Справа № 509/7638/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2024 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого-судді Кириченко П.Л.

при секретарі Осадченко С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Овідіополь, Одеської області в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В:

22 грудня 2023 року до Овідіопольського райсуду Одеської області надійшов вищевказаний позов, в якому позивач просить визнати за ним право спільної часткової власності на частину земельної ділянки загальною площею 0,0934 га, кадастровий номер :02:007:0622, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та за ОСОБА_2 право спільної часткової власності на частину земельної ділянки загальною площею 0,0934 га, кадастровий номер :02:007:0622, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд,що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що він та відповідачка ОСОБА_2 в 1997 році отримали в дар в рівних частках кожний 6/25 частин жилого будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується договором дарування № 280 від 12.02.1997 року.

Відповідачка в 1997 році приватизувала земельну ділянку під вказаним будинком площею 0,09 га і отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серія 1-ОД № 004175, що був зареєстрований в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 298 14 жовтня 1997 року. В 2015 році вказаній земельній ділянці був присвоєний кадастровий номер :02:007:0622, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру № НВ-021 від 16.03.2021р.

В 2004 році рішенням виконкому Великодолинської селищної ради Овідіопольського району Одеської області № 319 від 26.08.2004 року гр. ОСОБА_2 було надано дозвіл на будівництво нового житлового будинку та реконструкцію старого жилого будинку. Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 2005 року було визнано право власності на жилий будинок з підвалом та мансардним поверхом, двоповерхову житлову прибудову, двоповерховий жилий будинок, навіс, уборну, сарай, теплиці, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 в рівних долях за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Враховуючи те, що жилий будинок за адресою: АДРЕСА_1 знаходиться у спільній частковій власності і частина належить йому, вважає, що і земельна ділянка повинна перебувати у спільній частковій власності сторін в рівних частках.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, про день час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача звернулася до суду з заявою, в якій просить розглянути справу в її відсутність, позовні вимоги підтримує.

Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про день час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, копію позову та матеріали до нього отримала належним чином, представник відповідачки звернулася до суду з заявою, в якій просить розглянути справу в її відсутність, з вказаним позовом згодна.

Дослідивши письмові докази,суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України, ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 4 ЦПК України закріплено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Частиною ч.1 ст.15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до положень ст. ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Обставини визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно положень ст. ст. 57, 64 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Письмові докази, як правило, подаються в оригіналі.

Відповідно до ч.1,2 статті 30 Земельного Кодексу України в редакції 18.12.1990 року при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об`єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі та споруди. У разі зміни цільового призначення надання земельної ділянки у власність або користування здійснюється в порядку відведення. При переході права власності громадян на жилий будинок і господарські будівлі та споруди до кількох власників, а також при переході права власності на частину будинку в разі неможливості розділу земельної ділянки між власниками без шкоди для її раціонального використання земельна ділянка переходить у спільне користування власників цих об`єктів.

Зазначена норма закріплювала загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість.

Відповідно до договору дарування, укладеного між ОСОБА_3 , який діяв по довіреності від імені ОСОБА_4 та ОСОБА_1 і ОСОБА_2 12.02.1997 року за № 280, посвідченого приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Панченко О.О., ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних частках кожний отримали в дар 6/25 частин жилого будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Жилий будинок розташований на присадибній земельній ділянці держфонду розміром 2790 кв.м.

В подальшому ОСОБА_2 отримала безоплатно у власність в порядку приватизації земельну ділянку під цією часткою жилого будинку площею 0,09 га на підставі рішення виконкому Великодолинської селищної ради № 596 від 23.01.1997р. Державний акт на право власності на вказану земельну ділянку на власника ОСОБА_2 зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №298 від 14 жовтня 1997 року.

В 2015 році вказаній земельній ділянці був присвоєний кадастровий номер :02:007:0622, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру № НВ-021 від 16.03.2021р. та зазначена площа 0,0934 га.

Рішенням Великодолинської селищної ради Овідіопольського району Одеської області № 15-УІІ від 20.11.2015 року «Про перейменування назв окремих вулиць та провулків АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч.1 ст.22 Земельного Кодексу України в редакції 1992 року право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право.

Враховуючи те, що право власності на 6/25 частин жилого будинку виникло у сторін 12.02.1997 року на підставі договору дарування, відповідно до ст.30 діючого на той час Земельного Кодексу, автоматично виникло і право власності на земельну ділянку у сторін в рівних частках.

Оскільки відповідачка не заперечує щодо права позивача на половину земельної ділянки площею 0,0934 га, що належить їй на праві власності відповідно до державного акту серії 1-ОД № 004175, з врахуванням принципу диспозитивності цивільного процесу, закріпленого у ст. 11 ЦПК України, згідно з яким суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог, суд приходить до висновку про задоволення позову ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст.2-13,77-80,141,258,259,263-265 ЦПК, ст.22,30 Земельного Кодексу України в редакції 18.12.1990р., суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання права власності задовольнити.

Визнати за гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право спільної часткової власності на частину земельної ділянки загальною площею 0,0934 га, кадастровий номер :02:007:0622, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд,що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , право спільної часткової власності на частину земельної ділянки загальною площею 0,0934 га, кадастровий номер :02:007:0622, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд,що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Копію рішення направити сторонам у справі.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги в палату по цивільним справам Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: Кириченко П.Л.