Справа № 361/6707/24
Провадження № 2/361/4429/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2024 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі головуючого судді Бражник Н. М. розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів,-

УСТАНОВИВ:

Адвокат Банцер О.В. від імені та в інтересах ОСОБА_1 подала до суду зазначений позов.

Позов мотивувала тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірваний рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 липня 2018 року у справі № 361/2415/18.

Від шлюбу мають неповнолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з матір`ю.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 вересня 2019 року у справі № 361/2228/19 з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1 059 грн, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно з відповідною індексацією згідно із законом, на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 . починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Окрім сплати аліментів у мінімальному розмірі, які наразі становлять 1 598 грн, відповідач будь-якої іншої матеріальної допомоги дитині не надає, участь у вихованні не приймає.

Зазначила, що розмір аліментів визначених рішенням суду, з урахуванням збільшення цін, є недостатнім для гармонійного розвитку дитини.

Вважає, що відповідач може сплачувати аліменти у більшому розмірі, ніж призначені за рішенням суду, оскільки є здоровим, працездатним, інших утриманців немає, має офіційний стабільний дохід.

Крім того, зазначила, що нею понесені судові витрати на професійну правову допомогу у розмірі 6 000 грн.

Враховуючи положення ст. ст. 181, 182, 183, 192 Сімейного кодексу України (далі СК України) просила суд:

1.Змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 на підставі рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 вересня 2019 року у справі № 361/2228/19 та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

2.Сплату судового збору та витрат на надання професійної правової допомоги у розмірі 6 000 грн покласти на відповідача.

У порядку автоматизованого розподілу справ між суддями справу передано на розгляд судді Бражник Н. М.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 12 липня 2024 року відкрито провадження у цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Копія ухвали Броварського міськрайонного суду Київської області від 12 липня 2024 року направлена на адресу позивача, яка зазначена у позовній заяві засобами поштового зв`язку Акціонерного товариства «Укрпошта».

Згідно з довідкою про доставку електронного документа, ухвала про відкриття провадження у справі доставлена до електронного кабінету представника позивачки 18 липня 2024 року.

За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача направлена ухвала суду про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви з додатками.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 серпня 2024 року ОСОБА_2 продовжено строк на подачу відзиву.

Згідно з довідкою про доставку електронного документа, ухвала про продовження строку на подачу відзиву доставлена до електронного кабінету позивачки та її представника 06 серпня 2024 року.

ОСОБА_2 через систему «Електронний суд» подав відзив у якому зазначив, що не погоджується з викладеними доводами та заперечує проти задоволення позовних вимог. Заборгованості по сплаті аліментів він немає, крім того додатково купує дитині необхідні речі, поповнює дитині рахунок мобільного телефону, проводить з нею відпочинок. 29 жовтня 2022 року він уклав шлюб з ОСОБА_4 , відтак на його утриманні є дружина та її неповнолітній син. Батько дитини ОСОБА_4 помер. З 29 травня 2024 року хоч і проходить військову службу, всі вихідні проводить із сім`єю та спілкується з донькою. Він не ухиляється від виконання батьківських обов`язків. На його думку, позивачка подала позов не у інтересах дитини, а з метою отримання більших коштів, які будуть використовуватися нею у власних цілях.

Щодо розміру витрат на професійну правову допомогу зазначив, що він є неспівмірним до предмету позову; у акті приймання-передачі послуг штучно розбита вартість наданих робіт, які не можуть існувати один від іншого з метою завищення ціни послуг, відсутнє платіжне доручення на підтвердження фактично понесених витрат.

Позивачка та її представник до суду додаткових заяв, пояснень не подавали.

З огляду на ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Суд встановив, що від зареєстрованого шлюбу, який розірваний рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 липня 2018 року у справі № 361/2415/18, сторони мають неповнолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дитина проживає разом з матір`ю.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 вересня 2019 року у справі № 361/2228/19 з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1 059 грн, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно з відповідною індексацією згідно із законом, на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 . починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

ОСОБА_1 , як докази понесення додаткових витрат на дитину надала суду: квитанції Monobank від 08 червня 2024 року № 82АК-Н94Т-5АКХ-Е29Х (деталі транзакції: сума 699 грн, ідентифікатор платіжного пристрою:TARDI OUTLE, одержувач TARDI OUTLE), від 18 червня 2024 року № 02ЕХ-Р3КА-АТ9К-Х021 (деталі транзакції: сума 993,41 грн, ідентифікатор платіжного пристрою:PP 940227 ACCORDBANK, одержувач PP 940227 ACCORDBANK), від 22 червня 2024 року № ТТМТ-Е832-АС85-Х44Н (деталі транзакції: сума 617 грн, ідентифікатор платіжного пристрою:magazine, одержувач magazine), акт наданих послуг ОСОБА_5 з 01 травня 2024 року до 08 липня 2024 року пацієнт Рубанка Валерія на загальну вартість 11 690 грн.

29 жовтня 2022 року ОСОБА_2 та ОСОБА_4 уклали шлюб, який зареєстрований Дарницьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 2077.

ОСОБА_4 має неповнолітнього сина. Батько дитини помер.

ОСОБА_2 надав витяг з наказу від 29 травня 2024 року № 129, зі змісту якого вбачається, що останній зарахований курсантом до ВОС-100218П, приступив до виконання обов`язків за посадою з 29 травня 2024 року, йому встановлено посадовий оклад у розмірі 2 470 грн, надбавку у розмірі 50 % та надбавку за вислугу років.

ОСОБА_2 на підтвердження участі у вихованні дитини та надання, крім сплати аліментів, матеріальної допомоги надав: 25 світлин із зображенням спільного відпочинку батька з донькою та його новою сім`єю, платіжні інструкції поповнення мобільного телефону доньки НОМЕР_1 у грудні 2023 року на суму 200 грн, у січні 2024 року на суму 179,77 грн, у лютому 2024 року на суму 200 грн, у квітні 2024 року на суму 180 грн, у травні на суму 200 грн, чеки на купівлю одягу від 27 січня 2024 року № 729 на суму 1 183 грн, від 26 березня 2024 року № 2744 на суму 851 грн, від 24 травня 2024 року № 5705 на суму 2 224 грн, від 27 липня 2024 року № 9597 на суму 752 грн.

Між сторонами виникли спірні правовідносини пов`язані із зміною способу стягнення аліментів, зокрема з твердої грошової суми на частку від заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України (далі СК України), батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

З огляду на ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим врахуванням інтересів дитини.

За змістом ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Таким чином, обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька.

Відповідно до ст. ст. 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Статтею 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

З огляду на ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Визначаючи розмір аліментів на утримання дитини, суд зобов`язаний врахувати всі обставини, зазначені в ч. 1 ст. 182 СК України: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей: ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі» (постанова Верховного Суду від 23 травня 2022 року у справі № 752/26176).

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з ст.. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд встановив, що з часу ухвалення судового рішення про стягнення аліментів у ОСОБА_2 змінився сімейний стан, дані про покращення чи погіршення його матеріального становища у справі відсутні.

ОСОБА_1 не надала доказів, які б свідчили про покращення матеріального становища відповідача та не зазначила відповідних обставин, які б давали підстави для задоволення позовних вимог в частині зміни способу стягнення аліментів.

Посилання позивачки на те, що відповідач не надає будь-якої матеріальної допомоги дитині та не приймає участі у вихованні дитини спростовуються доказами наданими відповідачем: світлинами спільного проведення часу доньки з батьком та його новою родиною, квитанціями поповнення рахунку мобільного телефону, чеками на придбання одягу.

Саме по собі посилання у позовній заяві на норми сімейного законодавства, які регулюють питання зміни способу стягнення аліментів, без підтвердження обставин відповідними доказами, у даній категорії спорів, не може бути підставою для задоволення позовних вимог.

Суд відхиляє доводи відповідача про те, що позивачка подала позов не у інтересах дитини, а з метою отримання більших коштів, які будуть використовуватися нею у власних цілях, оскільки такі твердження не підтверджені будь-якими доказами.

Щодо доводів ОСОБА_1 про понесення додаткових витрат на утримання дитини суд вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Одним із різновидів аліментних зобов`язань між батьками і дітьми є зобов`язання батьків брати участь у додаткових витратах на дитину (ст. 185 СК України): той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою тощо).

Наявність фактично понесених або передбачуваних додаткових витрат має довести особа, яка заявляє позовні вимоги про їх стягнення.

Брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого (Постанова Верховного Суду від 26 жовтня 2022 року у справі № 759/22898/20).

Крім того, у постановах від 20 березня 2019 року у справі № 183/1679/17, від 12 грудня 2019 року у справі № 756/4947/17-ц, від 01 квітня 2020 року у справі № 521/16268/18, від 08 грудня 2021 року у справі № 607/12170/20 Верховний Суд дійшов висновку про те, що положення ст. 185 СК України стосуються особливих обставин, приблизний перелік яких надається у зазначеній статті. Особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними фактами (хворобами), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструмента, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті).

Згідно з ч. 2 ст. 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати особливі обставини, якими обумовлені ці додаткові витрати і які є індивідуальними у кожній конкретній справі, а також стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав.

Такий висновок міститься у постановах Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 183/1679/17, від 12 грудня 2019 року у справі № 756/4947/17-ц та від 01 квітня 2020 року у справі № 521/16268/18.

Разом з тим, суд зауважує, що позовних вимог про стягнення з відповідача саме додаткових витрат на дитину в межах даної справи ОСОБА_1 не заявлялось.

На підставі викладеного в сукупності, суд не вбачає правових підстав для задоволення позову.

З огляду на відмову у позові судові витрати позивачки покладаються на неї ж.

Керуючись 141, 180-183, 184, 191 СК України, ст. ст. 2-13, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Повний текст рішення складений 09 вересня 2024 року.

Суддя Н.М. Бражник