Дата документу 22.04.2024 Справа № 334/5449/23
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 334/5449/23 Головуючий у суді першої інстанції: Телегуз С.М.
Провадження № 22-ц/807/936/24
У Х В А Л А

22 квітня 2024 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду:

головуючого Полякова О.З.,

суддів Крилової О.В.,

Кухаря С.В.,

під час вирішення питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 22 січня 2024 року у справі за позовом Комунального підприємства «Водоканал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу по оплаті за централізоване водопостачання та водовідведення та за зустрічним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Водоканал» про захист прав споживачів,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 22 січня 2024 року первісний позов задоволено частково, зустрічний залишено без задоволення.

Не погоджуючись із вищезазначеним рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, яку ухвалою Запорізького апеляційного суду від 01 квітня 2024 залишено без руху. Надано скаржниці строк, який не може перевищувати десять днів з дня вручення копії ухвали суду, для надання до Запорізького апеляційного суду оригіналу квитанції про сплату судового збору у розмірі 3716 грн.

17 квітня 2024 року до апеляційного суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про розстрочення сплати судового збору з квитанцією про сплату судового збору в сумі 1000 грн.

В обґрунтування зазначеного клопотання заявниця, посилаючись на ст. 8 ЗУ «Про судовий збір», ч. 1 ст. 136 ЦПК України, зазначає, що оплатила частину суми судового збору. Враховуючи довготривалу збройну агресію РФ проти України та пов`язані з нею обставини інфляцію, постійне підвищення цін на все, включаючи продукти харчування та комунальні послуги, знижені розміри заробітних плат та можливість працевлаштування, що є загальновідомими фактами та не потребують доказування, та як наслідок, призводять до погіршення майнового стану осіб, у тому числі і скаржниці, відповідача за позовом, адже вона не має змоги постійно працювати та отримувати достойну заробітну плату.

Згідно з частиною першою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, за визначених умов. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Єдиною підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати юридичної особи є врахування судом її майнового стану.

Визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану. Доказами рівня майнового стану можуть бути документи, які підтверджують скрутний майновий стан особи, що, відповідно, унеможливлює сплату нею судових витрат. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з положеннями статті 12 ЦПК України, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Клопотання ОСОБА_1 про розстрочення сплати судового збору слід залишити без задоволення, оскільки, звертаючись із таким клопотанням до суду апеляційної інстанції, вона не надала жодних доказів, які б дозволили суду належним чином оцінити наявність у скаржника підстав для відстрочення від сплати судового збору.

Загальні доводи заявниці про ситуацію, яка склалась на теперішній час в Україні, з посиланням на обставини, які не потребують доказування, не є належними доказами підтвердження скрутного майнового стану заявниці та не можуть слугувати підставою для розстрочення спати судового збору.

Колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ, Суд), за якою вимога сплатити судовий збір не порушує право заявників на доступ до правосуддя, оскільки судовий збір є певним законним обмежувальним заходом, який є формою регулювання доступу до суду, а також попередження подання необґрунтованих та безпідставних позовів та перенавантаження судів. Таке обмеження не може розглядатись як таке, що саме по собі суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована згідно із Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР та набрала чинності для України 11 вересня 1997 року, який гарантує кожному право на розгляд його справи судом.

При розгляді справ ЄСПЛ встановлює, чи був, з однієї сторони, дотриманий баланс між інтересом держави у стягненні судового збору за розгляд справи, та з іншої - правом заявника на доступ до правосуддя, зокрема, правом представити свою позицію по суті та захистити інтереси в суді; для того, щоб гарантувати такий справедливий баланс, та, власне, зберегти безперебійне функціонування судової системи, суди мають можливість звільнити від судового збору тих заявників, які можуть довести свою погану фінансову ситуацію (справа "Шишков проти Росії" (Shishkov v. Russia), заява № 26746/05). Крім того, на переконання ЄСПЛ, при оцінюванні розміру судового збору слід обов`язково враховувати питання фінансової спроможності заявника його сплатити, а також обставини конкретної справи та стадію провадження (справа "Креуз проти Польщі" (Kreuz v. Poland), заява № 28249/95); підставою для рішення суду про звільнення від сплати судового збору може бути майновий (фінансовий) стан особи (справа "ФК Мретебі проти Грузії" (FC Mretebi v. Georgia), заява № 38736/04).

Отже, питання перевірки реальної спроможності заявників-фізичних осіб сплатити судовий збір у спорах з суб`єктами владних повноважень набуває особливої актуальності та має детально перевірятися судами у випадку, якщо заявники ставлять питання про звільнення, зменшення та/чи розстрочення/відстрочення сплати судового збору. За наявності таких питань суди повинні вказувати, які конкретно докази заявник має надати на підтвердження факту свого незадовільного майнового стану, у разі якщо наданих доказів недостатньо або вони не є належними; повинні надати їм належну оцінку та прийняти вмотивоване рішення, враховуючи, зокрема, суть спору, статус особи заявника, обставини, що призвели до ускладнення можливості сплати судового спору.

У зв`язку з наведеним, оскільки ОСОБА_1 не надала суду належних доказів того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі, вона має сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги у цій справі або подати суду належні докази на підтвердження наявності у неї законних підстав для розстрочення сплати судового збору.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» встановлено, що з 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 2684 грн.

За приписами пп.6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подачу апеляційної скарги на рішення суду оплачується, виходячи з 150% ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Таким чином, з огляду на часткове задоволення первісного позову, що складає 92,30% від позовних вимог, за подання апеляційної скарги сплаті підлягає судовий збір у розмірі 3716 грн (2684/100 х 92,36 х 150%).

Враховуючи часткову сплату судового збору скаржницею в розмірі 1000 грн, що підтверджено квитанцією № 0.0..1 від 13.04.2024, недоплата судового збору становить 2716 грн.

Таким чином, скаржниці необхідно доплатити судовий збір в розмірі 2716 грн.

Реквізитами банківської установи з 01 січня 2021 року є:

22030101 Судовий збір (Державна судова адміністрація України)

Отримувач коштів: ГУК у Зап.обл/м. Запоріжжя Вознес./22030101;

Рахунок отримувача (IBAN): UA0008513;

Код отримувача (ЄДРПОУ): 37941997

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

Відомча ознака: «80» Апеляційні суди

Призначення платежу: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на судове рішення від ______ (Дата оскарження справи) по справі _________ (Номер справи), Запорізький апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа).

Згідно з ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 356 цього Кодексу, застосовуються положення ст.185 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали. Якщо ухвала постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 ЦПК України, сплатить суму судового збору позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На підставі ст. 185, ч. 2 ст. 357 ЦПК України, апеляційну скаргу необхідно залишити без руху і продовжити скаржниці строк для усунення її недоліків.

Керуючись ст. ст. 185, 354, 357 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Клопотання ОСОБА_1 про розстрочення сплати судового збору залишити без задоволення.

Продовжити скаржниці строк, який не може перевищувати десять днів з дня вручення ухвали суду, для надання до Запорізького апеляційного суду оригіналу квитанції про сплату судового збору в сумі 2716 грн або обґрунтованого клопотання з належними доказами на підтвердження наявності у неї законних підстав для розстрочення сплати судового збору.

Роз`яснити, що у випадку невиконання зазначених вимог у встановлений строк апеляційна скарга буде визнана неподаною та повернута скаржнику відповідно до вимог, ч. 3 ст. 185, ст. 357 ЦПК України.

Головуючий:

Судді: