Номер провадження: 22-ц/813/5535/24
Головуючий у першій інстанції Михайлюк О.А.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого судді Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Комлевої О.С.,

за участю секретаря Малюти Ю.С.,

учасники справи:

позивач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна»,

відповідачі: ОСОБА_1 , Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПРЕМ`ЄР АЛЬЯНС»,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПРЕМ`ЄР АЛЬЯНС» на додаткове рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 30 квітня 2024 року у складі судді Михайлюка О.А.,

встановив:

У червні 2023 року ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , ПАТ «Страхова компанія «ПРЕМ`ЄР АЛЬЯНС» (правонаступник ПрАТ «СК «ВАН КЛІК») про відшкодування шкоди.

Рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 29 березня 2024 року позов ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 , ПАТ «Страхова компанія «ПРЕМ`ЄР АЛЬЯНС» (правонаступник ПрАТ «СК «ВАН КЛІК») про відшкодування шкоди задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» завдані збитки в порядку регресу у розмірі 7791 (сім тисяч сімсот дев`яносто одна) гривня 73 (сімдесят три) копійки. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні в рахунок сплаченого судового збору. В задоволенні решти вимог відмовлено.

Додатковим рішенням цього ж суду від 30 квітня 2024 року, доповнено резолютивну частину рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 29 березня 2024 року наступним текстом: «В задоволенні вимог ПрАТ «Страхова компанія «ПРЕМ`ЄР АЛЬЯНС» про стягнення з ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 грн відмовлено».

Не погодившись з вищезазначеним додатковим рішенням суду, ПрАТ «Страхова компанія «ПРЕМ`ЄР АЛЬЯНС» подало апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, просить суд скасувати додаткове рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 30 квітня 2024 року та ухвалити нове, яким стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на користь ПрАТ «Страхова компанія «ПРЕМ`ЄР АЛЬЯНС» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 грн.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що відповідно до п.1 ч.2 ст. 137 ЦПК України витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вже сплачено стороною чи тільки має бути сплачено. Посилаючись на правові позиції Верховного суду у справах №922/445/19 від 03 жовтня 2019 року, №925/1137/19 від 22 січня 2021 року, №317/1209/19 від 02 грудня 2020 року, вважає, що оскільки витрати на професійну правничу допомогу належним чином погоджені та відображені в наданих до суду доказах, тому ПрАТ «Страхова компанія «ПРЕМ`ЄР АЛЬЯНС», незалежно від того, чи їх вже сплачено стороною чи тільки має бути сплачено, має право на стягнення заявлених витрат на професійну правничу допомогу.

На адресу апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу від сторін не надходив, однак відповідно до положень ч.3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В судове засідання, призначене на 19.09.2024 сторони не з`явилися, хоча були повідомлені належним чином, у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується письмовими матеріалами справи, заяв про відкладення розгляду справи не надали.

Від ПрАТ «Страхова компанія «ПРЕМ`ЄР АЛЬЯНС» надійшла заява, у якій скаржник просить суд здійснити розгляд справи без участі ПрАТ «Страхова компанія «ПРЕМ`ЄР АЛЬЯНС».

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване додаткове рішення суду зазначеним вимогам не відповідає, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що позов ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 , ПрАТ «Страхова компанія «ПРЕМ`ЄР АЛЬЯНС» (правонаступник ПрАТ «СК «ВАН КЛІК») про відшкодування шкоди задоволено частково, однак питання щодо стягнення з позивача на користь відповідача ПрАТ «Страхова компанія «ПРЕМ`ЄР АЛЬЯНС» витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 гривень судом вирішено не було.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу представником відповідача ПрАТ «Страхова компанія «ПРЕМ`ЄР АЛЬЯНС» - Терзі О.С. було надано суду договір про надання професійної правничої допомоги №04/2022-АБ від 14 лютого 2022 року, додаткові угоди №1, №2 до вказаного договору, акт виконаних робіт (наданих послуг) від 20 липня 2023 року.

Ухвалюючи додаткове рішення у справі про відмову в задоволення вимог ПрАТ «Страхова компанія «ПРЕМ`ЄР АЛЬЯНС» про стягнення з ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» витрат на професійну правничу допомогу, районний суд виходив з того, що у справі відсутні достатні, в розумінні ст. ст.77, 78 ЦПК України, докази на підтвердження факту оплати наданої правової допомоги в пред`явленому до стягненні розмірі, в зв`язку з чим в її задоволенні слід відмовити.

Проте апеляційний суд не може погодитися із таким висновком районного суду, оскільки він не відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи, виходячи з наступного.

Так, статтею 133 ЦПК встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місце знаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За приписами ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч. 1).

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4).

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6).

Згідно ст. 141 ЦПК України, що закріплює вимоги щодо розподілу судових витрат між сторонами, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1, 2).

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися (ч. 3).

Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку (ч. 4).

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8).

У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору (ч. 9).

Апеляційним розглядом справи встановлено, що керуючись нормою ч.1 ст. 134 ЦПК України, ПрАТ «Страхова компанія «ПРЕМ`ЄР АЛЬЯНС» разом із відзивом на позовну від 20.07.2023 подало до суду заяву про розподіл судових витрат, у якій просило суд стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на його користь витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 грн., в додатках до якої надано до суду:

1.Договір про надання професійної правничої допомоги №04/2022-АБ від 14.02.2022 (а.с. 82-84);

2.Додаткову угоду №1 від 14.02.2022 про надання професійної правничої допомоги №04/2022-АБ від 14.02.2022 (а.с. 85);

3.Додаткову угоду №2 від 26.09.2022 про надання професійної правничої допомоги №04/2022-АБ від 14.02.2022 (а.с. 86-87);

4.Акт виконаних робіт (наданих послуг) від 20.07.2023 (а.с. 89);

5.Ордер про надання правничої (правової) допомоги №1086286 (а.с. 71).

Разом з тим, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що витрати на надану професійну правничу допомогу, у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою або тільки має бути сплачено (п.1 ч.2 ст. 137та ч.8 ст. 141 ЦПК України).

Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах: від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19, провадження № 61-21442св19, від 12 лютого 2020 року в справі № 648/1102/19, провадження N 61-22131св19, від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц, провадження № 61-21197св19, від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18, провадження № 61-44217св18.

Тобто вказана судова практика є незмінною.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції помилково послався на відсутність доказів на підтвердження факту оплати наданої правової допомоги, оскільки така обставина не може бути підставою для відмови в задоволенні вимог про їх розподіл за наявності доказів на підтвердження надання відповідних витрат, що узгоджується із практикою Верховного Суду щодо вирішення питання розподілу витрат на правничу допомогу.

Отже, суд першої інстанції помилково не здійснив розподіл витрат відповідача на правничу допомогу, поданими суду в строк, визначений процесуальним законом.

Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, понесених відповідачем на професійну правничу допомогу, колегія суддів приходить до висновку про те, що в даному випадку наявні правові підстави для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, оскільки наявні в матеріалах справи докази є підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу з іншої сторони.

Однак, колегія суддів вважає, що розмір витрат відповідача на професійну правничу допомогу є значно завищеним.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року в справі № 922/1964/21, провадження № 12-14гс22, зроблено висновок, про те, що суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами».

Наведене вище повністю узгоджується з твердженням скаржника про те, що суд не може на власний розсуд зменшити судові витрати без клопотання іншої сторони.

Разом з тим, у постановах Верховного Суду від 07 листопада 2019 року у справі №905/1795/18 та від 08 квітня 2020 року у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, відповідно до якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Верховний Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04).

З огляду на зазначене положеннями ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи і наданих послуг та фінансового стану учасників справи.

Подібні правові висновки викладені у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19.

Для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату певного гонорару, в контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи це питання, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (пункт 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19)).

Колегія суддів, з урахуванням наведеного вище та з урахуванням конкретних обставин справи, обґрунтованості та реальності понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, розумності їхнього розміру, принципу співмірності судових витрат, розміру наданої правничої допомоги, складністю справи та виконаними адвокатським бюро послугами, часом, витраченим на виконання робіт з надання правової допомоги, обсягом наданих послуг, ціною позову, результатами розгляду справи, приходить до висновку, що розмір витрат на оплату послуг адвоката в сумі 10000грн. є завищеним. При цьому колегія суддів вважає, що з позивача на користь відповідача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в розмірі 5000 грн., що буде відповідати критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, необхідних процесуальних дій сторони та часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги у суді.

Такий висновок колегії суддів повністю узгоджується із правовими висновками, викладеними в постановах Верховного Суду від 07 листопада 2019 року у справі № 905/1795/18, від 08 квітня 2020 року у справі № 922/2685/19 та від 11 січня 2023 року у справі № 479/475/21.

На підставі наведеного вище, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ПрАТ «Страхова компанія «ПРЕМ`ЄР АЛЬЯНС» підлягає задоволенню частково, а додаткове рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 30 квітня 2024 року - скасуванню з ухваленням нового рішення про стягнення з Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПРЕМ`ЄР АЛЬЯНС» витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн.

Відповідно до п. 2 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно до ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПРЕМ`ЄР АЛЬЯНС» задовольнити частково.

Додаткове рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 30 квітня 2024 року скасувати, ухвалити нове.

Заяву Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПРЕМ`ЄР АЛЬЯНС» про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (Код ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПРЕМ`ЄР АЛЬЯНС» (Код ) витрати на правничу допомогу в розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень.

В задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 27.09.2024

Головуючий Є.С. Сєвєрова

Судді: Л.М. Вадовська

О.С. Комлева