Ухвала

Іменем України

26 вересня 2024 року

м. Київ

справа № 674/1337/23

провадження № 61-12510ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Хмельницького апеляційного суду від 05 серпня 2024 року у складі колегії суддів: П`єнти І. В., Корніюк А. П., Талалай О. І., у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 24 січня 2024 року у справі за позовом акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Хмельницькгаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2024 року ОСОБА_1 звернувся із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 24 січня 2024 року у справі № 674/1337/23, яким з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Хмельницькгаз» стягнуто заборгованість за послуги з розподілу природного газу в розмірі 1 582,49 грн та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 684,00 грн, у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Хмельницькгаз» про визнання факту відсутності укладеного належним чином договору про розподіл природного газу та відповідно і зобов`язань, визнання факту неналежності ОСОБА_1 до числа боржників, визнання ОСОБА_1 неналежним відповідачем за позовною заявою АТ Оператора ГРС «Хмельницькгаз» відмовлено. Вказане рішення суду набрало законної сили 05 березня 2024 року.

Заява мотивована тим, що рішенням Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 24 січня 2024 року позов АТ Оператора ГРС «Хмельницькгаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з розподілу природного газу задоволено.

ОСОБА_1 зазначав, що нововиявленими обставинами для перегляду зазначеного рішення є положення постанови Верховного Суду від 23 листопада 2023 року у справі № 641/8379/21, якою встановлено, що кодекс НКРЕКП не є актом цивільного законодавства, він не може регулювати цивільні відносини щодо порядку укладення договорів, а також щодо повноважень НКРЕКП не віднесено видання нормативно-правових актів, що регулюють цивільні відносини. Крім того, в Закону України «Про ринок природного газу» серед обов`язків споживача немає обов`язку укладати з оператором ГРМ договір про розподіл природного газу, крім обов`язку укласти договір на постачання природного газу. Отже, на момент розгляду справи Дунаєвецьким районним судом не були відомі обставини, що Кодекс газорозподільних систем, затверджений постановою НКРЕКП не є актом цивільного законодавства і не може регулювати цивільні відносини між «побутовим споживачем» та Оператором ГРС в частині укладення договорів розподілу.

Ухвалою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 02 травня 2024 року у складі судді: Сосни О. М., у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 24 січня 2024 року у зв`язку з нововиявленими обставинами відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що:

наведені ОСОБА_1 обставини не можуть бути визнані нововиявленими в розумінні частини другої статті 423 ЦПК України і не можуть бути підставою для перегляду рішення суду;

в зв`язку із чим вимоги заявника про перегляд рішення за нововиявленими обставинами у справі № 674/1337/23 задоволенню не підлягають.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 05 серпня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Ухвалу Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 02 травня 2024 року залишено без змін.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що:

перегляд рішень, ухвал та судових наказів у зв`язку з нововиявленими обставинами є особливим видом провадження в цивільному судочинстві. На відміну від перегляду судового рішення в порядку апеляційного та касаційного оскарження, підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники розгляду справи не знали про неї та, відповідно, не могли надати до суду дані про неї. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд вже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення;

нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин;

необхідними умовами визнання обставин нововиявленими є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Необхідними умовами для кваліфікації обставин як таких, що визначені пунктом 3 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони: 1) існували на час розгляду справи, але підстави виникли після ухвалення рішення у справі (зокрема, шляхом скасування судового рішення, яке стало підставою для його ухвалення), 2) спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та 3) мають важливе значення для її розгляду. Нововиявлені обставини повинні підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення;

звертаючись до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 24 січня 2024 року у справі № 674/1337/23, ОСОБА_1 вказував, що нововиявленою обставиною є положення постанови Верховного Суду від 23 листопада 2023 року у справі № 641/8379/21;

таким чином, апеляційний суд зробив висновок про те, що суд першої інстанції, врахувавши всі обставини справи, правильно виходив із того, що доводи, викладені у заяві, не є підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами. Ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм матеріального та вимог процесуального права, при повному та всебічному дослідженні обставин у справі, а тому підстави для її скасування відсутні.

05 вересня 2024 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Хмельницького апеляційного суду від 05 серпня 2024 року, у якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції і провести повторний розгляд справи.

У клопотанні, яке міститься у касаційній скарзі, ОСОБА_1 зазначає, що має право на касаційний розгляд, оскільки рішення апеляційного суду отримано 07 серпня 2024 року і касаційна скарга подана в тридцятиденний термін з дати ознайомлення з рішенням суду. На підтвердження указаних обставин суду надано супровідний лист Хмельницького апеляційного суду від 06 серпня 2024 року про направлення копії постанови з конвертом з датою відправки 07 серпня 2024 року.

Європейський суд з прав людини вказав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 3 квітня 2008 року).

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення (частина друга статті 390 ЦПК України).

Аналіз касаційної скарги та доданих до неї матеріалів свідчить, що строк на касаційне оскарження пропущений з поважних причин. Тому суд, на підставі статті 390 ЦПК України, поновлює його.

Касаційна скарга мотивована тим, що:

рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 24 січня 2024 року по суті спору є незаконним з підстав, викладених у касаційній скарзі;

вбачаючи суттєві та істотні юридичні факти у постановах Верховного Суду від 23 листопада 2023 року у справі № 641/8379/21 та у постанові від 19 грудня 2023 року у справі № 924/355/23, якими визнано, що рішення НКРЕКП у формі постанов, а також кодекси, затверджені НКРЕКП не є актами цивільного законодавства і не можуть регулювати договірні відносини операторів зі споживачами, ОСОБА_1 вважає, що суд має взяти до уваги надані докази, які є належними, так як містять інформацію щодо предмета доказування;

у постанові апеляційного суду зазначається, що перегляд справи за нововиявленими обставинами має на меті перегляд вже розглянутої справи, саме тому ОСОБА_1 подав таку заяву в районний суд, оскільки якби на попередньому розгляді справи суду були представлені подані обставини, то рішення могло бути на користь ОСОБА_1 . Заява не просто є примхою заявника, а висловлена згідно його волі і він вважає, що наведені обставини мають істотне значення та відносяться до вагомих юридичних фактів, оскільки вступили в законну силу. Такими обставинами вважає положення, викладені у постанові Верховного Суду від 23 листопада 2023 року у справі № 641/8379/21, згідно якої між сторонами спору не має фінансових зобов`язань. Такі обставини можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки сторін. Відповідно до частини другої статті 423 ЦПК України наведені скаржником обставини мають важливе значення для розгляду заяви, а саме той факт, що Кодекс газорозподільних систем, затверджений постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2494 не є актом цивільного законодавства і не може регулювати цивільні відносини між побутовим споживачем та оператором ГРС в частині укладення договорів розподілу.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.

Суди встановили, що рішенням Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 24 січня 2024 року у справі № 674/1337/23 з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Хмельницькгаз» стягнуто заборгованість за послуги з розподілу природного газу в розмірі 1 582,49 грн та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 684,00 грн. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Хмельницькгаз» про визнання факту відсутності укладеного належним чином договору про розподіл природного газу та відповідно і зобов`язань, визнання факту неналежності ОСОБА_1 до числа боржників, визнання ОСОБА_1 неналежним відповідачем за позовною заявою АТ Оператора ГРС «Хмельницькгаз» відмовлено. Вказане рішення суду набрало законної сили 05 березня 2024 року.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Тлумачення пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України свідчить, що нововиявленими обставинами є обставини, які: існували на час розгляду справи, не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; є істотними для розгляду справи, тобто належать до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Обставини, які вважаються нововиявленими, повинні одночасно відповідати цим вимогам.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 40, ЄСПЛ, 03 квітня 2008 року).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (PRAVEDNAYA v. RUSSIA, № 69529/01, § 27, 28, ЄСПЛ, 18 листопада 2004 року).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі № 752/4995/17 (провадження № 14-41цс21) вказано, що:

«34. Процедура перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами не є тотожною новому розгляду справи та не передбачає повторної оцінки всіх доводів сторін. Суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах нововиявлених обставин. Підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення, постанови чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки її учасники не знали про цю обставину та, відповідно, не могли підтвердити її у суді. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами спрямований не на усунення судових помилок, а на перегляд судового рішення у вже розглянутій справі з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення такого рішення (див. постанову Великої Палати Верховного Суду у справі № 19/028-10/13 від 30 червня 2020 року (пункти 7.4-7.5)).

34.1.1. Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи, існували на час її розгляду, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Питання про те, які обставини вважати істотними, є оціночним. Суд вирішує його у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення так, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 жовтня 2020 року у справі № 726/938/18).

35. Згідно з пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України нововиявленими є обставини, які: входять до предмета доказування у відповідній справі; обґрунтовують вимоги або заперечення сторін; можуть вплинути на висновки суду про права й обов`язки її учасників або мають інше істотне значення для правильного вирішення спору; існували на час розгляду справи, рішення в якій переглядається; спростовують фактичні дані, покладені в основу такого рішення; не були встановлені, коли суд ухвалював це рішення; не були та не могли бути відомі на час розгляду справи особі, яка звертається із заявою про перегляд рішення; стали відомими тільки після його ухвалення (див. постанову Великої Палати Верховного Суду у справі № 127/10129/17 від 22 січня 2019 року (пункт 26)).

36. Не є нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці доказів, які вже оцінив суд у процесі розгляду справи. Крім того, судове рішення не можна переглядати у зв`язку з нововиявленими обставинами у разі, якщо обставини, передбачені частиною другою статті 423 ЦПК України, відсутні, а також якщо обставини, визначені частиною другою статті 423 ЦПК України, були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи (див. зазначену постанову у справі № 127/10129/17 (пункти 27, 28)).

37. Не належать до нововиявлених нові обставини, які виникли або змінилися після ухвалення судом рішення, новий доказ або нове обґрунтування позовних вимог чи заперечень проти позову. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювали суди під час розгляду справи (див. постанову Великої Палати Верховного Суду у справі № 9901/819/18 від 14 квітня 2021 року (пункт 6.38))».

Виникнення нових або зміна обставин після вирішення спору не можуть бути підставою для зміни або скасування судового рішення. He вважаються нововиявленими обставинами нові докази, які виявлені після постановлення рішення суду, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах (див., зокрема, постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 травня 2019 року в справі № 761/11351/16-ц (провадження № 61-38347св18), постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 лютого 2023 року в справі № 299/883/17 (провадження № 61-7687св22), постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 червня 2024 року в справі № 752/21538/20 (провадження № 61-5221св24)).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

Встановивши, що обставини, на які посилається ОСОБА_1 не є нововиявленими, апеляційний суд зробив обґрунтовані висновки про залишення без змін ухвали суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Аналіз змісту касаційної скарги та оскарженого судового рішення свідчить, що правильне застосовування судами норм права є очевидним, а касаційна скарга - необґрунтованою.

У разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення (частина четверта статті 394 ЦПК України).

Керуючись статтями 260, 390, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Хмельницького апеляційного суду від 05 серпня 2024 року.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Хмельницького апеляційного суду від 05 серпня 2024 року у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 24 січня 2024 року у справі за позовом акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Хмельницькгаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков