Справа №155/279/24
Провадження №2/155/161/24
ГОРОХІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.04.2024 м. Горохів

Горохівський районний суд Волинської області в складі: головуючого судді Санакоєва Д.Т., при секретарі судового засідання Ревуцькій М.В., розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Горохівської міської ради Луцького району Волинської області про надання права на завершення приватизації земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до Горохівської міської ради Луцького району Волинської області про надання права на завершення приватизації земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель і споруд орієнтованою площею 0,25 га та на земельну ділянку призначену для ведення особистого підсобного господарства орієнтованою площею 0,39 га, що розташовані на території Журавниківської сільської ради Горохівського району Волинської області, яка була передана у приватну власність ОСОБА_2 на підставі рішення Журавниківської сільської ради Горохівського району Волинської області від 23.09.1993 року №16/2 «Про розгляд заяв громадян на приватизацію земельних ділянок» відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мама ОСОБА_2 , після смерті якої залишилося спадкове майно: земельна ділянка для будівництва та обслуговування будівель орієнтованою площею 0,25 га та земельна ділянка призначена для ведення особистого підсобного господарства орієнтованою площею 0,39 га, які були безоплатно передані у приватну власність ОСОБА_2 на підставі рішення сесії Журавниківської сільської ради народних депутатів Горохівського району від 23.09.1993 року №16/2 «Про розгляд заяв громадян на приватизацію земельних ділянок», які за життя спадкодавець не зареєструвала на своє ім`я.

Позивач є спадкоємцем майна по заповіту, належним чином прийняв спадщину, однак нотаріальна контора відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки правовстановлюючих документів на майно немає, тому просив визнати за ним право на завершення приватизації земельних ділянок.

Представник відповідача Горохівської міської ради Луцького району Волинської області в підготовче судове засідання не з`явився, однак скерував заяву про розгляд справи у відсутності представника, позовні вимоги визнає повністю та не заперечує щодо їх задоволення.

Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явився, однак до суду надійшла заява представника позивача про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. З врахування того, що до суду надійшла заява від відповідача, у якій вона зазначає, що заявлений позов визнає повністю, суд дійшов висновку про ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд вважає, що даний позов підлягає до задоволення повністю з наступних підстав.

Відповідно до ст.14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону.

Із архівного витягу з рішення сесії Журавниківської сільської ради народних депутатів Горохівського району від 23.09.1993 року №16/2 «Про розгляд заяв громадян на приватизацію земельних ділянок» вбачається, що ОСОБА_2 передано у приватну власність безоплатно земельні ділянки надані для ведення особистого підсобного господарства площею 0,39 (одиниці виміру не вказані) та для будівництва і обслуговування будівель площею 0,25 (одиниці виміру не вказані) (а.с.27).

Вказані вище земельні ділянки не зареєстровані та державні акти не видавалися, що стверджується інформацією відділу №4 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Волинській області (а.с.26).

Як вбачається із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Горохівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) (а.с.9), ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Журавники Луцького району Волинської області і після її смерті відкрилася спадщина (а.с.9).

Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Із довідки № 169 від 19.02.2024 року (а.с.23) вбачається, що житловий будинок, який знаходиться в АДРЕСА_1 значиться за ОСОБА_2 , будинок розміщений на земельній ділянці розміром 0,25 га. Спадкодавця ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , до дня смерті проживала із сином ОСОБА_1 , який продовжує там проживати. Заповіт посвідчувався 15.10.2009 року. Спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_2 є її діти: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Спадкоємцем за заповітом є син ОСОБА_1 .

Згідно з ч.1, ч.2, ч.3 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно з ч.1 ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Як вбачається із заповіту, посвідченого 15.10.2009 року секретарем виконкому Журавниківської сільської ради Волинської області (а.с.25), ОСОБА_2 заповіла все своє майно, як рухоме так і нерухоме, що буде належати на день смерті, де б воно не знаходилося і з чого б не складалося, в тому числі житловий будинок з господарськими та побутовими спорудами, земельні ділянки, а також все те, на що за законом буде мати право і що буде належати їй на момент смерті, своєму синові - ОСОБА_1 . Заповіт зареєстровано в реєстрі заповітів за № 14.

Відповідно до ч.1-3 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Матеріалами спадкової справи №142/2023, заведеної Горохівською державною нотаріальною конторою 21.07.2023, після смерті ОСОБА_2 стверджується, що крім позивача ОСОБА_1 , із заявою про прийняття спадщини, ніхто не звертався. ОСОБА_1 отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 1,6802 га, кадастровий номер: :01:001:0010, на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Із інформаційної довідки із реєстру заповітів та спадкових договорів № 76020627 від 28.02.2024 року, виданою Горохівською державною нотаріальною конторою Волинської області вбачається, що заповіт не змінений та не скасований. Осіб, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині судом не встановлено.

Із свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , вбачається, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_5 та ОСОБА_2 .

Як вбачається із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05.02.2024 року, виданої Горохівською державною нотаріальною конторою Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів.

Таким чином, судом встановлено, що позивач є спадкоємцем майна померлої ОСОБА_2 за заповітом, який прийняв спадщину відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, осіб, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині судом не встановлено.

Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Статтею 125 Земельного кодексу України встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

На підставі абз.2 п.1 розділу X "Перехідні положення" ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 350/67/15-ц, та Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі № 723/1061/17 про можливість визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації земельної ділянки, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Якщо видача державного акта на право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування, до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Крім того, згідно ч.ч.3, 4 ст.200 ЦПК України у випадку визнання відповідачем позову, суд ухвалює рішення в порядку встановленому статтею 206 цього кодексу.

Відповідно до положень ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Встановивши, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про необхідність його задоволення.

Отже, судом встановлено, що позивач як спадкоємець майна померлої ОСОБА_2 за заповітом, прийняв спадщину в установленому порядку, має право на спадкування майна, що належало останній, включно із правом на завершення приватизації земельних ділянок, на які спадкодавець за життя не набула права власності, хоча розпочала процедуру їх приватизації. Однак у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів та відмовою нотаріуса позивач не може оформити спадщину в нотаріальному порядку, а тому, суд визнає за позивачем в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на завершення приватизації земельної ділянки та реєстрацію права власності, відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель і споруд орієнтовною площею 0,25 га та на земельну ділянку призначену для ведення особистого підсобного господарства орієнтованою площею 0,39 га, що розташовані на території Журавниківської сільської ради Горохівського району Волинської області, яка була передана у приватну власність ОСОБА_2 на підставі рішення Журавниківської сільської ради Горохівського району Волинської області від 23.09.1993 року №16/2 «Про розгляд заяв громадян на приватизацію земельних ділянок» відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Керуючись ст.ст.12, 13, 89, 200, ч.4 ст.206, 259, 264-265 ЦПК України, ст.ст. 125, 1217, 1218, 1222, 1223, 1235, 1268, 1270, 1296 ЦК України, ст.ст.81, 125 ЗК України, п.1 розділу X «Перехідні положення» ЗК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Горохівської міської ради Луцького району Волинської області про надання права на завершення приватизації земельної ділянки - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на завершення приватизації та реєстрацію права власності, відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) орієнтовною площею 0,25 га та земельної ділянки призначеної для ведення особистого підсобного господарства орієнтованою площею 0,39 га, які були передані у приватну власність ОСОБА_2 на підставі рішення Журавниківської сільської ради Горохівського району Волинської області від 23.09.1993 року №16/2 «Про розгляд заяв громадян на приватизацію земельних ділянок».

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення в повному обсязі складено 23.04.2024 року.

Суддя Горохівського районного суду

Волинської області Д.Т.Санакоєв