Справа № 296/3461/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" квітня 2024 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Адамовича О.Й.,

за участю секретаря судового засідання Світко Т.І.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника адвоката Поліщук Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про встановлення факту смерті,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Корольовського районного суду м.Житомира із заявою, відповідно до змісту якої просить встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Гуйва Житомирського району Житомирської області, місце смерті: м.Севастополь Автономна Республіка Крим, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування заяви вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Севастополь Автономної Республіки Крим, на тимчасово окупованій території, помер батько заявниці ОСОБА_2 .

Оскільки, свідоцтво про смерть було видано органом, який знаходиться на тимчасово окупованій території, заявниця позбавлена можливості зареєструвати факт смерті в органах державної реєстрації актів цивільного стану та в подальшому реалізувати свої спадкові права.

З огляду на викладене, просить суд подану заяву задовольнити.

Ухвалою від 17.04.2024 відкрито окреме провадження у справі та витребувано відповідну інформацію.

Заявник в судовому засіданні заяву підтримала та просила задовольнити. Також вказала, що її батько ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Севастополь Автономної Республіки Крим, на тимчасово окупованій території. Про смерть батька їй повідомила жінка, яка займалася його поховання та якою були передані документи, які стосувалися батька.

Представник заявника в судовому засіданні заяву підтримала та просила задовольнити.

В.о. начальника відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Оксана Король подала до суду заяву в якій просить справу розглянути без присутності представника їх відділу, вирішити питання виходячи з матеріалів справи та згідно чинного законодавства (а.с.27).

Заслухавши заявника та представника заявника, покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

З матеріалів справи убачається, що заявниця ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_3 ) є донькою померлого ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 . В графі батько зазначений ОСОБА_2 , мати ОСОБА_4 (а.с.6).

При цьому, як зазначає заявниця її батько ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 06.11.2023 року виданого відділом запису актів цивільного стану Нахімовського району міста Севастополя Управління РАГС міста Севастополя (а.с.7), а також фотокопіями могили покійного (а.с.20).

Допитана у якості свідка заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила суду, що в 2013 року її батько виїхав до м. Севастополя. В грудні 2023 року жінка, у якої працював батько, повідомили, що він помер. Документи, які стосувалися батька були спочатку переслані її сину до Чехії, а потім були переслані до України.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що заявниця є його кумою. Також йому відомо, що ОСОБА_6 повідомили, що її батько помер. Батька заявниці він не знав.

Свідок ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що заявниця по справі є його дружиною. Також вказав, що від громадянки російської федерації прийшла звістка про смерть батька його дружини ОСОБА_2 , який помер в м. Севастополі на тимчасово окупованій території. Також йому відомо, що до 2013 року батько дружини виїхав до Криму.

У матеріалах справи міститься відповідь відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) №1452/32/291858 від 17.04.2024, про те, що копія свідоцтва про смерть не є належним документом, який може бути підставою для державної реєстрації смерті особи (а.с. 28).

Встановлення факту смерті необхідно заявниці для подальшої реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання відповідного свідоцтва про смерть.

Відповідно до ст. 317 ЦПК України, визначено особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України.

Так, відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією рф проти України з 24 лютого 2022 року строком на 30 діб в Україні запроваджено воєнний стан. В подальшому такий неодноразово продовжено, зокрема і на час розгляду справи.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій від 22.12.2022 № 309 (із змінами) затверджено перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих рф, м. Севастополь з 20 лютого 2014 перебуває в тимчасовій окупації.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Так, за п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Водночас, питання можливості чи неможливості реєстрації органом ДРАЦС факту смерті саме на території, яка на даний час окупована рф, за документами виданими незаконними органами (Лікарське свідоцтво про смерть чи Свідоцтво про смерть особи), врегульовано спеціальним законом «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України, який зокрема визначає статус території України, тимчасово окупованої внаслідок збройної агресії рф, встановлює особливий правовий режим на цій території, визначає особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій в умовах цього режиму та особливо додержання та захисту прав і свобод людини і громадянина.

Статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Разом з тим, ч.3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», зазначає, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Така редакція набрала чинність з 07.05.2022 згідно із Законом № 2217-IX.

Під час вирішення питання щодо оцінки доказів у даній справі, суд бере до уваги й практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. Зокрема суд враховує висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), у яких ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Враховуючи наведене, а також ключове значення, яке має встановлення факту смерті для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявника, суд бере до уваги та надає оцінку документам про смерть особи, як доказу у справі, що виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

У відповідності зі ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану.

Відповідно до п.1 Розділу І Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року №52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Згідно вказаних Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, за заявами громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території України або переселилися з неї, державну реєстрацію актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання здійснюють відділи державної реєстрації актів цивільного стану за місцем звернення заявника.

Відповідно до статей 1, 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Статтею 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що підставою для проведення державної реєстрації смерті є документ встановленої форми про смерть, виданий закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, - не пізніше п`яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: 1) якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; 2) встановлення у судовому порядку факту смерті; 3) звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою. У разі настання смерті в дорозі (у поїзді, на судні, в літаку тощо) державна реєстрація смерті може бути проведена в найближчому органі державної реєстрації актів цивільного стану. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров`я, де настала смерть, та інших осіб. Про державну реєстрацію смерті іноземця відділ державної реєстрації актів цивільного стану повідомляє Міністерство закордонних справ України.

Беручи до уваги встановлені у судовому засіданні обставини справи, досліджені докази, суд дійшов висновку про те, що доводи заяви про встановлення факту смерті знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, у зв`язку із чим заява підлягає задоволенню.

Згідно ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, підлягає негайному виконанню.

Розподіл судових витрат

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення по справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Керуючись ст. 4, 10 - 13, 76 81, 263 265, 268, 273, 293, 294, 315-319 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про встановлення факту смерті - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина російської федерації, уродженця с. Гуйва Житомирського району Житомирської області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Севастополь, Автономної Республіки Крим, Україна.

Відповідно ч. 4 ст. 317 ЦПК України допустити рішення до негайного виконання.

Копію рішення невідкладно надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сила після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), адреса: м. Житомир, майдан Соборний, 1, .

Головуючий суддя О. Й. Адамович

Дата складання повного тексту рішення: 23.04.2024.