Справа № 466/7373/24
Провадження № 2-о/466/259/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2024 року м Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді Невойта П.С.,

секретаря с/з Репети К.М.,

справа № 466/7373/24,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 заінтересовані особи: Третя Львівська державна нотаріальна контора Львівської області, Перша Львівська державна нотаріальна контора Львівської області, приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Нор Надія Миколаївна про встановлення факту припинення зобов`язання неможливістю його виконання та припинення застави, скасування запису про заборону відчуження нерухомого майна, -

в с т а н о в и в:

11.07.2024 адвокат Заставний Роман Андрійович в інтересах ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , заінтересовані особи: Третя Львівська державна нотаріальна контора, код ЄДРПУО 02899393, Перша Львівська державна нотаріальна контора Львівської області код ЄДРПУО 02899370, приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Нор Надія Миколаївна, код ЄДРПУО не відомий, звернувся до суду з заявою про встановлення факту припинення зобов`язання за кредитною угодою №10, укладеною 27.10.1999 між Кредитна спілка «Допомога» по Львівській області та ОСОБА_2 , неможливістю його виконання. Встановлення факту припинення застави (іпотеки) за договором про заставу, посвідченим 29.10.1999 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Нор Н.М., за реєстровим номером 2098. Скасування державної реєстрації обтяження заборони (архівний запис) реєстраційний номер 4252432, зареєстровано 20.12.2006 10:36:55 за №4252434 реєстратором: Перша Львівська державна нотаріальна контора.

В обґрунтування поданої заяви покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла матір заявника, ОСОБА_3 , внаслідок чого відкрилася спадщина. До складу спадкового майна входить 1/2 частина квартири АДРЕСА_1 . Інша 1/2 частина вказаної квартири належить заявнику.

На випадок своєї смерті ОСОБА_3 заповіту не склала, а тому спадкування після її смерті здійснювалось заявником як єдиним спадкоємцем за законом.

Заявник прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 шляхом подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини.

Однак, звернувшись до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, дізнався, що на квартиру АДРЕСА_1 зареєстроване обтяження у вигляді заборони на нерухоме майно. Підставою для обтяження стала укладена 27.10.1999 між Кредитною спілкою «Допомога» по Львівській області та ОСОБА_2 кредитна угода №10, згідно умов якої спілка надає позичальнику кредит в сумі 7490,00 гривень, терміном на 6 (шість) місяців.

Для забезпечення виконання зобов`язань за кредитною угодою №10 від 27.10.1999 між Громадська організація Кредитна спілка «Допомога» по Львівській області, ЗКПО: 23961989 (Заставодержатель) та ОСОБА_1 , ОСОБА_3 (Заставодавці) укладено договір застави, згідно умов якого заставодавці передають заставодержателю в заставу квартиру АДРЕСА_1 .

У заявника відсутні докази повернення позичальником кредитних коштів за кредитною угодою №10 від 27.10.1999, Кредитна спілка «Допомога» по Львівській області не пред`являла жодних вимог до заявника у Автоматизованій системі виконавчого провадження немає виконавчих проваджень, які б стосувалися вказаної кредитної угоди чи договору про заставу та Громадська організація Кредитна спілка «Допомога» по Львівській області, ЗКПО: 23961989, не є зареєстрована у встановленому законом порядку.

Наведені вище обставини позбавляють його права на реєстрацію майнових прав на спадкове майно, а тому змушений звернутися до суду за захистом свого права. Просить заяву задовольнити.

Ухвалою від 12.07.2024 суд прийняв заяву до розгляду та відкрив провадження у справі.

В судове засідання заявник не прибув, однак його представник подав письмову заяву у якій просить слухати справу у його відсутності, заяву підтримує, просять встановити факт припинення зобов`язання неможливістю його виконання та припинення застави, скасування запису про заборону відчуження нерухомого майна.

Заінтересована особа представник Третьої Львівської державної нотаріальної контори Львівської області в судове засідання не прибув, хоч про день та час місця розгляду справи повідомлявся належним чином.

Заінтересована особа представник Першої Львівської державної нотаріальної контори Львівської області в судове засідання не прибув, проте також подав письмову заяву у якій просить слухати справу у його відсутності.

Заінтересована особа приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Нор Надія Миколаївна в судове засідання не прибула, хоч про день та час місця розгляду справи повідомлялась належним чином.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані у справі докази, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла матір заявника, ОСОБА_3 , що стверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 (а.с.10).

Внаслідок смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина. До складу спадкового майна входить 1/2 частина квартири АДРЕСА_1 . Інша 1/2 частина вказаної квартири належить заявнику.

На випадок своєї смерті ОСОБА_3 заповіту не склала, а тому спадкування після її смерті здійснювалось за законом.

Заявник є сином ОСОБА_3 та єдиним спадкоємцем першої черги за законом на все майно після смерті матері. Заявник прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 шляхом подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини (а.с.11-14).

Заявник, з метою вступу у спадщину, звернувся до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину та дізнався, що на квартиру АДРЕСА_1 зареєстроване обтяження у вигляді заборони на нерухоме майно.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №373091602 від 05.04.2024, заборона (архівний запис) реєстраційний номер 4252432, зареєстровано 20.12.2006 10:36:55 за №4252434 реєстратором: Перша львівська державна нотаріальна контора. Підстава обтяження: повідомлення, Р.2098, 29.10.1999, ОСОБА_4 , вх.1822.

Звернувшись до приватного нотаріуса Нор Н.М. заявником отримано копії документів на підставі яких було зареєстровано обтяження на квартиру (а.с. 15-16).

Так, 27.10.1999 між Кредитна спілка «Допомога» по Львівській області та ОСОБА_2 було укладено кредитну угоду №10, згідно умов якої спілка надає позичальнику кредит в сумі 7490,00 гривень, терміном на 6 (шість) місяців (а.с. 17-18).

Для забезпечення виконання зобов`язань за кредитною угодою №10 від 27.10.1999 між Громадська організація Кредитна спілка «Допомога» по Львівській області, ЗКПО: 23961989 (Заставодержатель) та ОСОБА_1 , ОСОБА_3 (Заставодавці) укладено договір застави, посвідчений 29.10.1999 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Нор Н.М., за реєстровим номером 2098, згідно умов якого Заставодавці передають Заставодержателю в заставу квартиру АДРЕСА_1 (а.с.19).

У Заявника відсутні докази повернення позичальником кредитних коштів за кредитною угодою №10 від 27.10.1999, проте Кредитна спілка «Допомога» по Львівській області не пред`являла жодних вимог до Заявника, та у Автоматизованій системі виконавчого провадження немає виконавчих проваджень, які б стосувалися вказаної кредитної угоди чи договору про заставу (а.с. 22-24).

Згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань, станом на 16.04.2024 відповідно до критеріїв пошуку: код ЄДРПОУ юридичної особи 23961989, в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань записів не знайдено (а.с.20).

Отже судом встановлено, що Кредитна спілка «Допомога» по Львівській області не зареєстрована, на даний час юридичної особи (фінансової установи), яка б мала прав кредитора за кредитним договором на підставі якого було накладено заборону - немає.

Оскільки на даний час існування обтяжень речових прав щодо майна є безпідставним та таким, що порушує охоронювані законом майнові права заявника на розпорядження цим майна, а тому встановлене обтяження підлягає припиненню.

Враховуючи наведене, а також те, що обтяження у вигляді заборони формально залишає право власності за заявником, однак суттєво обмежує його право у розпорядженні таким, а відтак порушене право ОСОБА_1 на володіння та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч. 1 ст. 317 зазначеного вище Кодексу власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно п. п. 5.1. п. 5 глави 15 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення кредитора про погашення позики; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до положень ст.607 ЦК України, зобов`язання припиняється неможливістю його виконання у зв`язку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає.

Відповідно до положень статті 609 ЦК України зобов`язання припиняється ліквідацією юридичної особи, тому зобов`язання за договором застави є припиненими через ліквідацію Кредитної спілки «Допомога» по Львівській області.

За частиною 2 статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація обтяжень здійснюється на підставі: встановленої законом заборони користування та/або розпорядження нерухомим майном; рішень судів, що набрали законної сили.

Згідно ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Відповідно до п. 1 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року № 1127 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23.08.2016 року № 553) порядок визначає умови, підстави та процедуру проведення відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва, майбутні об`єкти нерухомості та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав), перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав, а також умови, підстави та процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії, зокрема, накладають та знімають заборону щодо відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно), об`єктів незавершеного будівництва та майбутніх об`єктів нерухомості, що підлягають державній реєстрації.

Відповідно до ст. 73 Закону України «Про нотаріат», нотаріус за місцем розташування жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна чи місцем розташування земельної ділянки, або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладають заборону їх відчуження: за повідомленням установи банку, підприємства або організації про видачу громадянину позик (кредиту) на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю жилого будинку (квартири); при посвідченні договору довічного утримання; при посвідченні договору про заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна; за повідомленням іпотеко держателя; в усіх інших випадках, передбачених законом.

Згідно зі ст. 74 Закону України «Про нотаріат», одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна.

Згідно із п.п. 5.1. п. 5 гл. 15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5, нотаріус, який накладав заборону, знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення: кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); про припинення договору іпотеки у зв`язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки з рахунок виконання основного зобов`язання, після припинення договору іпотеки у зв`язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки; про припинення, розірвання, визнання недійсним договору ренти, довічного утримання (догляду), спадкового договору; органів опіки та піклування про усунення обставин що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини; про скасування рішення суду про оголошення фізичної особи померлою або закінчення п`ятирічного строку з часу видачі свідоцтва про право на спадщину, на майно особи, оголошеної померлою; про смерть другого з подружжя, що склали спільний заповіт; в інших випадках, передбачених законом.

У даних правовідносинах посвідчено нотаріально Договір про заставу та накладено заборону відчуження майна приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Нор Н.М.

Відповідно до п. 1 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, від 25.12.2015 року № 1127 державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса.

Відповідно до п. 4.15. глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, «Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу 1 цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна».

При здійснені пошуків в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_5 , державним нотаріусом Третьої львівської державної нотаріальної контори Львівської області, отримано Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, встановлено, що на квартиру АДРЕСА_1 , накладено обтяження, а саме: заборона (архівний запис), стан: реєстрація обтяження, реєстраційний номер обтяження: 4252434, дата реєстрації обтяження 20 грудня 2006 р., обтяження зареєстровано: Першою львівською нотаріальною конторою, підстава внесення запису: повідомлення, Р.2098, 29.11.1999, ОСОБА_4 , вх. 1822 (а.с. 15-16).

У даному випадку без встановлення судом факту припинення застави у зв`язку з ліквідацією юридичної особи заставодержателя без правонаступництва є неможливим скасування відомостей про заставу та заборону його відчуження.

Ключовим елементом принципу правової визначеності є однозначність та передбачуваність правозастосування, а отже, системність та послідовність у діяльності відповідних органів, насамперед судів. Суб`єкти (учасники спору) завжди повинні мати можливість орієнтувати свою поведінку таким чином, щоб вона відповідала вимогам норми на момент вчинення дії.

У справі ЄСПЛ «Sunday Times v. United Kingdom» суд вказав, що прописаний у Конвенції термін «передбачено законом» передбачає дотримання такого принципу права як принцип визначеності. Суд стверджує, що термін «передбачено законом» передбачає не лише писане право, як-то норми писаних законів, а й неписане, тобто усталені в суспільстві правила та засади моральності суспільства. До цих правил, які визначають сталість правозастосування, належить і судова практика.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб усе право, чи то писане, чи неписане, було достатньо чітким, щоб дозволити громадянинові, якщо виникне потреба, з належною порадою передбачати певною мірою за певних обставин наслідки, що може спричинити певна дія.

Вислови «законний» та «згідно з процедурою, встановленою законом» зумовлюють не лише повне дотримання основних процесуальних норм внутрішньодержавного права, але й те, що будь-яке рішення суду відповідає меті і не є свавільним (рішення ЄСПЛ у справі «Steel and others v. The United Kingdom»).

Отже, правові норми та судова практика підлягають застосуванню таким чином, яким вони є найбільш очевидними та передбачуваними для учасників цивільного обороту в Україні.

У постанові Верховного Суду від 13.09.2023 року у справі № 295/7291/20 (провадження № 61-11106св21) сформована послідовна практика правозастосування, роз`яснено зміст акта законодавства в аспекті його розуміння та реалізації на практиці в інших подібних справах з вказівкою на обставини, які потрібно враховувати при застосуванні, у зв`язку з тим, що в ЦК України є прогалина та відсутній регулятор, який визначав би правило поведінки учасників приватних відносин для випадку, коли «відсутня» особа, яка має відповідати за позовом, тобто, бути відповідачем (наприклад, припинення юридичної особи внаслідок ліквідації).

Касаційний Суд підкреслює, що коли «відсутня» особа, яка має відповідати за позовом, тобто бути відповідачем (наприклад, припинення юридичної особи внаслідок ліквідації), то особа (іпотекодавець) може звернутися із заявою про встановлення факту припинення іпотеки, скасування запису про заборону відчуження нерухомого майна та запису про іпотеку згідно з абзацом третім частини четвертої статті 277 ЦК України, яка підлягає застосуванню на підставі аналогії закону.

Забезпечення єдності судової практики є реалізацією принципу правової визначеності, що є одним із фундаментальних аспектів верховенства права та гарантує розумну передбачуваність судового рішення. Крім того, саме така діяльність Верховного Суду забезпечує дотримання принципу рівності всіх громадян перед законом, який втілюється шляхом однакового застосування судом тієї самої норми закону в однакових справах щодо різних осіб.

Згідно з частиною першою статті 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Згідно із ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є зокрема договори та інші правочини.

У даному випадку майно заявника перебуває в іпотеці на підставі договорів іпотеки, сторона за яким (іпотекодержатель) ліквідована (припинена) без правонаступництва, отже договори є припиненими і тому безпідставно майно перебуває під забороною.

Під відсутністю правової підстави розуміється таке перебування майна під обтяженням, що суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту (майном не може бути реалізоване забезпечення, з метою чого укладалися іпотечні договори, так як кредитор відсутній і вимоги до заявника не заявлялися).

За даних обставин грубо порушується право власності.

Частиною першою статті 16 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї ж статті визначено способи здійснення захисту цивільних прав та інтересів судом.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено право особи на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою.

Тлумачення, як статті 3 ЦК України загалом, так і пункту 6 частини першої статті 3 ЦК України свідчить, що загальні засади (принципи) приватного права мають фундаментальний характер, й інші джерела правового регулювання, у першу чергу, акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії та повинні враховуватися, зокрема, при тлумаченні норм, що містяться в актах цивільного законодавства (див. зокрема, постанову Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01.03.2021 року у справі №180/1735/16-ц, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18.04.2022 року в справі № 520/1185/16-ц, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05.12.2022 року у справі № 214/7462/20).

Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту. (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05.09.2019 року у справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19).

Якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону) (частина перша статті 8 ЦК України).

Тлумачення частини першої статті 8 ЦК України свідчить: законодавець визначив порядок усунення прогалин в приватному праві. Приватні відносини є різноманітними, а соціальне життя - рухливе. У зв`язку з цим може виникнути необхідність визначення певного правила, яке не закріплено в приватно-правових нормах безпосередньо; умовами застосування аналогії закону є те, що: відносини, до яких застосовується аналогія, охоплюються предметом цивільно-правового регулювання (статті 1, 9 ЦК); наявність прогалини в їх регулюванні (прогалини в праві); відсутній регулятор, який визначав би правило поведінки учасників приватних відносин (норми акту цивільного законодавства або договору); існують правові норми, що регулюють подібні за змістом відносини; застосування аналогії закону не повинно суперечити суті цих відносин.

У постанові Верховного Суду від 13.09.2023 року у справі № 295/7291/20 (провадження №61-11106св21) Касаційний суд зауважує, що можуть існувати випадки, коли «відсутня» особа, яка має відповідати за позовом, тобто бути відповідачем (наприклад, припинення юридичної особи внаслідок ліквідації).

Також Касаційний суд констатує, що в ЦК України є прогалина та відсутній регулятор, який визначав би правило поведінки учасників приватних відносин для випадку, коли «відсутня» особа, яка має відповідати за позовом, тобто, бути відповідачем (наприклад, припинення юридичної особи внаслідок ліквідації). Подібною нормою є абзац третій частини четвертої статті 277 ЦК України, відповідно до якої, якщо особа, яка поширила недостовірну інформацію, невідома, то фізична особа, право якої порушено, може звернутися до суду із заявою про встановлення факту недостовірності цієї інформації та її спростування (абзац третій частини четвертої статті 277 ЦК України).

Тому Касаційний Суд у своїй постанові від 13.09.2023 року у справі № 295/7291/2 підкреслює, що коли «відсутня» особа, яка має відповідати за позовом, тобто бути відповідачем (наприклад, припинення юридичної особи внаслідок ліквідації), то особа (іпотекодавець) може звернутися із заявою про встановлення факту припинення іпотеки, скасування запису про заборону відчуження нерухомого майна та запису про іпотеку згідно з абзацом третім частини четвертої статті 277 ЦК України, яка підлягає застосуванню на підставі аналогії закону.

З урахуванням встановлених судом обставин, підстав для відмови в задоволенні заяви про встановлення факту припинення зобов`язання неможливістю його виконання та припинення застави, скасування запису про заборону відчуження нерухомого майна суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 77, 141, 263-265, 315 ЦПК України, суд ,-

у х в а л и в:

заяву ОСОБА_1 заінтересовані особи: Третя Львівська державна нотаріальна контора Львівської області, Перша Львівська державна нотаріальна контора Львівської області, приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Нор Надія Миколаївна про встановлення факту припинення зобов`язання неможливістю його виконання та припинення застави, скасування запису про заборону відчуження нерухомого майна - задовольнити.

Встановити факт припинення зобов`язання за кредитною угодою №10, укладеною 27.10.1999 між Кредитна спілка «Допомога» по Львівській області та ОСОБА_2 , у зв`язку із неможливістю його виконання.

Встановити факт припинення застави (іпотеки) за договором про заставу, посвідченого 29.10.1999 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Нор Н.М., за реєстровим номером 2098.

Скасувати державну реєстрацію обтяження - заборона (архівний запис) реєстраційний номер 4252432, зареєстровано 20.12.2006 10:36:55 за №4252434 реєстратором: Перша Львівська державна нотаріальна контора.

Судові витрати в справі віднести за рахунок заявника.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Заінтересовані особи:

Третя Львівська державна нотаріальна контора, код ЄДРПУО 02899393, юридична адреса: 79020, м. Львів, пр. Чорновола, 39;

Перша Львівська державна нотаріальна контора Львівської області код ЄДРПУО 02899370, юридична адреса: 79005, м. Львів, вул. Саксаганського, 6;

Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Нор Надія Миколаївна, код ЄДРПУО не відомий, юридична адреса: 79044, м. Львів, вул. Ген Чупринки, 46

Повний текст судового рішення виготовлений 09.09.2024.

Суддя П. С. Невойт