно до ст. 8 Закону України від «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно зі ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно зі ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною 1 статті 192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Так, згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» від 02.12.2021 року № 1928 - IX, з 01 січня 2024 року прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить 3196 гривень.

Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесіє Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 p., батько(- ки) або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення знайшло своє відображення в українському законодавстві.

Згідно до ч. 1 ст. 184 СК України і роз`яснень, викладених в пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів», якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі; вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

При прийнятті рішення щодо розміру аліментів суд виходить з прожиткового мінімуму встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», а саме за змістом статті 7 визначено, що з 01 січня 2024 року прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить 3196 гривень.

Законом України від 17.05.2017 № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» частину другу ст. 182 викладено в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку».

Тож слід визнати, що матеріальне становище одержувача аліментів як одна з умов, із якою пов`язується можливість збільшення розміру аліментів, змінилося, потреба в коштах для утримання і розвитку дитини істотно зросла, тому виникли дійсні підстави для вимоги до платника аліментів про збільшення їх розміру як такі. Власне недостатність у матері коштів на утримання дитини сумнівів не викликає, відповідні доводи позивача відповідачем не спростовані.

Беручи до уваги результат виконання сторонами обов`язку доказування обставин, що мають значення в справі, слід констатувати, що під час судового розгляду не встановлено і не доведено підстав для відступу від засад щодо загалом рівного обов`язку батьків у матеріальному утриманні дітей.

Закон не містить вимоги визначення точного розміру аліментів суто як половини відповідного розміру прожиткового мінімуму на дитину, відповідні розміри прожиткового мінімуму є не абсолютними величинами (базою) для визначення розміру аліментів, а можуть слугувати лише певним орієнтиром при вирішенні питання, яким суд не зв`язаний з огляду на фактичні обставини справи, динаміку дійсних витрат тощо.

На переконання суду, з урахуванням фактичних обставин справи, динаміки значення базового соціального стандарту, вимога позивача щодо розміру аліментів 4000 гривень не є надмірною, а тому позов підлягає до задоволення з визначенням аліментів у твердій грошовій сумі розміром 4000,00 грн., що узгоджується з вимогами закону, відповідатиме інтересам дитини і не порушує як законні інтереси платника аліментів, так і законні інтереси їх отримувача.

Слід враховувати також, що за наявності для того підстав, істотної зміни обставин, законодавства тощо, сторони не позбавлені права ставити в подальшому питання про зміну розміру стягуваних аліментів, зміну способу стягнення, участь у додаткових витратах і т.ін.

Проаналізувавши надані в судовому засіданні докази в їх сукупності, позицію позивача та відповідача, враховуючи в першу чергу якнайкраще забезпечення інтересів дитини та те, що спільна дитина сторін проживає разом із позивачем і остання апріорі несе більші витрати на утримання дитини та необхідність за загальним правилом дотримання паритету (рівності) батьків у виконанні обов`язку з матеріального утримання дитини, якщо не встановлено і не доведено підстав для відступу від такого паритету, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, виходячи з закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, розмір стягуваних аліментів дійсно підлягає збільшенню до 4000 гривень.

Разом з тим, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись статтями 12, 19, 81, 141, 263-265, 430 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити повнісю.

Змінити розмір аліментів стягуваних за рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області № 299/1384/16 від 15.08.2016 року з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої по АДРЕСА_3 , фактично проживаючої по АДРЕСА_4 , на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , надалі стягувати аліменти на утримання дитини у розмірі 4000 гривень, щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_2 на користь держави судовий збір в сумі 1211 гривень 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 23.04.2024 року.

ГоловуючийВ. Р. Трагнюк