РІШЕННЯ

Іменем України

23.09.2024 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді - Мартьянової С.М.

при секретарі - Сеньків А.Т.

розглянувши у закритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Львові цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» про розкриття банком інформації, що містить банківську таємницю,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області звернулось до Франківського районного суду м. Львова із заявою про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, яка перебуває у володінні АТ Комерційний банк "Приватбанк", а саме інформації щодо особи, яка неправомірно одержала неналежні йому кошти після смерті ОСОБА_1 , а саме: прізвище, ім`я, по батькові, серія та номер паспорта, адреса місця проживання/реєстрації одержувача коштів.

В обґрунтування заяви заявник зазначає, що Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області 29.05.2024 звернулось до ПАТ КБ "Приватбанк" із запитом про надання інформації щодо особи, яка неправомірно одержала неналежні їй кошти після смерті пенсіонера, чим заподіяла майнову шкоду державі в особі Пенсійного фонду України.

26.06.2024 за вх. № 24491/8 на адресу Головного управління надійшла відповідь від 20.06.2024 № 20.1.0.0.0/7-240618/81342 на скерований запит, у якій зазначено, що ПАТ КБ "ПриватБанк" не може надати інформацію органам Пенсійного фонду України, оскільки така становить банківську таємницю та що така інформація може бути розкрита банком в порядку ст.ст. 61, 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність».

Так, на обліку в Головному управлінні перебувала ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 .

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV смерть пенсіонера с безумовною підставою для припинення виплати пенсії.

15.09.2016 гр. ОСОБА_1 померла, про що в книзі державної реєстрації смертей зроблено актовий запис та внесено його до Державного реєстру актів цивільного стану громадян.

Як вбачається із виплатних відомостей з жовтня 2016 по серпень 2018 ПАТ КБ "Приватбанк" невстановленій особі було виплачено розмір пенсії померлої гр. ОСОБА_1 , внаслідок чого державі в особі Пенсійного фонду України було заподіяно майнову шкоду на суму 34 583, 27 грн.

У зв`язку з вищевикладеним заявник і був вимушений звернутися до суду з даною заявою.

Ухвалою суду від 14.08.2024 року відкрито провадження у цивільній справі. Розгляд справи проводити за правилами окремого провадження у закритому судовому засіданні. Призначити по справі судове засідання.

Заявник та заінтересовані особи в судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Від представника заявника надійшла заява про проведення судового засідання без її участі. Заяву підтримала у повному обсязі та просила її задовольнити.

Відповідно до ч. 2 ст. 349 ЦПК України, неявка в судове засідання без поважних причин заявника та (або) особи, щодо якої вимагається розкриття банківської таємниці, чи їх представників або представника банку не перешкоджає розгляду справи, якщо суд не визнав їхню участь обов`язковою.

У зв`язку з неявкою у судове засідання осіб, що беруть участь у справі, фіксування судового процесу не здійснювалось відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України.

За наведених обставин, суд, приходить до висновку про розгляд справи у відсутність учасників справи на підставі наявних в ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що На обліку в Головному управлінні перебувала ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 .

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV смерть пенсіонера с безумовною підставою для припинення виплати пенсії.

15.09.2016 гр. ОСОБА_1 померла, про що в книзі державної реєстрації смертей зроблено актовий запис та внесено його до Державного реєстру актів цивільного стану громадян.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЗУ «Про банки і банківську діяльність» інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним або стала відомою третім особам при наданні послуг банку або виконанні функцій, визначених законом, а також визначена у цій статті інформація про банк є банківською таємницею.

Згідно п. 2 ч.1 ст. 62 ЗУ «Про банки і банківську таємницю» інформація щодо юридичних та фізичних осіб, що становить банківську таємницю, розкривається банками: за рішенням суду.

Так, порядок виплати пенсії та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їх поточні рахунки у банках затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 №1596 «Про заходи щодо виконання статті 3 Указу Президента України від 04.07.1998 № 734.

Відповідно до п. 13 Порядку № 1596 у разі надходження до уповноваженого банку відомостей про смерть одержувача пенсії уповноважений банк зобов`язаний припинити зарахування коштів на поточний рахунок з місяця, наступного за місяцем смерті одержувача і зробити відповідну помітку у примірнику списку на зарахування пенсії, що підлягає поверненню органу Пенсійного фонду.

Однак, як вбачається із виплатних відомостей з жовтня 2016 по серпень 2018 ПАТ КБ "Приватбанк" невстановленій особі було виплачено розмір пенсії померлої гр. ОСОБА_1 , внаслідок чого державі в особі Пенсійного фонду України було заподіяно майнову шкоду на суму 34 583, 27 грн.

Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області 29.05.2024 звернулось до ПАТ КБ "Приватбанк" із запитом про надання інформації щодо особи, яка неправомірно одержала неналежні їй кошти після смерті пенсіонера, чим заподіяла майнову шкоду державі в особі Пенсійного фонду України.

26.06.2024 за вх. № 24491/8 на адресу Головного управління надійшла відповідь від 20.06.2024 № 20.1.0.0.0/7-240618/81342 на скерований запит, у якій зазначено, що ПАТ КБ "ПриватБанк" не може надати інформацію органам Пенсійного фонду України, оскільки така становить банківську таємницю та що така інформація може бути розкрита банком в порядку ст.ст. 61, 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність».

Станом на день звернення з заявою до суду Управлінню не відомо хто отримував пенсію ОСОБА_1 після її смерті. Зазначена інформація щодо особи, яка безпідставно отримувала пенсію померлого необхідна Управлінню для стягнення з цієї особи безпідставно одержаних державних коштів у судовому порядку.

Так, відповідно до ст.1076 ЦК України банк гарантує таємницю банківського рахунку, операцій за рахунком і відомостей про клієнта.

Справи про розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб, розглядаються у порядку окремого провадження, що передбачено ст. 293 ЦПК України.

Згідно п. 4 Постанови Пленуму ВССУ від 30 вересня 2011 року № 10 надано роз`яснення, що заяви про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичної або фізичної особи подаються до суду у випадках, встановлених законом. У зв`язку із цим провадження у такій справі може бути відкрито лише за заявою суб`єктів, перелічених у Законі «Про банки і банківську діяльність», та інших фізичних, юридичних осіб, а також державних органів, їх посадових і службових осіб, якщо вони мають право на отримання такої інформації згідно зі спеціальними законами, що визначають статус та регламентують діяльність відповідних суб`єктів.

При цьому письмова вимога суду щодо надання інформації, яка містить банківську таємницю, має відповідати нормам ч. 2 ст. 62 Закону ст. 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність», а саме: бути викладена на бланку державного органу встановленої форми; бути надана за підписом керівника державного органу (чи його заступника), скріпленого гербовою печаткою; містити передбачені цим Законом підстави для отримання цієї інформації; містити посилання на норми закону, відповідно до яких державний орган має право на отримання такої інформації.

Керуючись наведеними вище нормами та Правилами зберігання, захисту, використання та розкриття банківської таємниці, затвердженими постановою правління Національного банку України від 14 липня 2006 року №267, обслуговуючий банк зобов`язаний виконати письмові вимоги суду загальної юрисдикції, а також ухвалені ними рішення (постанови) про розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, у порядку, установленому законодавством України. (Постанова Правління Національного банку України від 14 липня 2006 року №267 «Про затвердження Правил зберігання, захисту, використання та розкриття банківської таємниці» зареєстрована в Міністерстві юстиції України 03 серпня 2006 року за №935/12809 і набрала чинності з 14 серпня 2006 року).

Частиною 1 ст. 60 Закону «Про банки і банківську діяльність» визначено, що інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним або стала відомою третім особам при наданні послуг банку або виконанні функцій, визначених законом, а також визначена у цій статті інформація про банк є банківською таємницею.

Порядок розкриття банківської таємниці визначено ст. 62 Закону «Про банки і банківську діяльність». Цією нормою визначено коло осіб, на вимогу яких розкривається банківська таємниця, підстави її розкриття та обсяг інформації, яка надається.

Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 62 Закону, підставами для розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю, є: по-перше, письмовий запит або дозвіл власника інформації; по - друге, письмова вимога або рішення суду; по-третє, письмова вимога уповноважених державних органів, перелік яких визначено законом і є вичерпним.

З аналізу зазначеної правових норм вбачається, що на вимогу відповідних уповноважених державних органів банк вправі надати інформацію, яка містить банківську інформацію, у межах і обсягах, визначених цим та іншими законами, тобто банки надають обмежену законом інформацію.

Частиною 3 ст. 350 ЦПК України передбачено, що рішення суду щодо розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, підлягає негайному виконанню. Оскарження такого рішення не зупиняє його виконання.

Таким чином, заявник просить суд зобов`язати ПАТ Комерційний банк «Приватбанк» розкрити банківську таємницю, у зв`язку з тим, що інформація щодо особи, яка неправомірно одержала кошти після смерті ОСОБА_1 , а саме: прізвище, ім`я, по батькові, серія та номер паспорта, адреса місця проживання/реєстрації одержувача коштів.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про задоволення заяви Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю.

На підставі викладеного, керуючись ст. 62 Закону України "Про банки та банківську таємницю", ст. 1076 Цивільного кодексу України, ст. 247, 347-350 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

заяву Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» про розкриття банком інформації, що містить банківську таємницю - задовольнити.

Зобов`язати ПАТ Комерційний банк "Приватбанк" надати Головному управлінню Пенсійного фонду України у Львівській області інформації щодо особи, яка неправомірно одержала неналежні кошти після смерті ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , а саме: прізвище, ім`я, по батькові, серія та номер паспорта, адреса місця проживання/реєстрації одержувача коштів.

Рішення підлягає негайному виконанню, його оскарження не зупиняє виконання.

Заявник: Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, код ЄДРПОУ - 13814885, місцезнаходження: м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10.

Заінтересована особа: ПАТ КБ «ПриватБанк», що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Липинського, 13а.

Заінтересована особа: АТ Комерційний банк «Приватбанк», , юридична адреса: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 30.

Особа, щодо якої банк розкриває банківську таємницю, або заявник мають право у п`ятиденний строк оскаржити ухвалене судом рішення до апеляційного суду в установленому порядку. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Мартьянова С.М.