_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/3105/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2024 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Гниличенко М.В.

за участю секретаря судового засідання - Тіщенка О.І. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, суд -

ВСТАНОВИВ:

08.04.2024року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить зменшити розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 05.06.2015 року, справа №520/3459/15-ц, з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини для відповідного віку щомісячно до 1/8 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини для відповідного віку щомісячно, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи від дня набрання чинності рішенням суду і до досягнення ним повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.04.2024 року справу за вказаним позовом було розподілено судді Гниличенко М.В.

Відповідно до ч.2 ст.19 ЦПК України цивільне судочинство у порядку позовного провадження здійснюється за правилами загального та спрощеного провадження.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 25.04.2024 року справа була відкрита за правилами спрощеного позовного провадження, передбаченого ст.ст.274-279 ЦПК України, оскільки підпадає під ознаки малозначної справи, з повідомленням /викликом/ сторін за наявними у справі матеріалами.

Вищевказана ухвала була направлена сторонам по справі та відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства відповідачу був наданий строк для подання відзиву на позовну заяву, заперечень, подання зустрічного позову або клопотання про слухання справи у судовому засіданні з викликом сторін.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених Кодексом випадках.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся, через канцелярію суду надав заяву, якою просив провести судове засідання за його відсутності, задовольнити позов. Також, до заяви позивачем було надано довідку з місця роботи про отримані ним доходи у період з серпня 2023 року по серпень 2024 року.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, належним чином повідомлялась, в її інтересах з`явився адвокат Садаклієв І.І. В.М., який просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі з підстав, викладених у відзиву на позов.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши представника відповідача,приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 28.02.2009 року.

Від спільного шлюбу у сторін народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що вбачається із свідоцтва про народження, актовий запис № 1669 Київського відділу реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції від 10.09.2009 року, де батьками зазначено сторони по справі.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 22.04.2015 року по справі № 520/2332/15-ц шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , який зареєстрований у Київському відділі реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис за № 177, розірвано./а.с.13/

Відповідно до вимог ст.ст.150, 157 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той з батьків, хто проживає окремо від дитини зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні.

Позивач у позові зазначає, що відповідачка систематично перешкоджає йому в реалізації батьківських прав, внаслідок чого в липні 2015 року він звертався до Київського районного суду м.Одеси з позовом про усунення перешкод щодо участі у вихованні та спілкуванні з дитиною.

Рішенням Київського районного суду м.Одеси від 12.09.2016 року по справі № 520/10416/15-ц судом частково було задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 шляхом зобов`язання ОСОБА_3 не перешкоджати участі батька у вихованні малолітнього сина у спосіб визначений рішенням суду.

Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно ст.180, ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Рішенням Київського районного суду м.Одеси від 05.06.2015 року по справі № 520/3439/15-ц задоволено позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину.Стянуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13.03.2015 року до досягнення сином повноліття ІНФОРМАЦІЯ_6 ./а.с.18/

Судом встановлено, що в Київському відділі державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) відкрито виконавче провадження № 48195658, у рамках якого стягуються аліменти з ОСОБА_1 на користь неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 13.03.2015 року до досягнення сином повноліття ІНФОРМАЦІЯ_4 . Станом на 01.02.2024 року заборгованість зі сплати аліментів відсутня./а.с.6/

Відповідно довідки з місця роботи позивача - ОСОБА_1 працює консультантом з маркетингу АТ «Фармак» та його дохід у період з серпня 2023 року по серпень 2024 року складає 1060606,43 грн., зокрема сплачено на аліменти на протязі річного періоду грошову суму у розмірі 363203,74 грн., тобто у середньому щомісячний розмір аліментів на дитину склав 23292,37 грн./а.с.48/

В матеріалах справи відсутні документи, що підтверджують місце роботи та щомісячний дохід відповідача, але у судовому засіданні представником відповідача було надано пояснення, з яких вбачається, що відповідач працює директором підприємства та її щомісячний дохід складає приблизно 60000 грн., але довідку з місця роботи суду не було надано, з метою приховання інформації для позивача.

Тобто, фактично сторони є матеріально забезпеченими особами та мають можливість на обоюдне утримання дитини, протилежного суду не доказано.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років складає : з 1 січня - 3196 гривень, з 1 квітня - 3936 гривень, з 1 липня - 4759 гривень, з 1 жовтня - 6169 гривень. Тому розмір аліментів на дитину має узгоджуватись із вказаними сумами.

Однак, в даному випадку розмір аліментів, які стягнуто з позивача, складають частку від його доходів, оскільки позивач має регулярний дохід від його трудової діяльності, а не в твердій грошовій сумі, проте законом передбачено підстави зменшення або збільшення розміру аліментів.

Згідно з ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннямист.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст.191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Судом встановлено, що в провадженні Київського районного суду м.Одеси перебувала цивільна справа № 947/21583/20 за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_1 про встановлення порядку користування нерухомим майном, усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням шляхом вселення та відшкодування моральної шкоди.

На стадії виконання судового рішення між сторонами (братом та сестрою) було укладено мирову угоду, зокрема ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 23.11.2023 року по справі № 947/21583/20 затверджено мирову угоду, укладену 09.10.2023 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 , відповідно до умов якої ОСОБА_1 у день затвердження судом мирової угоди сплачує ОСОБА_6 грошову компенсацію в розмірі 181000 грн., як вартість належної їй 1/6 частини квартири АДРЕСА_1 . Факт розрахунку між сторонами підтверджується розпискою, власноруч написаною та підписаною ОСОБА_6 та за ОСОБА_1 визнано право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 ./а.с.14-15/.

Позивач у позовній заяві вказує, що за умовами мирової угоди він сплатив 181 000 грн., як вартість належної відповідачу 1/6 частини квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

Позивач зазначив, що оплата грошової компенсації за 1/6 частину квартири, оплата аліментів, а також нагальні кошти на прожиття та нагальні потреби, змусило його позичати грошові кошти у банківських установах з врахуванням відсотків, так і у знайомих осіб. Все це суттєво погіршило його матеріальний стан, оскільки у позивача накопичено борги.

Позивач просить врахувати погіршення його матеріального стану, рівні права та обов`язки батьків по утриманню та матеріальному забезпеченню дитини, розмір аліментів, які фактично стягуються з нього на виконання рішення суду, вважає, що є підстави для зменшення розміру аліментів з частки його заробітку до 1/8 частки, що приблизно буде складати - 11 646,18грн.

Відповідно до вимог ст.ст.150, 157 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той з батьків, хто проживає окремо від дитини зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні.

Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У відповідності до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення.

З урахуванням змін, які були внесені до ч.2ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При подачі позову позивач посилається на ту обставину, що з часу ухвалення судом рішення про стягнення аліментів його матеріальне становище суттєво погіршилось. Зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав неповнолітніх дітей, аналогічна позиція висвітлена у рішенні Європейського суду з прав людини "Хант проти України", в якому суд зазначив про те, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага. Однак при цьому особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати інтереси батьків.

З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, наявність підтверджених обставин погіршення матеріального становища батька, відсутність у позивача заборгованості по сплаті аліментів, не приховання доходів позивачем, наявність матеріального забезпечення відповідача, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, але часткове задоволення позову про зменшення розміру аліментів з 1/4 частини до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи від дня набрання чинності рішенням суду і до досягнення ним повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

За правилами ст.191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Керуючись ст.ст. 12, 81,89, 141, 259, 263-265, 274-279, 354 ЦПК України, ст.ст. 182, 184, 192 СК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, що стягуються на підставі рішення Київського районного суду м.Одеси від 05.06.2015 року по справі № 520/3439/15-ц, з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку - до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи від дня набрання чинності рішенням суду і до досягнення ним повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Судові витрати у справі віднести на рахунок держави.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено та підписано 30.09.2024 року.

Суддя М. В. Гниличенко