КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий у суді першої інстанції: Луценко О.М.
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 вересня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Мережко М.В.,

суддів: Поліщук Н.В., Соколової В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 20 серпня 2024 року про передачу справи на розгляд іншого суду у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та участь у її вихованні,

встановив:

У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 31 травня 2024 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 20 серпня 2024 року справу передано для розгляду до Ірпінського міського суду Кивської області.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, позивач ОСОБА_1 подав до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права просить ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 20 серпня 2024 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою справу повернути для продовження розгляду до Оболонського районного суду міста Києва.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що на момент подачі позову до суду першої інстанції справа була підсудна Оболонському районному суду м. Києва. Зазначає також, що Оболонський районний суд м. Києва 31 травня 2024 року відкрив провадження у справі та призначив судове засідання, тому мав продовжувати судовий розгляд справи.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 11 вересня 2024 року відкрито провадження у справі.

За правилами ч.2 ст.369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду про передачу справи на розгляд іншого суду (п.9 ч.1 ст.353 ЦПК) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як видно із матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся із позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та участь у її вихованні.

Частиною 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч.6 ст. 187 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Відповідно до ч.8 ст. 187 ЦПК України суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

Відповідно до ч.9 ст. 187 ЦПК України якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 187 ЦПК України якщо відповідачем вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суд відкриває провадження не пізніше наступного дня з дня отримання судом у порядку, передбаченому частиною восьмою цієї статті, інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача.

У своїй позовній заяві ОСОБА_1 вказав адресу відповідачки ОСОБА_3 : АДРЕСА_1 . За цією ж адресою зареєстрований та проживає позивач.

Разом з цим, в судовому засіданні суду першої інстанції 20 серпня 2024 року відповідачка заявила клопотання про направлення справи за підсудністю, оскільки вона зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади (а.с. 60).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно з п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на розгляд його справи судом, встановленим законом.

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини у справах «Верітас проти України» та «Сокуренко та Стригун проти України», суд не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні п.1 ст.6 Конвенції у разі перевищення ним своїх повноважень, визначених процесуальним законодавством. Зокрема, повноваження суду на розгляд конкретної справи, заяви або скарги визначається правилами підвідомчості та підсудності.

Оскільки ухвалою Оболонського районного суду м. Києва було відкрито провадження у справі, а в судовому засіданні встановлено, що відповідачка ОСОБА_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , суд дійшов обґрунтованого висновку, що цивільну справу необхідно направити на розгляд за підсудністю до Ірпінського міського суду Київської області (08200 Київська область, м. Ірпінь, вул. Мінеральна,7).

Доводи апеляційної скарги щодо оцінюються колегією суддів критично.

Так, за правилами ч.2, ст.31 ЦПК України справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа належить до виключної підсудності іншого суду.

Разом з цим, відповідно до витягу з реєстру територіальної громади (а.с. 60), ОСОБА_4 зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 , з 15 лютого 2024 року. В той час як провадження у справі відкрити 31 травня 2024 року.

Тобто, на час відкриття провадження, справа вже не була підсудна Оболонському районному суду м. Києва.

Оскільки встановлено, що позов, пред`явлений до ОСОБА_2 не підсудний Оболонському районному суду м.Києва, колегія суддів погоджується, що розгляд спору та ухвалення судового рішення буде перевищенням Оболонським районним судом міста Києва повноважень, визначених ЦПК України, та прямим порушенням права відповідача на справедливий суд, передбаченого п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права під час постановлення вказаної ухвали апеляційний суд не встановив.

За таких обставин колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 369, 374, 375, 382, 383, 384 України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 20 серпня 2024 року - залишити без змін.

Касаційна скарга на постанову може бути подана до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: М.В. Мережко

Судді: Н.В. Поліщук

В.В. Соколова