Справа № 569/2693/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2024 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі судді Ковальова І.М.

при секретарі Фурдись В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, часткове звільнення від сплати заборгованості по аліментах на утримання неповнолітньої дитини, -

в с т а н о в и в:

В Рівненський міський суд Рівненської області з позовом до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, часткове звільнення від сплати заборгованості по аліментах на утримання неповнолітньої дитини звернувся ОСОБА_1 .

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заявлені позовні вимоги повністю підтримав, просить суд їх задоволити з підстав, викладених у позовній заяві та припинити стягнення аліментів з нього на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які стягуються на підставі судового наказу, виданого 15 листопада 2021 року Рівненським міським судом Рівненської області у справі №569/22270/21; стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 на користь позивача аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення нею повноліття; частково звільнити його від сплати заборгованості по аліментах за період з 02.11.2021 по 01.01.2024 з 57620 грн. до 28810 грн. Проти заочного розгляду справи не заперечує.

В судове засідання відповідач повторно не з`явилася. Про день та час розгляду справи повідомлялася завчасно та належним чином. Причин своєї неявки суду не повідомила, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду, відзиву не подавала.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року № 63566/00 «Проніна проти України» § 23).

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. десятий п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

Судом встановлено, що судовим наказом Рівненського міського суду Рівненської області від 15 листопада 2021 року стягнуто ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована АДРЕСА_1 , фактично проживає АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , щомісячно, у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітків (доходів) боржника, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 02 листопада 2021 року та до досягнення дітьми повноліття (справа №569/22270/21).

Вказаний судовий наказ звернуто до примусового виконання та постановою про відкриття виконавчого провадження від 14 грудня 2021 року відкрито виконавче провадження з виконання судового наказу №569/22270/21, виданого 09 грудня 2021 року.

З дослідженого в судовому засіданні розрахунку по ВП №67876434 головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції К.Шупік заборгованість зі сплати аліментів за період з 02 листопада 2021 року по 01 січня 2024 року складає 57620,11 грн.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 13 квітня 2022 року, яке залишено без змін постановою Верховного Суду від 12 квітня 2023 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 18 червня 2010 року Рівненським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), актовий запис 623 - розірвано. Залишено ОСОБА_2 шлюбне прізвище « ОСОБА_6 ». Визначено місце проживання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 разом з матірю ОСОБА_2 . Визначено місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з батьком ОСОБА_1 . Вирішено питання судових витрат.

Обов?язок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька. Причому обовязком особистим, індивідуальним, а не солідарним.

Згідно з частинами першою та другою статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789- ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обовязку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обовязком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України.

Відповідно до частин першої та другої статті 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на імя якого виплачується аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням інтересах дитини.

Отже, статтею 179 СК України врегульовано питання права власності на аліменти, які отримуються на дитину одним із батьків та їх цільове призначення. Зокрема, передбачено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини і мають використовуватися за цільовим призначенням в інтересах дитини.

Під цільовим призначенням при цьому потрібно розуміти витрати спрямовані на забезпечення потреб та інтересів дитини, зокрема потреби у харчуванні, лікуванні, одязі, гігієні, забезпечення речами, необхідними для розвитку і виховання дитини, реалізації її здібностей.

Відповідно до роз`яснень п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Верховний Суд наголошує на тому, що відповідно до положень статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй «Про права дитини», яку ратифіковано Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

За своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні.

Згідно з частиною другою статті 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у звязку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом і лише тоді, коли заборгованість виникла у звязку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Дана норма не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами.

Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд.

Лише за наявності обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 13 квітня 2022 року, яке залишено в силі постановою Верховного Суду від 12 квітня 2023 року встановлено, що син ОСОБА_7 з 25 вересня 2021 року проживає з позивачем. Вказане підтверджено та не заперечується також відповідачкою.

Відтак, на момент винесення судового наказу Рівненським міським судом Рівненської області від 15 листопада 2023 у справі №569/22270/21 про стягнення аліментів син ОСОБА_7 проживав з позивачем ОСОБА_1 за однією адресою та знаходився на моєму утриманні, позаяк відповідачка ОСОБА_2 участі у вихованні та утриманні цієї дитини не брала та на даний час не бере.

Відповідно до ч.5 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Відповідно до ч.1ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно з ч.4 ст.273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Отже, та обставина, що на момент винесення судового наказу про стягнення аліментів одна дитина проживала та була на повному забезпеченні позивача має істотне значення для звільнення його від часткової сплати заборгованості та подальше їх припинення.

Враховуючи правову природу аліментів, їх цільовий характер, а також передбачені законом підстави їх стягнення на користь того з батьків, з ким проживає дитина, керуючись принципом найкращих інтересів дитини маю право на стягнення аліментів, оскільки ОСОБА_3 з 25 вересня 2021 року і по даний час проживає з позивачем.

Оскільки при подачі позову до суду позивач звільнений від сплати судового збору, рішення прийнято на користь позивача, тому судові витрати по справі слід стягнути з відповідачки в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 141, 263, 264, 265, 268, 273, 280, 282-289, 354 ЦПК України, ст.ст.181-184 СК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, часткове звільнення від сплати заборгованості по аліментах на утримання неповнолітньої дитини - задоволити.

Припинити стягнення аліментів з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які стягуються на підставі судового наказу, виданого 15 листопада 2021 року Рівненським міським судом Рівненської області у справі №569/22270/21.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення нею повноліття.

Частково звільнити ОСОБА_1 від сплати заборгованості по аліментах за період з 02.11.2021 по 01.01.2024 з 57620 грн. до 28810 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 судовий збір в розмірі 1211,20 грн. та зарахувати до спеціального фонду Державного бюджету України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1

Суддя Рівненського

міського суду І.М.Ковальов