Справа № 346/30/24
Провадження № 2/346/606/24
08 квітня 2024 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області
Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області, у складі головуючого судді Коваленка Д.С., секретар судових засідань Івантишин Д.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні, зали засідань суду, за правилами загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,
ОСОБА_1 , через свого представника ОСОБА_3 , звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 , якою просить поділити квартиру АДРЕСА_1 , визнавши право власності за кожним з них на 1/2 частку цієї квартири.
Процесуальні дії у справі.
15.01.2024р. суд відкрив провадження у справі та призначив підоготовче судове засідання на 27.02.2024 року, яке було проведено без участі всіх учасників у зв`язку з їх неявкою. І суд закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті на 08.04.2024 року.
Але 08.04.2024р. позивач до суду, як і відповідач до суду не з`явились, але були повідомлені належним чином (а.с.47-49).
За таких обставин, а також в силу положень ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, а фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Відповідач правом на подачу відзиву на позов не скористався, і будь-які докази суду не надав; був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, але не з`явився без повідомлення причин; представник позивача не заперечує проти розгляду справи та вирішення справи у заочному порядку.
Тому суд, на підставі ч.1 ст.280 ЦПК України, здійснював розгляд справи за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів (у заочному порядку), про що судом була постановлена ухвала без виходу до нарадчої кімнати.
Позиції учасників справи.
Аргументи позивача. Під час перебування у зареєстрованому шлюбі, позивач та відповідач придбали квартиру, а тому зважаючи на ст.60 Сімейного кодексу України вона належить позивачу та відповідачу на праві спільної сумісної власності, в якій кожному з них належить по 1/2 частці. І оскільки відповідач не визнає цього, це слід визнати рішенням суду.
Відповідач у встановлений строк правом на подачу відзиву на позов не скористався. Будь-яких заперечень проти позовних вимог чи його доказів не подавав.
Оцінка суду щодо фактів
ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) 17.04.2012р. уклали та зареєстрували шлюб, при цьому ОСОБА_5 змінила прізвище на: " ОСОБА_6 " (а.с.8-10,12).
02.05.2019р. ОСОБА_5 зареєструвала за собою право власності на квартиру АДРЕСА_1 (а.с.5-6).
02 січня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про поділ вказаного майна, як придбаного під час шлюбу (а.с.1-4).
Оцінка суду правовідносин сторін.
Отже, із встановлених обставин вбачається, що між позивачем та відповідачем виникли цивільні (сімейні) правовідносини під час знаходження у яких, зокрема у зареєстрованому шлюбі, відповідач набула право власності на нерухоме майно, але позивач оспорює одноосібну власність відповідачки, вважаючи, що квартира належить їм на праві спільної сумісної власності, в якій у кожного з них 1/2 частка, з чим не погоджується відповідачка.
Оцінка суду щодо права.
Положення п.1 ч.1 ст.92 Конституції України гарантують, що права людини і громадянина визначаються виключно законами України. При цьому ч.2 ст.41 Основного закону передбачає, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.
І дійсно, ч.1 ст.60 Сімейного кодексу визначає, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). До того ж, за ч.2 ст.60 СК України вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Тому зважаючи на це і оскільки відповідач набула спірну квартиру за час шлюбу, яка виходячи із своєї суті не може бути річчю індивідуального користування, суд погоджується із тим, що квартира АДРЕСА_1 , є об`єктом права спільної сумісної власності позивача та відповідача.
В силу положень ч.1 ст.69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. А згідно з ч.2 ст.372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.
Тому, оскільки право спільної сумісної власності позивача на вказану квартиру не визнається відповідачкою, це право слід захистити шляхом поділу квартири, визнавши за кожним з них право на 1/2 частку у праві власності на цю квартиру. Питання про здійснення судом реального поділу квартири в натурі, відповідно до цих часток, зважаючи на предмет позову, перед судом позивач не поставив.
Таким чином, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя підлягає задоволенню шляхом визнання за кожним з них права на 1/2 частку у праві власності на вказану квартиру.
Отже, керуючись статтями 2,19,23,34,43,49,76-113,128-132,133-142,174-183,217-248,258,259,263-265,268,273,280-289,351-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя - задовольнити.
Поділити між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 квартиру шляхом визнання за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) права на 1/2 частку у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 , а також визнання за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) права на 1/2 частку у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 .
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів з дня його проголошення позивач не подав апеляційної скарги, а відповідач не подав письмової заяви про перегляд заочного рішення. У випадку подання позивачем апеляційної скарги, заочне рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. У випадку подання відповідачем заяви про перегляд заочного рішення, якщо його не скасовано, воно набирає законної сили у випадку подання відповідачем апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня проголошення цього заочного рішення. Заява про перегляд цього заочного рішення може бути подана до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Повний текст рішення складено 18.04.2024 року.
Суддя: Коваленко Д. С.