Справа №349/883/24
Провадження №2/443/486/24
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

17 вересня 2024 рокуЖидачівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Сливки С.І.,

за участю секретаря судових засідань Кушнір М.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Жидачеві за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа виконавчий комітет Рогатинської міської ради як орган опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернулась до Рогатинського районного суду Івано-Франківської області із позовом, в якому просить позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування поданого позову покликається на те, що 13.01.2011 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, який рішенням Рогатинського районного суду Івано-Франківського суду від 04.11.2013 року розірвано. Від даного шлюбу у них народився син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На даний час відповідач проживає окремо в с.Виспа Івано-Франківського району Івано-Франківської області. Жодного зв`язку із нею та їхнім сином відповідач не підтримує, участі у вихованні сина не приймає, жодної матеріальної допомоги не надає, що перестало забезпечувати сімейне виховання та суперечить інтересам дитини. На прохання сина подарувати йому хоча б щось до дня народження, відповідач відповів сину, що «в тебе є новий тато, нехай тебе утримує», а на її аналогічне питання відповідач відповів, що «можеш позбавити мене батьківських прав».

Рішенням комісії з питань захисту прав дитини Рогатинської райдержадміністрації від 14.09.2019 року визнано за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3 відносно неповнолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 01.07.2024 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 23.08.2024 року закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті.

Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, з мотивів викладених у позовній заяві, просила позов задоволити, а також не заперечила проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, хоча про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Відповідач не подав відзиву, заяв про поважні причини неявки чи розгляд справи без його участі до суду не надходило.

Представник третьої особи - виконавчого комітету Рогатинської міської ради Івано, як орган опіки та піклування в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Письмових пояснень та клопотань про проведення судового засідання без його участі до суду не надходило.

У зв`язку з цим суд визнає неявку відповідача та представника третьої особи неповажною та вважає, що справу можливо слухати у відсутності відповідача та представника третьої особи, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов`язки та взаємовідносини сторін.

У відповідності до положень ст.ст.280-284 ЦПК України суд за згодою позивача вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в ній доказів в порядку заочного розгляду.

Заслухавши вступне слово позивача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши надані суду докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 14.04.2011 року (а.с.6).

Ухвалою Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 04.11.2013 року по справі №349/1534/13-ц розірвано шлюб, який зареєстрований 13.01.2011 року у виконкомі Дичківської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , актовий №1 (а.с.14).

Як видно із свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 , 04.01.2017 року шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 розірвано, про що складено відповідний актовий запис №01. Після державної реєстрації розірвання шлюбу присвоєно прізвище йому « ОСОБА_8 », їй « ОСОБА_9 » (а.с.37).

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , 25.04.2024 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Івано-Франківському Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зареєстровано шлюб між ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис №546 (а.с.5, 36).

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 присвоєно реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , що підтверджується копіями картки платника податків (а.с.4, 40).

Неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований та проживає разом із матір`ю - ОСОБА_2 , за адресою АДРЕСА_1 та повністю знаходяться на її утриманні, що підтверджується Актом обстеження матеріально-побутових умов №17 від 19.03.2024 року (а.с.7) та витягами з реєстру територіальної громади №2024/001479131 від 12.02.2024 та №2024/007080435 від 18.06.2024 (а.с.13, 38).

Як вбачається із вищевказаного Акту обстеження матеріально-побутових умов №17 від 19.03.2024 року, ОСОБА_4 , 1995 р.н. має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, син від першого шлюбу - ОСОБА_4 , 2011 р.н. та син - ОСОБА_12 , який виховується матір`ю. ОСОБА_4 має статус одинокої матері. Колишній чоловік ОСОБА_4 - ОСОБА_13 із сім`єю не проживає, участі у вихованні сина ОСОБА_14 , 2011 р.н. не приймає, матеріально не допомагає зі слів ОСОБА_4 ..

Відповідно до довідки управління соцзахисту Івано-Франківської райдержадміністрації №1/505 від 30.04.2024 року, яка видана ОСОБА_4 на дітей ОСОБА_4 , 2011 р.н., ОСОБА_12 , 2022 р.н. про те, що остання дійсно перебуває на обліку в управлінні як одержувач допомоги малозабезпеченим сім`ям з 01.02.2024 по 31.07.2024 (а.с.10).

Згідно характеристики, виданої 21.03.2024 року Рогатинським ліцей №1 Рогатинської міської ради на ім`я ОСОБА_4 , учня 7-А класу, останній навчається в Рогатинському ліцеї №1 з третього класу.

Мати - ОСОБА_4 , приділяє належну увагу вихованню сина, постійно цікавиться його успіхами та регулярно відвідує ліцей, забезпечує всім необхідним для повноцінного розвитку та навчання.

Батько - ОСОБА_3 , не цікавиться результатами навчальної діяльності сина та не відвідує навчальний заклад (а.с.8).

Вказане також підтверджується довідкою Рогатинського ліцею №1 Рогатинської міської ради №45від 21.03.2024 року (а.с.9).

Таким чином, судом встановлено, що батько неповнолітнього ОСОБА_4 не піклується про здоров`я своєї дитини, про його фізичний, духовний та моральний розвиток, не проживає разом із сином, не відвідує його, не надає матеріальної допомоги, тобто повністю усунувся від виконання своїх батьківських обов`язків відносно свого неповнолітнього сина.

Ці обставини були предметом дослідження комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Рогатинської міської ради, за результатом яких 23.04.2024 року було складено та затверджено рішенням №190 висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 стосовно неповнолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.11-12).

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом.

За вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 1 ст.165 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Згідно зі ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати честь та гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Законом України «Про охорону дитинства» передбачено, що батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей.

У пункті 16 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" № 3 від 30 березня 2007 року роз`яснено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав з підстав, передбачених ст.164 СК, а саме у разі ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками (Аналогічна правова позиція відображена також у постанові Верховного суду від 28.03.2019 року по справі №559/1553/16-ц).

Позбавлення батьківських прав є крайньою мірою сімейно - правового характеру, вона застосовується до батьків, що не забезпечують належне виховання своїх дітей. По змісту Закону ухилення повинно бути навмисним, коли особа повністю розуміє наслідки своєї винної поведінки.

У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року)

Принцип «найкращих інтересів дитини» є пріоритетним при вирішенні справ цієї категорії.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України.

Передбачене п. 2 ч.1 ст. 164 СК України ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Неповнолітній ОСОБА_4 в судовому засіданні висловив свою думку щодо спору та пояснив, що батько не бере участі у його вихованні, не допомагає матеріально. З батьком спілкувався лише кілька разів по телефону, та під час спілкування батько поводив себе агресивно.

Враховуючи вищевикладене, під час розгляду справи судом беззаперечно встановлено, що відповідач протягом тривалого часу не спілкується із своїм неповнолітнім сином, матеріально його не утримує, заходів до спілкування та турботи не приймає, а вихованням та утриманням сина займається позивачка.

Також суд бере до уваги і ту обставину, що відповідач не з`явився в судове засідання, а також не з`являвся на засідання комісії з питань захисту дітей щодо розгляду питання про доцільність позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітнього сина, що свідчить про небажання останнього виконувати свої батьківські обов`язки.

Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх у сукупності суд вважає, що відповідач, який не виявляє щодо свого неповнолітнього сина батьківського піклування, свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, не цікавиться його розвитком, здоров`ям, життям та потребами, слід позбавити батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто позовні вимоги підлягають до задоволення.

Окрім цього, суд роз`яснює, що на підставі ч.1 ст.169 СК України батько може бути поновлений у батьківських правах, за наявності підстав, передбачених законом.

Судові витрати, відповідно до ст.141 ЦПК України, суд покладає на відповідача.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263, 264, 265, 280-282, 354,355 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов задоволити.

Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьківських прав стосовно неповнолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) витрати на сплату судового збору у розмірі 1211 (одна тисячя двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на заочне рішення може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 26 вересня 2024 року.

Головуючий суддя С.І. Сливка