Справа № 545/3100/23
Провадження № 2/545/286/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.01.2024 року Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Потетія А.Г.,

секретаря судового засідання Мамишевої А.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНС-СТО», третя особа ОСОБА_2 , про відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди завданою ДТП та страховим відшкодуванням, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до ТОВ «ТРАНС-СТО» про відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди завданою ДТП та страховим відшкодуванням.

Позовна заява обґрунтована тим, що 27 грудня 2022 року водієм ТОВ «ТРАНС-СТО» ОСОБА_2 вчинено ДТП, чим завдано потерпілій стороні матеріальної та моральної шкоди.

17 січня 2023 року рішенням Київського районного суду м. Полтави в справі №552/77/23 винуватця ДТП ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Цивільно-правова відповідальність автомобіля «DAF» Відповідачем по справі застрахована в СК «САЛАМАНДРА», поліс № 211665386, де страхувальник ТОВ «ТРАНС-СТО» ТЗ DAF 95 XF 380 д.н.з. НОМЕР_1 .

СК «САЛАМАНДРА» виконала своє зобов`язання, щодо страхового відшкодування, а саме здійснено страхове відшкодування в сумі 84 142, 6 грн. потерпілій ОСОБА_1 .

Під час ремонту автомобіля встановлено, що страхового відшкодування не достатньо для покриття всіх витрат, тим більше не всі витрати покриває страхова компанія, тому потерпіла змушена звертатися до фахівців для встановлення завданих збитків для відновлення автомобіля.

Згідно звіту № 56 оцінки майна вартість відновлювального ремонту автомобіля «LADA LARGUS» д.н.з. НОМЕР_2 становить 113 785, 16 грн., втрата товарної вартості 15 936, 01 грн.

14 липня 2023 року потерпіла, через свого представника, звернулася до Відповідача, власника авто та водія про добровільне відшкодування завданих збитків через ДТП, різниці завданих збитків, що не відшкодовано страховою компанією.

Станом на день звернення з позовом до суду, досудова вимога проігнорована повністю.

Стала позиція, яка не змінюється та випливає з прямих положень закону. Якщо водій, який завдав автомобілем шкоди під час ДТП перебував у трудових відносинах з іншою особою (юридичною особою) та у момент ДТП виконував роботу передбачену його посадовими обов`язками, то вимагати відшкодування потрібно з роботодавця.

До такого правового висновку прийшов Верховний Суд у постановах: № 479/392/20 від 24.11.2021 року; № 131/709/18 від 11.11.2021 року; № 920/343/20 від 01.11.2021 року; № 177/472/16 від 27.10.2021 року; № 641/7683/19 від 08.10.2021 року; № 127/27732/19 від 14.07.2021 року; № 646/989/18 від 07.07.2021 року; № 229/4838/17 від 09.06.2021 року; № 303/5874/18 від 09.06.2021 року; № 640/14435/17 від 14.04.2021 року.

Відповідно до протоколу та пояснень винуватця ДТП ОСОБА_2 , то останній зазначив, що працює водієм на ТОВ «ТРАНС-СТО» та в момент ДТП виконував трудові обов`язки.

Автомобіль потерпілої придбаний із салону 25.11.2022 року, а ДТП відбулося 27.12.2022 року, показники спідометра в момент огляду становлять 963 м., що свідчить про його фактичний перший виїзд в місто. Звісно автомобіль раніше в ДТП не потрапляв, інших пошкоджень не мав, а тому крім пошкоджень, ще й було втрачено його товарну вартість (ВТВ) автомобіля. Вартість матеріального збитку ВТВ, встановлено згідно звіту № 56 та становить 15 936, 01 грн.

Згідно до п. 32.7 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів», страховик не відшкодовує шкоду, пов`язану із втратою товарної вартості (ВТВ) транспортного засобу.

Вважає, що матеріальна шкода, яка підлягає відшкодуванню складає різницю вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 113 785, 16 грн. 84 142, 6 грн. = 29 642,56 грн. + втрата товарної вартості 15 936, 01 грн. + витрати на оцінку 5 000 грн., що = 29642,56 + 15 936,01 + 5000 = 50 578,57 грн.

Відповідач за більше чим півроку не вибачився за скоєне, не надали матеріальної допомоги, а навпаки ігнорують звернення та змусили позивача витрачати в першу чергу час та нерви, а також кошти на відвідування страхової компанії, оцінювача та звертатися до адвоката.

Звичайно сам факт перебування нового автомобіля, який після ДТП значно втратив в ціні, тривалий час оформлення та отримання страхового відшкодування, а потім сам ремонт, призвів до моральних страждань, що виразилися у хвилюванні, емоційних та душевних стражданнях, дискомфорту залишення тривалого часу без можливості належно використовувати автомобіль.

В зв`язку з тим, що зазначені події призвели до стресів, страждань та дискомфорту, а також втрату часу на нормальну життєдіяльність, тому розмір моральної шкоди, внаслідок джерела підвищеної небезпеки, Позивачем оцінено в розмірі 10 000 грн.

В поданій до суду позовній заяві ОСОБА_1 просила стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНС-СТО» на її користь заподіяну шкоду: матеріальну шкоду 50 578, 57 грн. моральну шкоду в розмірі 10 000 грн. Стягнути з відповідача на користь позивача витрати на судовий збір 1073,60 грн. та на професійну правничу допомогу 15000,00 грн.

Представник позивача адвокат Буряк Д.М. позовні вимоги підтримав та прохав суд їх задовольнити.

Представник відповідача ТОВ «ТРАНС-СТО» до суду не з`явився з невідомих причин, хоча вчасно був повідомлений належним чином про день та час розгляду справи.

Представник третьої особи ОСОБА_2 адвокат Чапленко А.І. надала до суду письмові пояснення в яких заперечувала проти позовних вимог та прохала відмовити в їх задоволенні.

За вказаних обставин, суд розглядає справу відповідно до ст.280 ЦПК України в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи.

Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до таких висновків.

Встановлено, що 27 грудня 2022 року водієм ТОВ «ТРАНС-СТО» ОСОБА_2 вчинено ДТП, чим завдано потерпілій стороні матеріальної та моральної шкоди.

17 січня 2023 року рішенням Київського районного суду м. Полтави в справі №552/77/23 винуватця ДТП ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Цивільно-правова відповідальність автомобіля «DAF» Відповідачем по справі застрахована в СК «САЛАМАНДРА», поліс № 211665386, де страхувальник ТОВ «ТРАНС-СТО» ТЗ DAF 95 XF 380 д.н.з. НОМЕР_1 .

СК «САЛАМАНДРА» виконала своє зобов`язання, щодо страхового відшкодування, а саме здійснено страхове відшкодування в сумі 84 142, 6 грн. потерпілій ОСОБА_1 .

Під час ремонту автомобіля встановлено, що страхового відшкодування не достатньо для покриття всіх витрат, тим більше не всі витрати покриває страхова компанія, тому потерпіла змушена звертатися до фахівців для встановлення завданих збитків для відновлення автомобіля.

Згідно звіту № 56 оцінки майна вартість відновлювального ремонту автомобіля «LADA LARGUS» д.н.з. НОМЕР_2 становить 113 785, 16 грн., втрата товарної вартості 15 936, 01 грн.

14 липня 2023 року потерпіла, через свого представника, звернулася до Відповідача, власника авто та водія про добровільне відшкодування завданих збитків через ДТП, різниці завданих збитків, що не відшкодовано страховою компанією.

Станом на день звернення з позовом до суду, досудова вимога проігнорована повністю.

Стала позиція, яка не змінюється та випливає з прямих положень закону. Якщо водій, який завдав автомобілем шкоди під час ДТП перебував у трудових відносинах з іншою особою (юридичною особою) та у момент ДТП виконував роботу передбачену його посадовими обов`язками, то вимагати відшкодування потрібно з роботодавця.

До такого правового висновку прийшов Верховний Суд у постановах: № 479/392/20 від 24.11.2021 року; № 131/709/18 від 11.11.2021 року; № 920/343/20 від 01.11.2021 року; № 177/472/16 від 27.10.2021 року; № 641/7683/19 від 08.10.2021 року; № 127/27732/19 від 14.07.2021 року; № 646/989/18 від 07.07.2021 року; № 229/4838/17 від 09.06.2021 року; № 303/5874/18 від 09.06.2021 року; № 640/14435/17 від 14.04.2021 року.

Відповідно до протоколу та пояснень винуватця ДТП ОСОБА_2 , то останній зазначив, що працює водієм на ТОВ «ТРАНС-СТО» та в момент ДТП виконував трудові обов`язки.

Автомобіль потерпілої придбаний із салону 25.11.2022 року, а ДТП відбулося 27.12.2022 року, показники спідометра в момент огляду становлять 963 м., що свідчить про його фактичний перший виїзд в місто. Звісно автомобіль раніше в ДТП не потрапляв, інших пошкоджень не мав, а тому крім пошкоджень, ще й було втрачено його товарну вартість (ВТВ) автомобіля. Вартість матеріального збитку ВТВ, встановлено згідно звіту № 56 та становить 15 936, 01 грн.

Згідно до п. 32.7 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів», страховик не відшкодовує шкоду, пов`язану із втратою товарної вартості (ВТВ) транспортного засобу.

Вважає, що матеріальна шкода, яка підлягає відшкодуванню складає різницю вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 113 785, 16 грн. 84 142, 6 грн. = 29 642,56 грн. + втрата товарної вартості 15 936, 01 грн. + витрати на оцінку 5 000 грн., що = 29642,56 + 15 936,01 + 5000 = 50 578,57 грн.

Відповідач за більше чим півроку не вибачився за скоєне, не надала матеріальної допомоги, а навпаки ігнорують звернення та змусили позивача витрачати в першу чергу час та нерви, а також кошти на відвідування страхової компанії, оцінювача та звертатися до адвоката.

Звичайно сам факт перебування нового автомобіля, який після ДТП значно втратив в ціні, тривалий час оформлення та отримання страхового відшкодування, а потім сам ремонт, призвів до моральних страждань, що виразилися у хвилюванні, емоційних та душевних стражданнях, дискомфорту залишення тривалого часу без можливості належно використовувати автомобіль.

В зв`язку з тим, що зазначені події призвели до стресів, страждань та дискомфорту, а також втрату часу на нормальну життєдіяльність, тому розмір моральної шкоди, внаслідок джерела підвищеної небезпеки, Позивачем оцінено в розмірі 10 000 грн.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відшкодування шкоди, заподіяної власником (володільцем) транспортного засобу, цивільно-правова відповідальність якого застрахована, урегульовано Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Статтею 22 зазначеного закону передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) зробила висновок про те, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17 (провадження № 14-95цс20) підвередила зазначений висновок, вказавши, що внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди (настання страхового випадку) винуватець ДТП не звільняється від обов`язку відшкодувати завдану шкоду, але цей обов`язок розподіляється між ним і страховиком (МТСБУ). Принцип повного відшкодування шкоди, закріплений у статті 1166 ЦК України, реалізується у відносинах страхування через застосування положень статті 1194 цього Кодексу. Вказана норма передбачає, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди за загальним правилом зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно, якщо такої різниці немає та шкода покрита в повному обсязі страховою виплатою, в такому випадку в цій справі відсутні підстави для покладення відповідальності на страхувальника. Іншої норми, яка визначала б особливості відповідальності осіб, що застрахували свою цивільну відповідальність, у главі 82 ЦК України немає. Тому частка відповідальності особи, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, становить різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Встановивши дані обставини, суд приходить до висновку, що завдана в результаті ДТП шкода підлягає відшкодуванню в межах суми страхового відшкодування саме страховою компанією.

Стаття 23 ЦК України передбачає право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. За нормами ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала.

На підставі викладено позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНС-СТО», третя особа ОСОБА_2 , про відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди завданою ДТП та страховим відшкодуванням підлягають до задоволення.

А тому підлягає до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНС-СТО» на користь позивача- ОСОБА_1 заподіяна матеріальна шкода 50 578, 57 грн. (різниця між фактично завданою шкодою та страховим відшкодуванням 29 642,56 грн. + втрата товарної вартості 15 936, 01 грн. + витрати на оцінку 5 000 грн.).

Підлягають стягненню з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНС-СТО» на користь позивача- ОСОБА_1 заподіяна моральна шкода в розмірі 10 000 грн.

Відповідно до ст..141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору підлягають стягненню з відповідача на суму 1073,60 грн.

Витрати позивача на правову допомогу в сумі 15000 грн. підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст. ст. 264, 265 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНС-СТО», третя особа ОСОБА_2 , про відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди завданою ДТП та страховим відшкодуванням - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНС-СТО» на користь позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_3 заподіяну матеріальну шкоду 50 578, 57 грн. (п`ятдесят тисяч п`ятсот сімдесят вісім гривень 57 коп.).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНС-СТО» на користь позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_3 заподіяну моральна шкода в розмірі 10 000 грн. (десять тисяч гривень).

Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНС-СТО» на користь позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_3 понесенні витрати зі сплати судового збору в розмірі 1073,60 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 15000 грн., всього 16073 грн. 60 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Полтавського апеляційного суд протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: А. Г. Потетій