_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-др/947/123/24
Київський районний суд м.Одеси у складі:
головуючого судді Куриленко О.М.,
за участю секретаря судового засідання Сопової А.Є.,
представника заявника (відповідача) ОСОБА_1 ,
16.09.2024 року до суду звернувся представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_1 з заявою, в якій просить стягнути з ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000 гривень.
У відзиві на позовну заяву було вказано, що попередня (орієнтовна) сума витрат ОСОБА_2 на правничу допомогу становить 15 000 гривень. Також, у відзиві на позовну заяву та у заяві від 15.01.2024 адвокатом Нестеренком С.В., відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України, було зроблено заяву про те, що протягом п`яти днів після ухвалення рішення у пій справі до Суду буде подано докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, які ОСОБА_2 має сплатити у зв`язку із розглядом справи в суді першої інстанції.
Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України.
Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_1 у судовому засіданні, призначеному на 27.09.2024 року, заяву підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити.
Інші сторони у судове засідання не з`явилися, сповіщались належним чином, причини неявки суду не повідомили.
Суд, ознайомившись з матеріалами справи вважає, що заяву слід задовольнити, виходячи з наступного.
Ухвалою судді Салтан Л.В. від 10.03.2023 року провадження у справі відкрито та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 15.01.2024 року позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , треті особи ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Державний реєстратор КП «Департамент державної реєстрації» Шевченко Максим Олександрович, Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Фролова Руслана Валеріївна, Одеська міська рада про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, витребування майна залишено без розгляду.
18.01.2024 року ухвалою Київського районного суду м. Одеси заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення прийнято до розгляду, призначено цивільну справу до судового засідання.
26.01.2024 року ОСОБА_3 звернувся до Одеського апеляційного суду з апеляційною скаргою на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 15.01.2024 року.
27.02.2024 року ухвалою суду зупинено провадження у справі за заявою про ухвалення додаткового рішення до перегляду Одеським апеляційним судом ухвали Київського районного суду м. Одеси від 15.01.2024 року.
Постановою Одеського апеляційного суду від 29.07.2024 року прийнято відмову ОСОБА_3 від апеляційної скарги на ухвалу Київського районного суду м.Одеси від 15.01.2024 року та апеляційне провадження закрито.
12.09.2024 суддею Київського районного суду м. Одеси Петренком В.С. постановлено ухвалу, згідно якої прийнято до розгляду цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення; поновлено провадження у справі за заявою ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення, заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення по справі повернуто заявникові без розгляду; роз`яснено, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.
16.09.2024 року до суду звернувся представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_1 з заявою, в якій просить стягнути з ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000 гривень.
Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.
Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.
Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», що закріплено ч.4 ст.62 ЦПК України.
Поняття терміну адвокат врегульоване п.1 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», відповідно до якої адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.
Положенням ч.ч. 1, 4 ст.17 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» визначено, що Рада адвокатів України забезпечує ведення Єдиного реєстру адвокатів України з метою збирання, зберігання, обліку та надання достовірної інформації про чисельність і персональний склад адвокатів України, адвокатів іноземних держав, які відповідно до цього Закону набули права на заняття адвокатською діяльністю в Україні, про обрані адвокатами організаційні форми адвокатської діяльності. Внесення відомостей до Єдиного реєстру адвокатів України здійснюється радами адвокатів регіонів та Радою адвокатів України.
Інформація, внесена до Єдиного реєстру адвокатів України, є відкритою на офіційному веб-сайті Національної асоціації адвокатів України. Рада адвокатів України і відповідні ради адвокатів регіонів надають витяги з Єдиного реєстру адвокатів України за зверненням адвоката або іншої особи.
Підстави для здійснення адвокатської діяльності визначені ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».
Відповідно до ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на професійну правничу допомогу має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч. 3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обгрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; і поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необгрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Отже, аналізуючи норми ЦПК України щодо визначення розміру судових витрат та їх розподілу між сторонами можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Верховний Суд в Постанові від 10.06.2021 року по праві № 820/479/18 зазначив, що як вказано у Рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23рп/2009, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з Іншими суб`єктами права.
При цьому необхідно враховувати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківській документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також їх розрахунку є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Як вбачається з пункту 6.1. Договору про падання правової допомоги від 24 квітня 2023 року, укладеного між адвокатом Нестеренком Станіславом Васильовичем та ОСОБА_2 , гонорар Адвоката встановлюється за угодою сторін.
Пунктом 6.3. Договору визначено, що Клієнт зобов`язується сплатити Адвокату вартість юридичних послуг адвоката (гонорар), що надаються, у порядку та строки, визначені у додаткових угодах, які є невід`ємною частиною Договору.
Відповідно до пункту 2 додаткової угоди, оплата гонорару Адвоката здійснюється Клієнтом на підставі отриманих від Адвоката щомісячних актів про надання послуг, протягом трьох робочих днів з дня, наступного за днем набрання законної сили судового рішення, яким вирішено питання щодо розподілу судових витрат, шляхом безготівкового розрахунку.
Па виконання положень пункту 2 Додаткової угоди № 2 від 21 червня 2023 року до Договору, між адвокатом Нестеренком С.В. та ОСОБА_2 було підписано акти про надання послуг за Договором у період червень 2023 року - січень 2024 року.
Згідно частини 5 статті 142 ІДПК України, у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.
Частиною 9 статті 141 ЦПК України передбачено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд мас право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
Під зловживанням процесуальними правами маємо розуміти особливу форму цивільного процесуального правопорушення, тобто умисні недобросовісні дії учасників цивільного процесу, що супроводжуються порушенням умов здійснення суб`єктивних процесуальних прав і здійснювані лише з видимістю реалізації таких прав, пов`язані з обманом відносно відомих обставин справи, в цілях обмеження можливості реалізації або порушення прав інших осіб, що беруть участь в справі, а також в цілях того, що перешкодило діяльності суду по правильному і своєчасному розгляду і вирішенню цивільної справи, - що породжує застосування заходів цивільного процесуального примусу.
20.12.2022 року представник ОСОБА_3 з тих самих підстав знову звертається до Суду із позовною заявою до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_5 .. ОСОБА_6 , Державний реєстратор КП «Департамен г державної реєстрації» Шевченко М.О.. Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Фролова Р.В.. Одеська міська рада про визнання протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та скасування запису про державну реєстрацію права власності.
Позивач та його представник, без поважних причин не з`явилися у судові засідання, призначені на: 28.08.2023 року о 14 год. 00 хв. та 04.12.2023 року об 11 год. 00 хв.
Постановою Одеського апеляційного суду від 29.07.2024 року прийнято відмову ОСОБА_3 від апеляційної скарги на ухвалу Київського районного суду м.Одеси від 15.01.2024 року та апеляційне провадження закрито.
Наведені обставини підтверджують умисну недобросовісну поведінку позивача ОСОБА_3 , зловживання ним процесуальними правами, що с підставою для покладення на нього судових витрат відповідно до частини 9 статті 141 ЦПК України.
Процесуальним законодавством передбачено механізм зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката шляхом подання відповідного клопотання. Слід зауважити, що на сторону, яка подає клопотання про зменшення витрат, покладено обов`язок доведення не співмірності витрат.
Так, в питанні зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу варто враховувати висновки Об`єднаної Палати Верховного Суду у справі №922/445/19, в якому, серед іншого наголошено, що: - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт; - суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи; - суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) з врахуванням критеріїв ч. ч. 5-7, 9 ст.129 ГПК України, може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення
Таким чином, суд при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу перевіряє чи подавалось від іншої сторони клопотання про зменшення витрат і наскільки таке клопотання є обґрунтованим відносно критерію неспівмірності заявленого розміру витрат.
Разом з цим, позивач не скористався своїм правом на звернення з клопотанням про зменшення витрат на правову допомогу.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 133, 137,141,142, 270 ЦПК України, суд -
Стягнути з ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000 гривень.
Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення додаткового судового рішення можуть подати апеляційну скаргу в цей же термін з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О. М. Куриленко