РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 293/37/24

Провадження № 2/293/166/2024

16 квітня 2024 рокуселище Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі судді Лось Л.В.,

за участі секретаря судового засідання Мудрик В.М.

представника відповідача ОСОБА_1 , ордер серії АМ № 1075579

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Черняхів справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр"

до ОСОБА_2

про стягнення 8885,86 грн заборгованості за кредитним договором

ВСТАНОВИВ:

Процесуальні дії по справі

Позивач звернувся з позовом до ОСОБА_2 , згідно якого просить стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" заборгованість за кредитним договором № 04.05.2020-010000297 від 04.05.2020 у розмірі 8 885,86 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору № 04.05.2020-010000297 від 04.05.2020.

09.01.2024 суд у порядку ч.8 ст. 187 ЦПК України за даними Єдиного державного демографічного реєстру отримав інформацію про зареєстроване місце проживання ОСОБА_2 згідно якої гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою від 10.01.2024 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Постановив розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників. Розгляд справи по суті суд призначив на 08 лютого 2024 року об 10:00 год.

Ухвалою від 08.02.2024, яка у порядку ч. 5 ст. 259 ЦПК України занесена до протоколу судового засідання від 08.02.2024, суд задовольнив клопотання представника відповідача про витребування доказів.

Ухвалою від 08.02.2024, яка у порядку ч. 5 ст. 259 ЦПК України занесена до протоколу судового засідання від 08.02.2024, суд відклав судове засідання на 05.03.2024. Одночасно визнав явку позивача обов`язковою.

04.03.2024 на виконання вимог ухвали суду від 08.02.2024 позивач надав витребовувані судом докази та письмові пояснення.

Ухвалою від 05.03.2024 суд відмовив у клопотанні представника відповідача ОСОБА_3 про залишення без розгляду позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий Центр"до ОСОБА_2 про стягнення 8885,86 грн заборгованості.

Ухвалою від 05.03.2024, яка у порядку ч. 5 ст. 259 ЦПК України занесена до протоколу судового засідання від 05.03.2024, суд оголосив перерву в судовому засіданні до 19.03.2024 для надання позивачем детального розрахунку.

19.03.2024 на виконання вимог ухвали суду позивач надав додаткові пояснення у справі щодо нарахування та сплати коштів по укладених кредитних договорах між ТОВ "Споживчий центр" та ОСОБА_2 .

Ухвалою від 19.03.2024, яка у порядку ч. 5 ст. 259 ЦПК України занесена до протоколу судового засідання від 19.03.2024, суд відклав судове засідання на 16.04.2024.

Ухвалою від 16.04.2024 суд відмовив у клопотанні представника відповідача ОСОБА_3 про залишення без розгляду позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий Центр"до ОСОБА_2 про стягнення 8885,86 грн заборгованості.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору № 04.05.2020-010000297 від 04.05.2020.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що 04.04.2020 між ТОВ "Споживчий центр" та ОСОБА_2 укладений Кредитний договір (оферта) № 04.04.2020-100000613.

Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі 6 000 грн, строком на 14 днів.

Кредитний договір (оферта) № 04.04.2020-100000613 від 04.04.2020 переоформлено шляхом укладення 04.05.2020 між ТОВ "Споживчий центр" та ОСОБА_2 кредитного договору (оферти) № 04.05.2020-010000297) шляхом підписання заявки, що є невід`ємною частиною цього договору.

Зазначає, що відповідно до умов кредитного договору за заявкою визначено умови кредитування, а саме: проценти за умовою "Короткий кредит": 1 680 грн. 00 коп, що становить 28% в процентному значенні (фіксована незмінювана процентна ставка). Проценти за умовою "Довгий кредит": 3 360 грн 00 коп., що становить 56% в процентному значенні (фіксована незмінювана процентна ставка).

Графік платежів за умовою "Короткий кредит": сума Кредиту 6 000 грн. 00 коп. та Проценти 1 680 грн. 00 коп. сплачуються до 18.05.2020 включно. Графік платежів за умовою "Довгий кредит": сума кредиту 6 000 грн. 00 коп. та проценти 3 360 грн 00 коп. сплачуються до 01.06.2020 включно.

Позивач доводить, що свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, відповідно до умов договору.

Пояснює, що в порушення взятих на себе зобов`язань ОСОБА_2 свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на 19.05.2023, утворилась заборгованість у розмірі 8 885,86 грн, що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 6 000 грн та по процентам в розмірі 2 885,86 грн, чим порушуються права та інтереси ТОВ "Споживчий центр".

Позивач повноважного представника у судове засідання від 16.04.2024 не направив. При звернені до суду з позовом подав клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача.

У судовому засіданні від 05.03.2024 представник позивача позов підтримав з викладених у ньому підстав та просив його задовольнити.

У додаткових письмових поясненнях, які надійшли до суду 19.03.2024, просив врахувати такі пояснення та задовольнити позов у повному обсязі.

За змістом письмових пояснень від 19.03.2024 позивач зазначає , що відповідачу 04.04.2020 наданий кредит у розмірі 6000 гривень строком на 14 днів, за період з 04.04.2020 по 01.05.2020 нараховано процентів 3360,00 грн, в період з 02.05.2020 по 04.05.2020 нараховано штраф відповідно до 5.4 кредитного договору в розмірі 474, 14 грн. Проценти нараховані згідно договору в строк користування кредитом за умовою "Довгий кредит": 28 календарних днів з дати отримання - проценти за умовою "Довгий кредит": 3 360 грн. 00 коп, що становить 56% в процентному значенні (фіксована незмінювана процентна ставка).

Також вказує, що ОСОБА_2 на виконання умов кредитного договору № 04.04.2020-100000613 сплачено проценти в загальному розмірі - 3 360 грн, зокрема - 1 346,40 грн. - 02.05.2020, 1 893,60 - 04.05.2020, 120,00 - 04.05.2020, також сплачено штраф в загальному розмірі 474,14, зокрема - 153,60 грн - 02.05.2020, 320,54 - 04.05.2020.

За період з 04.05.2020 по 01.06.2020 нараховано процентів 3 360,00 грн за умовою "Довгий кредит": 28 календарних днів з дати отримання - проценти за умовою "Довгий кредит": 3 360 грн. 00 коп, що становить 56% в процентному значенні (фіксована незмінювана процентна ставка).

Зазначає, що ОСОБА_2 на виконання умов кредитного договору № 04.05.2020-010000297 сплачено проценти в загальному розмірі - 474,14 грн.

Таким чином позивач доводить, що станом на дату подачі позовної заяви, у відповідача утворилась заборгованість у розмірі 8 885,86 грн, що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 6 000 грн та по процентам в розмірі 2 885,86 грн

Відповідач відзив на позов в порядку ст. 178 ЦПК України відповідач до суду не подав.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав. Вказав на відсутність доказів, а саме первинних документів, що підтверджують факт надання відповідачу кредитних коштів та відповідно заборгованості відповідача за кредитними договорами. Також зазначив, що з умов кредитного договору є незрозумілим, які саме умови договору щодо нарахування процентів були погоджені сторонами ("короткий" чи "довгий" кредит ).

Крім того кредитні договори вважає неукладеними з підстав відсутності письмової згоди сторін на використання факсимілького відтворення підпису.

За таких підстав в позові просив відмовити.

Відповідно до ч.1ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, позицію щодо виниклих спірних правовідносин сторонами висловлено, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

В ході розгляду справи, суд відповідно до п. 4 ч. 5 ст.12 ЦПК України створив сторонам всі умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ЦПК України.

Відповідно до ст. 259 ЦПК України, рішення у цій справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих до суду.

У судовому засіданні 16.04.2024 відповідно до ст. 268 ЦПК України, суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення суду.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

Згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ "Споживчий центр" є фінансовою установою, яка здійснює діяльність - інші види кредитування (а.с. 37-50).

04.04.2020 між ТОВ "Споживчий центр" (позивач) та ОСОБА_2 (відповідач) укладений електронний кредитний договір (оферта) № 04.04.2020-100000613 шляхом підписання заявки (а.с.25-26), яка є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору (оферти).

Відповідно до умов договору відповідачу надано кредит на таких умовах: сума кредиту 6 000 грн, строк користування кредитом за умовою "Короткий кредит": 14 календарних днів з дати отримання; строк користування кредитом за умовою «Довгий кредит: 28 календарних днів з дати отримання; проценти за умовою "Короткий кредит": 1680,00 грн, що становить 28% в процентному значенні (фіксована незмінювана процентна ставка); проценти за умовою "Довгий кредит": 3360,00 грн, що становить 56% в процентному значенні (фіксована незмінювана процентна ставка).

Графік платежів за умовою Короткий кредит: сума кредиту 6 000 грн 00 коп. та проценти 1 680 грн. 00 коп. сплачуються до 17.04.2020 включно. Графік платежів за умовою "Довгий кредит": сума кредиту 6 000 грн 00 коп. та проценти 3 360 грн. 00 коп. сплачуються до 01.05.2020 включно.

Умовами договору визначено, що позичальник обирає умову «Короткий кредит» шляхом здійснення дій - повернення кредиту у дату, вказану в графіку платежів за умовою «Короткий кредит» та сплати вищевказаних процентів за користування кредитом (проценти) за умовою «Короткий кредит». Сторони погоджуються, що при нездійсненні позичальником вказаних дій кредит ввжається отриманим за умовою "Довгий кредит", а позичальник зобов`язаний повернути кредит у дату, вказану в графіку платежів за умовою «Довгий кредит» та сплатити вищевказані проценти за користування кредитом (проценти) за умовою «Довгий кредит».

04.05.2020 між сторонами укладений кредитний договір (оферти) № 04.05.2020-010000297 з агалогічними умовами, як і у попередньому договорі, у формі електронного документу. За заявкою позичальника про перекредитування/зарахування від 04.05.2020 сторони провели зарахування рівних зустрічних однорідних вимог. Вимогу позичальника про видачу суми кредиту в розмірі 6000 тисяч гривень за кредитним договором №04.05.2020-010000297 було зараховано в рахунок вимоги кредитора про повернення суми попереднього кредиту у розмірі 6 000,00 гривень за кредитним договором 04.04.2020-100000613 від 04.04.2020 (а.с.16-18).

Заявки, які є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), підписані відповідачем двома способами, а саме: одноразовими ідентифікаторами (W6661, 834N7), надісланими смс-повідомленнями на належний відповідачу номер телефону НОМЕР_1 , та за допомогою аналогу власноручного підпису позичальника (факсимільного відтворення підпису).

Відповідно до пропозицій про укладення кредитного договору (оферти (а.с.10-15,19-24,) кредитний договір складається з електронних документів, які містять всі істотні умови та розміщений на сайті кредитора. Заявка, сформована на сайті, після ідентифікації позичальника, обрання ним конкретних умов та їх схвалення кредитором, відповіді позичальника про прийняття пропозиції, сформованої на сайті, та підписана позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора (кода), отриманого позичальником в смс-повідомленні на номер телефону, вказаний при його ідентифікації на сайті.

Згідно із п.11.4 пропозицій про укладення кредитного договору (оферти) позичальник підтверджує, що вказаний ним при реєстрації номер телефону належить виключно позичальнику, не переданий та не буде переданий в користування та/або володіння/розпорядження будь-яким особам, саме цей номер толефону використовується та буде використовуватись позичальником при виконанні даного договору, вчинені будь-яких операцій за ним.

Згідно п. 1.1. пропозицій про укладення кредитного договору (оферти) кредитор зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Пунктом 1.2. встановлено, що кредит надається для використання позичальником на будь-які законні цілі, включаючи перекредитування, підприємницьку, незалежну професійну діяльність або виконання обов`язків найманого працівника. Сторони погодились, що кредит за даним договором не є споживчим, а даний договір не є договором про надання споживчого кредиту.

Відповідно до п. 2.1 договору кредитор надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності.

Пунктом 2.3. встановлено, що надання кредиту здійснюється шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника.

Згідно п. 2.4. договору днем надання кредиту вважається день списання відповідної суми коштів з рахунку кредитора, а днем погашення кредиту день зарахування коштів на поточний рахунок кредитора, що підтверджується випискою з поточного рахунку кредитора. У випадку перерахування коштів позичальником на поточний рахунок кредитора, позичальник зобов`язаний забезпечити надходження коштів на останній день строку користування кредитом.

Відповідно до п. 4.1. договору позичальник зобов`язався використати кредит на зазначені в договорі цілі і забезпечити своєчасне повернення кредиту та процентів за користування шляхом внесення в касу кредитора готівкою або перерахування на рахунок кредитора в такі терміни: а) повернення кредиту- до дати, вказаній у Заявці, якає невід`ємною частиною даної оферти; б) проценти за користування кредитом в день повернення кредиту або в останній день строку, на який кредит пролонгований.

Згідно письмового документу без назви ТОВ "Споживчий центр" 04.04.2020 відправив 6 000 UAH на картку НОМЕР_2 , призначення платежу - №04.04.2020-100000613 (а.с.9).

Відповідно до наданої позивачем довідки, виданої Товариством з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія "Елаєнс" Товариству з обмеженою відповідальністю ТОВ "Споживчий Центр" на підставі договору №0712016-01 про надання послуг з переказу грошових коштів (переказ на картку) та про інформаційнононологічну взаємодію та приймання платежів, укладеного ТОВ «Фінансова компанія "Елаєнс" та ТОВ "Споживчий Центр" встановлено про успішо проведені в системі платежі за деталями операції: призначення платежу: 04.04.2020-100000613, сума платежу: 6000.00 UAH, платіжний метод: картка MASTERKARD, номер картки: НОМЕР_3 , банк картки отримувача: OSCHADBANK (а.с.114).

Згідно картки субконто до кредитного договору № 04.04.2020-100000613 за період з 04.04.2020 по 01.05.2020 (а.с.28-29) суд встановив, що позивачем відповідачу нараховано проценти у розмірі 3360,00 грн, також в період з 02.05.2020 по 04.05.2020 нараховано штраф відповідно до 5.4 кредитного договору в розмірі 474,14 грн.

Вищезазначені проценти нараховано згідно договору в строк користування кредитом за умовою "Довгий кредит": 28 календарних днів з дати отримання - проценти за умовою "Довгий кредит": 3 360 грн. 00 коп, що становить 56% в процентному значенні (фіксована незмінювана процентна ставка).

ОСОБА_2 на виконання умов кредитного договору № 04.04.2020-100000613 сплачено проценти в загальному розмірі - 3 360 грн, зокрема - 1 346,40 грн - 02.05.2020, 1 893,60 грн - 04.05.2020, 120,00 грн - 04.05.2020, штраф в загальному розмірі 474,14, а саме - 153,60 грн - 02.05.2020, 320,54 - 04.05.2020.

Згідно картки субконто до кредитного договору № 04.05.2020-010000297 (а.с. 30-31) за період з 04.05.2020 по 01.06.2020 нараховано процентів 3 360 грн.

Вищезазначені проценти нараховано згідно договору в строк користування кредитом за умовою "Довгий кредит": 28 календарних днів з дати отримання - проценти за умовою "Довгий кредит": 3 360 грн. 00 коп, що становить 56% в процентному значенні (фіксована незмінювана процентна ставка).

ОСОБА_2 в рамках виконання умов кредитного договору № 04.05.2020-010000297 сплачено проценти в загальному розмірі - 474,14 грн - 19.05.2023.

Відповідно до розрахунку позивача у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань відповідачем станом на 19.05.2023 заборгованість до стягнення з відповідача заявлена у розмірі 8 885,86 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 6000 грн, заборгованість по процентам 2 885 грн (а.с.36).

Оскільки відповідач допустив порушення прийнятих на себе зобов`язань за кредитним договором від 04.05.2020, позивач за захистом свого порушеного права звернувся до суду.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду

Згідно з частиною першою статті 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників.

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Як передбачено ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України та ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Правовідносини між сторонами склалися у зв`язку з підписанням відповідачем кредитного договору (оферти) у виді заявки, що є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договру (оферти).

Предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості за цим договором.

Обставиною, що підлягає доказуванню під час вирішення даного спору є факт отримання кредитних коштів, факт користування кредитними коштами та факт належного виконання позичальником зобов`язань із своєчасного виконання зобов`язань в частині повернення кредитних коштів, а також факт укладення договору на умовах зазначених позивачем.

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний недійсним судом.

За приписами ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За приписами ч 2. ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною, тому акцентуючи пропозицію товариства відповідач власноручним (факсиміле) підписом 04.04.2020 10:32 та 04.05.2020 11:05 у пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), заявці, що є невід`ємною частиною такої пропозиції, підписаної одноразовим ідентифікатором та власноручним (факсиміле) підписом, визнає та погоджується на запропоновані позивачем умови користування послугами товариства щодо кредитування.

Отже, підписання кредитного договору свідчить про те, що ОСОБА_2 (відповідач) всі умови цілком зрозумів та своїм підписом підтвердив та закріпив те, що сторони договору діяли свідомо, були вільні в укладенні даного договору, вільні у виборі контрагента та умов договору.

Частина 1 статті 663 ЦК України вказує на те, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати своєї умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умов розроблює підприємець (в даному випадку товариство).

Так як умови договору розробляються товариством, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку з чим останній має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші.

Тому, з огляду на редакцію статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України "Про електронну комерцію", який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

В статті 3 Закону України "Про електрону комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно зі статтею 10 Закону України "Про електронну комерцію" електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття (стаття 11 Закону).

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України "Про електронну комерцію").

Частина 5 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Стаття 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19.

Матеріали справи свідчать про те, що заявки, які є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), були підписані відповідачем двома способами, а саме: одноразовими ідентифікаторами (W6661, 834N7), надісланими смс-повідомленнями на належний відповідачу номер телефону НОМЕР_1 , та за допомогою аналогу власноручного підпису позичальника (факсимільного відтворення підпису), а тому, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

Вказані обставини відповідач належними та допустимими доказами не спростував.

Доказів, які вказували б, що вказаний засіб зв`язку, а саме: номер телефону НОМЕР_1 не належить відповідачу, або що на час укладення спірних договорів він втратив вказані засоби зв`язку, стороною відповідача суду не надано.

Отже, матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що між сторонами як 04.04.2020 так і 04.05.2020 були укладені кредитні договори в електронній формі, умови яких позивачем були виконані.

Однак відповідач заборгованість за умовами кредитного договору від 04.05.2020 не повернув.

Згідно із ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Судом встановлено, що за умовами договору сторонами було погоджено вид кредиту, сума кредиту, процентн за користування кредитом, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту.

ОСОБА_2 (відповідач) власноручним підписом (електронним) підтвердив, що отримав та ознайомився з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних ним умов кредитування.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що сторони обумовили у письмовому вигляді істотні умови договору у тому числі ціну договору, яка встановлена у формі сплати відсотків за користування кредитними коштами.

Враховуючи, що сторони домовилися про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані товариством пропозиція про укладення кредитного договру (оферта) та заявка можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору.

Стаття 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Згідно із ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Згідно із частиною першою ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Судом встановлено, що відповідач з умовами договору був ознайомлений, підписав такий договір, однак умови договору порушив. Зворотного відповідач не доведено.

Факт отримання кредитних коштів відповідачем також не спростовано.

Розмір заявленої до стягнення заборгованості за договором підтверджується наданим суду розрахунком заборгованості за яким станом на 19.05.2023 заборгованість до стягнення з відповідача заявлена у розмірі 8 885,86 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 6000 грн, заборгованість по процентам 2 885 грн (а.с.36).

На час розгляду справи судом, відповідач заборгованість перед позивачем не сплатив та відповідних доказів до суду не подав.

В ході вирішення спору представник відповідача фактичних обставин справи та правомірність розрахунку не спростував належними та допустимими доказами, як і не надав власного розрахунку заборгованості.

Суд також вважає безпідставними твердження відповідача про те, що з умов укладеного договору є незрозумілим, які саме умови договору щодо нарахування процентів були погоджені сторонами ("короткий" чи "довгий" кредит ), оскільки за умовами підписаних відповідачем заявок визначено, що позичальник обирає умову "Короткий кредит" шляхом здійснення дій- повернення кредиту у дату , яказану в Графіку платежів за умовою "Короткий кредит" та сплати процентів за користування кредитом (проценти) за умовою "Короткий кредит". Сторони погоджуються, що при нездійсненні позичальником вказазних дій кредит вважається отриманим за умовою "Довгий кредит", а позичальник зобов"яаний повернути кредит у дату , вказазну у Графіку платежів за умовою "Довгий кредит" на сплатити проценти за користування кредитом процентами) за умовою "Довгий кредит" .

Суд зазначає, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови КГС ВС від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17).

Так, заперечуючи проти вимог позивача сторона відповідача не надала жодних доказів на спростування таких вимог та не обґрунтувала неможливість їх подання.

Отже, лише твердження представника відповідача про неотримання суми кредиту відповідачем та невідповідності розрахунку процентів за умовами договору кредиту, не може розцінюватися судом як споростуання обставин за вимогами позивача.

Разом з тим, за встановлених обставин справи та дослідженими доказами, суд уважає доведеним факт надання відповідачу кредитних коштів та відповідно наявної заборгованості відповідача за кредитними договором.

З урахуванням наведених норм та з огляду на встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що невиконання відповідачем своїх договірних зобов`язань порушило право позивача на своєчасне та в повному обсязі отримання грошових коштів, які були надані в кредит.

Враховуючи вище викладені обставини, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, розрахунок вимог є арифметично вірним та таким, що ґрунтується на умовах договору та чинного законодавства, відтак позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до норм закріплених у ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

За викладених фактичних обставин, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Розподіл судових витрат

У порядкуст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 79,81,141,258,259,263-265,268,272-274,354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" ( вул. Саксаганського, 133-А, м.Київа, 01032, )

- 6000,00 грн заборгованості за кредитом

- 2885,86 грн відсотки за користування кредитом

- 2422,40 грн судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" (вул. Саксаганського, 133-А, м.Київа, 01032, )

Відповідач: з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 )

Повний текст рішення складений 23.04.2024

Суддя Людмила ЛОСЬ