Справа № 950/313/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2024 року м.Лебедин

Лебединський районний суд Сумської області в складі головуючого судді Бакланова Р. В. за участю секретаря - Гладкової С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє - адвокат Василець Сергій Олексійович до Лебединської міської ради Сумської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, мотивує свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилася спадщина на належне майно. Позивач є спадкоємицем майна померлої за заповітом. Коли він звернувся до нотаріуса по питанню оформлення спадкового майна, отримала відмову оскільки пропущений встановлений чинним законодавством шестимісячний строк звернення до суду. Тому, позивач звернувся до суду, просить визначити додатковий строк терміном у три місяці з дня набрання рішенням законної сили для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , оскільки він пропустив строк звернення з заявою з поважної причини.

В судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву в якій просить провести розгляд справи у його відсутності, просить задовольнити заявлені вимоги.

Представник відповідача в судове засіданнятакож не з`явився, надав заяву в якій просить провести розгляд справи у його відсутності, при вирішенні питання покладається на розсуд суду.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, та вирішуючи питання щодо наявності законних підстав для визнання позову відповідачем та, відповідно, для його задоволення, у зв`язку з цим, суд прийшов до такого висновку:

ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Ворожба Сумського району Сумської області померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 від 01 травня 2023р. (а.с. 7)

ОСОБА_2 8 лютого 2001р. Ворожбянською сільською радою Лебединського району Сумської області був виданий Державний акт на право приватної власності на землю серія CM №4978 (а.с. 5), зареєстрований у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 2, у відповідності з яким їй були передані у приватну власність 2 земельні ділянки площею 3,42 га та 0,81га і розташовані на території Ворожбянської сільської ради Лебединського району Сумської області територіальної громади Сумської області.

21 березня 2002р. ОСОБА_2 склала заповіт, у відповідності з яким все своє майно, що буде належати їй на день смерті і де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, в т.ч. державний акт на право приватної власності на землю CM №4978 вона заповідала позивачеві ОСОБА_1 . Даний заповіт було посвідчено секретарем Ворожбянської сільської ради Лебединського району Сумської області Нудьга 3.1. та зареєстровано в реєстрі за №138 (а.с. 6).

На момент смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 була зареєстрована та проживала в АДРЕСА_1 . Разом з нею ніхто не був зареєстрований та не проживав. Заповіт від її імені посвідчувався Ворожбянською сільською радою по реєстру за №138 від 21 березня 2002р. та по реєстру №108 від 12 листопада 2010р., що підтверджується довідкою Ворожбянського старостинського округу Сумського району Сумської області від 22 грудня 2023р. вих. №615 (а.с. 4 зворот).

Після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 відкрилася спадщина, до складу якої ввійшли дві земельні ділянки площею 3,42га та площею 0,81га і розташовані на території Ворожбянської сільської ради Лебединського району Сумської області (нині - Лебединської міської територіальної громади Сумської області) та належали їй за життя на підставі державного акту на право приватної власності на землю CM №4978 від 08 лютого 2001р.

Згідно ст.1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язковим, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації.

Звернувшись 23 січня 2024р. до приватного нотаріуса Сумського районного нотаріального округу Сумської області Жураховського Д.В. для оформлення необхідних документів для прийняття спадщини та оформлення права власності в порядку спадкування на вищевказані земельні ділянки в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , позивач отримав відмову, мотивовану тим, що ним був пропущений визначений законодавством строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, про що була видана відповідна постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23 січня 2024р. вих.№41/02-31 (а.с. 9). Також нотаріусом було роз`яснено Позивачеві про необхідність звернення до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ст. 1217 Цивільного кодексу У країни спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 Цивільного кодексу України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 Цивільного кодексу України).

Ч.1 ст.1269 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Строк прийняття спадщини встановлений ч.І ст.1270 Цивільного кодексу України і складає шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ст.1221 Цивільного кодексу України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Ст. 1222 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ст.1223 Цивільного кодексу України);

Відповідно до ст.1272 Цивільного кодексу України, якщо спадкоємець протягом стрбїсу, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно абз.б п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008р. поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для Прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Відповідно до правової позиції висловленої Верховним Судом у постановах від 12 вересня 2018р. у справі №484/3221/17 (провадження №61-22510св18), від 10 січня 2019р. у справі №263/1221/17 (провадження №61-18261св18), від 07 серпня 2019р. у справі №629/1886/18 (провадження №61-11600св19), від 28 жовтня 2019р. у справі №761/42165/17-ц (провадження №61-49121св18), від 20 листопада 2019р. у справі №209/1795/18 (провадження №61-14842св19), від 21 листопада 2019р. у справі №626/2055/18 (провадження №61-17906св19), від 25 березня 2020р. у справі № 642/2539/18-ц (провадження № 61-5609св19), від 09 квітня 2020р. у справі № 648/703/17 (провадження № 61-41669св18), від 15 квітня 2020р. у справі №190/106/18 (провадження № 61-41455св18) від 26 березня 2020р. у справах №517/82/19 (провадження №61-1340св20) та № 642/2539/18-ц (провадження №61-5609св19), від 10 червня 2020р. у справі №640/13714/17 (провадження №61-44478св18), від 01 липня 2020р. у справі №131/192/19 (провадження № 61-22639св19), від 24 липня 2020р. у справі № 729/559/18 (провадження № 61-1099св19) та від 07 вересня 2020р. у справі №389/3108/18 (провадження № 61-17050св19) та інших необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.

Відповідно до положень ст.63 Закону України «Про нотаріат» в редакції, яка діяла на момент відкриття спадщини, нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.

Згідно з пунктами 7, 209, 188, 214 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004р. №20/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за №283/8882 (чинного на час виникнення спірних правовідносин), довідки про заповіти (про наявність заповіту, його зміст та ін.) видаються особам, щодо яких було складено заповіт, а також органам, переліченим в абзаці третьому пункту 7, та спадкоємцям за законом тільки після смерті заповідача за умови подання свідоцтва про його смерть. При підготовці до видачі свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом шляхом витребування відповідних доказів перевіряє: факт смерті спадкодавця, наявність заповіту, наявність та чинність спадкового договору, час і місце відкриття спадщини, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво; перевіряє коло осіб, які мають право на обов`язкову частку в спадщині. Нотаріус, який одержав від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, Зобов`язаний повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме.

Нотаріус може також зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі.

Отже, Закон пов`язує виникнення у нотаріуса або особи, уповноваженої на вчинення нотаріальних дій, обов`язку здійснювати дії щодо сповіщення спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме, з моментом заведення спадкової справи, чому передує звернення спадкоємця із заявою про прийняття спадщини.

В той же час ні нотаріус, ні посадові особи органу місцевого самоврядування, уповноважені на вчинення нотаріальних дій, такого повідомлення Позивачеві не направляли, сповіщення в пресі не здійснювали. Про наявність такого заповіту Позивачеві стало відомо лише 28 листопада 2023 р., коли отримав примірник такого заповіту в приміщенні Ворожбянського старостинського округу Сумського району Сумської області.

Як зазначалося вище згідно ч.І ст.1269 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Строк прийняття спадщини встановлений ч.І ст.1270 Цивільного кодексу України і складає шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Ст.1270 Цивільного кодексу України встановлений шестимісячний строк для прийняття спадщини, який починається з часу відкриття спадщини.

Тобто після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Ворожба Сумського району Сумської області строк, який позивач пропустив для подачі заяви до нотаріуса для прийняття спадщини не є значним (згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 жовтня 2018р. у справі №681/203/17-ц незначний часовий проміжок між закінченням строку прийняття спадщини та подачею позовної заяви про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є підставою для задоволення таких вимог).

Відповідно до п.42 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 01 березня 2013р. №3 передбачено, що виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Згідно з положеннями ст.181 Цивільного кодексу України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

З інформаційних довідок зі спадкового реєстру від 01.05.2023, що видані приватним нотаріусом Жураховським Дмитром (а.с. 21-22), встановлено, що після смерті ОСОБА_2 померлох ІНФОРМАЦІЯ_3 спадкова справа не заводилася.

Суд, враховуючи надані позивачем докази, визнання позову відповідачем, незначий проміжок часу, що пройшов після смерті ОСОБА_2 , вважає поважною причину пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, тому відповідно до вимог ст. 1272 ЦК України ОСОБА_1 необхідно визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлого спадкодавця - ОСОБА_2 .

Керуючись статтями 12, 13, 83, 89, 133, 141, 200, 247,258, 259, 265 Цивільно процесуального кодексу України, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визначити ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) додатковий строк терміном у три місяці з дня набрання рішенням законної сили для подачі заяви до нотаріуса про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Ворожба Сумського району Сумської області.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Роман БАКЛАНОВ