Справа № 301/979/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" квітня 2024 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в складі головуючої Даруда І.А., при секретарі Сатін Н.М., за участі представника позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Іршава цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, посилаючись на те, що з 18 жовтня 2003 року між сторонами укладено шлюб. За час шлюбу у сторін народилися сини: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач зазначає, що одруження з відповідачем виявилось невдалим. Основна причина розпаду сім`ї це різниця характерів, відсутність між ними взаєморозуміння і довір`я. Спочатку сімейне життя складалось добре, проте, шлюбні відносини поступово погіршились, а з листопада 2022 року у їх відносинах взагалі відсутнє порозуміння та повага.

Позивач вважає, що шлюб між ними є лише формальним, оскільки особисті відносини між нею та відповідачем мають негативний характер, відсутнє нормальне спілкування. Продовжувати такі шлюбні відносини позивач не бажає, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Як зазначила позивач, відповідач в жовтні 2022 року забрав свої речі і переїхав в батьківський будинок в АДРЕСА_1 .

Також позивач зазначила, що вона з дітьми проживали в АДРЕСА_2 . Однак, не маючи постійної роботи, була змушена виїхати на заробітки до Чехії разом з дітьми.

Позивач, скористалася своїм правом та звернулася до Іршавського районного суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу.

Відповідач надає матеріальну допомогу неповнолітньому сину нерегулярно. На неодноразові усні звернення позивача, щодо надання, щомісячно, матеріальної допомоги на неповнолітнього сина ОСОБА_6 , відповідач відмовляється, та всіляко ухиляється від зустрічі та розмов з цього приводу, що дає підстави стверджувати про ухилення відповідача від виконання свого батьківського обов`язку, встановленого ст. 7 СК України.

Позивач з синами виїхала на заробітки для того щоб заробити гроші для існування.

Статтею 7 СК України передбачено, що жінка та чоловік мають як рівні права так і рівні обов`язки у відносинах, щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, чи вже не перебувають. Одним із основних обов`язків покладених на відповідача є утримання своєї дитини, який виникає з часу народження дитини і триває до настання її повноліття, що включає в себе відповідне фінансове забезпечення дитини. При цьому, підставою для виникнення аліментних правовідносин є походження дитини від батьків, яке посвідчується в установленому законом порядку, та підтверджується свідоцтвом про народження дитини.

Також позивачем було зазначено, що відповідно до ч.2 ст.51 Конституції України та ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Одним із способів такого утримання дитини є сплата аліментів тим з батьків, хто проживає окремо від дитини, на користь того з батьків, хто проживає разом з дитиною. Відповідач інших дітей на утриманні немає. Працює, має регулярний дохід.

Частиною 3 ст. 181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька, матері або у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 181 ч. 3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини /аліменти/ присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Одним із способів визначення розміру аліментів на дитину є його встановлення у твердій грошовій сумі.

Тому, позивач звертаючи увагу суду на те, що відповідач є офіційно працевлаштованим, має регулярний дохід та є працездатною особою, і на підставі цього позивачем було заявлено вимогу про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 в розмірі 5000,00 грн.. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення даного позову до суду.

Позивач, ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, натомість подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Представник позивача- адвокат Мешко В.М. в судовому засіданні підтрмала заявлені вимоги, що викладені в позовній заяві, просила такі задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечив, однак зазначив, що у зв`язку зі своїм матеріальним становищем просить зменшити суму сплати аліментів до чотирьох тисяч гривень.

Заслухавши думку учасників та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав.

В судовому засіданні судом було встановлено, що 18 жовтня 2003 року між сторонами укладено шлюб. Даний шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Іршавського районного управління юстиції, про що в Книзі реєстрації актів про одруження 18 жовтня 2003 року зроблено відповідний актовий запис за №93. (а.с.6)

За час шлюбу у сторін народилися сини: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2 (а.с.13-14)

В судовому засіданні встановлено, що одруження з відповідачем виявилось невдалим. Основна причина розпаду сім`ї це різниця характерів, відсутність між ними взаєморозуміння і довір`я. Спочатку сімейне життя складалось добре, проте, шлюбні відносини поступово погіршились, а з листопада 2022 року у їх відносинах взагалі відсутнє порозуміння та повага.

Позивач вважає, що шлюб між ними є лише формальним, оскільки особисті відносини між нею та відповідачем мають негативний характер, відсутнє нормальне спілкування. Продовжувати такі шлюбні відносини позивач не бажає, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Як зазначила позивач, відповідач в жовтні 2022 року забрав свої речі і переїхав в батьківський будинок в АДРЕСА_1 .

Також судом в судовому засіданні було встановлено, що позивач з дітьми проживали в АДРЕСА_2 . Факт проживання та реєстрація місця проживання за адресою : АДРЕСА_2 , стверджується довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку, осіб №041-18.82 від 18.03.2024 року (а.с.23). Однак, не маючи постійної роботи, була змушена виїхати на заробітки до Чехії разом з дітьми.

Отже, позивач, скористалася своїм правом та звернулася до Іршавського районного суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Причини, які спонукають наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя із відповідачем як подружжя та збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам. Вважаю також, що надання строку на примирення не виправить стан наших шлюбних відносин, оскільки вказані вище обставини продовжуються протягом тривалого часу, а спроби примирення між нами в минулому не принесли жодних результатів.

Зважаючи на те, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз", підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Як вбачається з позовної заяви, відповідач надає матеріальну допомогу неповнолітньому сину нерегулярно. На неодноразові усні звернення позивача, щодо надання, щомісячно, матеріальної допомоги на неповнолітнього сина ОСОБА_6 , відповідач відмовляється, та всіляко ухиляється від зустрічі та розмов з цього приводу, що дає підстави стверджувати про ухилення відповідача від виконання свого батьківського обов`язку, встановленого ст. 7 СК України.

Позивач з синами виїхала на заробітки для того щоб заробити гроші для існування.

Також, позивачем було заявлено вимогу про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 в розмірі 5000,00 грн.. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення даного позову до суду обгрунтовуючи заявлену вимогу тим, що відповідач є офіційно працевлаштованим, має регулярний дохід та є працездатною особою.

Статтею 7 СК України передбачено, що жінка та чоловік мають як рівні права так і рівні обов`язки у відносинах, щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, чи вже не перебувають. Одним із основних обов`язків покладених на відповідача є утримання своєї дитини, який виникає з часу народження дитини і триває до настання її повноліття, що включає в себе відповідне фінансове забезпечення дитини. При цьому, підставою для виникнення аліментних правовідносин є походження дитини від батьків, яке посвідчується в установленому законом порядку, та підтверджується свідоцтвом про народження дитини.

Відповідно до ч.2 ст.51 Конституції України та ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Одним із способів такого утримання дитини є сплата аліментів тим з батьків, хто проживає окремо від дитини, на користь того з батьків, хто проживає разом з дитиною. Відповідач інших дітей на утриманні немає. Працює, має регулярний дохід.

Одним із способів визначення розміру аліментів на дитину є його встановлення у твердій грошовій сумі.

При таких обставинах справи, враховуючи те, що відповідачем позов визнано частково, суд приходить до висновку, що причини, які спонукали позивача настоювати на розірванні шлюбу є вагомими підставами для розірвання шлюбу, подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, а позовні вимоги викладені в позовній заяві підлягають до задоволення частково.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до стягнення нею повноліття.

Будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція про права дитини), держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України "Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 181 СК України).

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з положеннями статті 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Законом України від 17 травня 2017 року № 037-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів" частину другу статті 182 СК України викладено в такій редакції: "Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку".

Суд погоджується зі способом визначення аліментів у твердій грошовій сумі, обраним позивачем.

Враховуючи наведене, конкретні обставини справи, докази, подані сторонами на підтвердження своїх вимог, а також те, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей, з урахуванням всіх обставин, враховуючи розумний розмір витрат на харчування, одяг та загальний розвиток дитини, суд вважає, що з відповідача слід стягати аліменти в розмірі 4000 гривень на дитину щомісячно до досягнення нею повноліття .

Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць, тому суд дійшов висновку про необхідність допущення до негайного виконання судового рішення в межах одного місяця в сумі 2900,00 грн. на кожну дитину.

Керуючись ст. ст. ст. ст.4,12,19,83,175,177,184,200,259,263,265,268 ЦПК України, ст.ст.84,112,113,183,184 СК України суд, -

Р І Ш И В:

Позовну заяву задовольнити частково.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Іршавського районного управління юстиції, про що в Книзі реєстрації актів про одруження 18 жовтня 2003 року зроблено відповідний актовий запис за №93.

За позивачем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , залишити й надалі шлюбне прізвище « ОСОБА_7 ».

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі, у розмірі 4000,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення ним повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 1211,20 (одна тисяча двісті одинадцять гривень грн. 20 коп.) в повернення витрат по оплаті судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь держави 1211,20 (одна тисяча двісті одинадцять гривень грн. 20 коп.) суму судового збору в частині заявлених позовних вимог про стягнення аліментів.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць в розмірі 4000 грн.(чотири тисячі гривень)

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення виготовлено 23.04.2024 року.

Суддя: І.А. Даруда