РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" вересня 2024 р.

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Верніка В.М.,

за участю: секретаря судових засідань Корнійчук К.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в м.Жмеринка цивільну справу за позовом адвоката Пудкалюк Каріни Олександрівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ :

Адвокат Пудкалюк К.О. в інтересах ОСОБА_1 15.07.2024 року (в системі "Електронний суд") подала до Жмеринського міськрайонного суду даний позов, за вимогами якого просила розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстрований 14.02.2021 року Вінницьким міським відділом ДРАЦС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), за актовим записом №270; стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 1211,20 грн. У позовній заяві представником позивача викладена наступна позиція. Від зареєстрованого з відповідачем шлюбу сторони спільних дітей не мають. Нормальне подружнє життя у них не склалося, оскільки кожен з них має протилежні погляди на сімейне життя, обов`язки та цінності, й протягом останнього часу відносини між ними суттєво погіршилися. З березня 2022 року сторони у справі проживають окремо, сімейно-шлюбні відносини не підтримують, не ведуть спільного господарства та не мають спільного сімейного бюджету. Обопільних інтересів сторони не мають. Внаслідок постійних сімейних конфлікті, вони втратили почуття поваги один до одного, любові та єдності в спільному проживанні. Усі спроби зберегти сім`ю не надали позитивних результатів. Їхня сім`я фактично розпалась, а шлюб носить лише формальний характер. В теперішній час втрачено всі фізичні та духовні зв`язки між ними, у зв`язку із чим подальшого сенсу відновлювати сімейні відносини немає. Подальше спільне життя і збереженя шлюбу неможливе та суперечить інтересам позивача. Зауважила, що спору про поділ майна, що є спільною сумісною власністю, як подружжя, наразі немає (а.с.1-2).

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 16.07.2024 року відкрито провадження у даній справі. Визначено розгляд справи провести за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до повідомлень про вручення рекомендованого поштового відправлення (а.с.19,20) 16.08.2024 року позивач ОСОБА_1 особисто отримав копію ухвали про відкриття провадження у справі та 08.08.2024 року відповідачу ОСОБА_2 особисто вручено копію ухвали про відкриття провадження, за наслідком чого клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін учасниками справи не представлено.

Натомість 13.08.2024 року в системі "Електронний суд" відповідач ОСОБА_2 подала до суду відзив на дану позовну заяву, згідно якого вказала про ввизнання заявлених позовних вимог у повному обсязі. Додатково зазначила, що вона наразі перебуває за кордоном, де планує своє подальше проживання, та що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить також її інтересам.

Відтак суд згідно ч.5 ст.279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Вивчивши доводи сторін, викладені у позовній заяві та у відзиві на неї, дослідивши надані письмові докази, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

Так, судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.7) позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 перебувають у шлюбі, який зареєстровано 14.02.2021 року; дошлюбне прізвище відповідача ОСОБА_3 .

Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони представлені із дотриманням вимог закону, не суперечать доводам позивача та ніким не оскаржуються.

Згідно ч.1,2 ст.3 СК України сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.

Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно вимог ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

У відповідності до положень ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.

Відповідно до статей 12,13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Спору про майно між сторонами за змістом заявлених позовних вимог не заявлено, кожним із сторін вказано про відутність у них спільних дітей.

Викладені позивачем обставини щодо тривалого припинення сторонами подружніх стосунків та неможливості їх відновлення, що суперечить інтересам позивача, відповідачем наразі визнані безумовно.

Обставин, які з визначених законом підстав унеможливлюють звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу, ніким не повідомлено.

Як встановлено судом, сторони тривалий час не підтримують шлюбних стосунків, у їхній сім`ї втрачена взаємоповага та розуміння між подружжям, шлюб існує лише формально й зберегти сім`ю неможливо. Позивач має стале бажання щодо розірвання оспорюваного шлюбу. Зважаючи на зазначені позивачем, а також підтверджені відповідачем дійсні причини розірвання шлюбу, подальше життя подружжя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін.

Таким чином, в судовому засіданні встановлені визначені законом підстави розірвання зареєстрованого між сторонами шлюбу, оскільки він може ґрунтуватись лише на засадах добровільності, тобто вільної згоди чоловіка та жінки, чого позивач наразі не виявляє. Визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує прав та інтересів інших осіб; передбачених законом обставин, за яких неможливе пред`явлення позову про розірвання шлюбу, не встановлено, тому позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Питання про судові витрати суд вважає за необхідне вирішити в порядку передбаченому ч.1 ст.142 ЦПК України щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору сплаченого ним при поданні позову, що становить 605,60 грн. Решта 50 відсотків судового збору, що становить 605,60 грн, згідно ч.1 ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.4, 5, 10, 13, 19, 23, 27, 76, 82, 89, 141, 223, 259, 263, 264, 274, 275, 279 ЦПК України, ст.3, 24, 56, 105, 110, 112 СК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , зареєстрований 14.02.2021 року Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), за актовим записом №270.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , мешканця АДРЕСА_2 ) 605 гривень 60 копійок судового збору.

Повернути ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , мешканцю АДРЕСА_2 ) з державного бюджету 605 гривень 60 копійок судового збору.

Рішення суду набуває законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подано апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Вінницького апеляційного суду через Жмеринський міськрайонний суд.

Суддя Вернік В.М.