Справа№751/8687/24
Провадження №2-н/751/2387/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2024 року місто Чернігів

Суддя Новозаводського районного суду міста Чернігова Діденко А. О.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення із ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 , вважаю, що у видачі судового наказу необхідно відмовити з наступних підстав.

Судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті (п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК).

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 163 ЦПК України, в заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

У відповідності до п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Частиною 3 статті 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Виходячи із вищенаведених норм, судовий наказ про стягнення аліментів видається на користь того з батьків, з ким проживає дитина.

У порушення вказаних норм заявником не зазначені та не подані докази, які б підтверджували місце проживання дитини разом з нею.

Також заявником не надано доказів про зміну її прізвища з « ОСОБА_4 », як вказано у свідоцтві про народження дитини, на « ОСОБА_5 ».

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Ураховуючи вищевикладене, судом із поданої заяви не встановлено наявності у заявника безспірного права грошової вимоги, адже не надано документального підтвердження того, що дитина мешкає саме разом із заявником та, відповідно, перебуває на її утриманні, внаслідок чого суддя дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу, оскільки заява подана з порушеннями вимог ч. 3 ст. 163 ЦПК України.

Крім того, суд враховує, що судовий наказ про стягнення аліментів, виходячи з положень ч. 1 ст. 170, п. 4 ч. 1 ст. 161, а також ч. 3 ст. 167 ЦПК України, не може бути скасований та не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, у зв`язку з чим суд зобов`язаний достовірно встановити безспірність вимог стягувача.

Керуючись ст.ст. 163, 165, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

Ухвалив:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення із ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою, після усунення її недоліків.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складено 30.09.2024 року.

Суддя А. О. Діденко