Справа № 2031/2-125/11
Провадження № 4-с/638/65/24
УХВАЛА

Іменем України

22 квітня 2024 року м. Харків

Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Латки І.П.,

за участю секретаря судового засідання Мяснянкіної Г.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_2 , на протиправну бездіяльність щодо зняття арешту Державного виконавця Чугуївського відділу державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, стягувач - Комунальне підприємство «Харківський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі»,

встановив:

У квітні 2024 року за допомогою системи «Електронний суд» ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_2 , звернувся суду зі скаргою на протиправну бездіяльність щодо зняття арешту Державного виконавця Чугуївського відділу державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, у виконавчому провадженні № 32234747 від 19 квітня 2012 року з виконання виконавчого листа № 2031/2-125/11, виданого 04 квітня 2012 року Печенізьким районним судом Харківської області, стягувач - Комунальне підприємство «Харківський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі».

В обґрунтування вимог скарги зазначив, що у виконавчому провадженні № 32234747, відкритому на підставі виконавчого листа № 2031/2-125/11, виданого 04.04.2012 року Печенізьким районним судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 солідарно на користь Комунального підприємства «Харківський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» суми одержаного кредиту за договором № 1169/2308Г від 24.09.2008 року в розмірі 18000 грн. 00 коп, 19 квітня 2012 року державним виконавцем було винесено постанову про арешт нерухомого майна.

24.03.2015 року державним виконавцем в рамках виконавчого провадження № 32234747 від 19.04.2012 року було винесено постанову про повернення виконавчого документу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції 1999 року), оскільки у боржника було відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. У постанові також було роз`яснено право стягувача на повторне пред`явлення виконавчого документу до примусового виконання. Однак, у визначений законом строк стягувач виконавчий лист до примусового виконання (зокрема в частині стягнення боргу з скаржника ОСОБА_1 ) не звертав.

Боргові зобов`язання перед Комунальним підприємством «Харківський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» за рішенням Печенізького районного суду Харківської області від 14.02.2012 року у справі № 2031/2-125/11, один із солідарних боржників, а саме ОСОБА_3 , повністю виконав, сплативши стягувачу грошові кошти у розмірі 19800 грн в рахунок погашення кредиту та 1228 грн 50 коп в рахунок погашення процентів, про що складено Акт від 02.02.2024 про остаточний розрахунок за договором № 1169/2308Г від 24.09.2008 року.

13.02.2024 року божник ОСОБА_1 звернувся до ВДВС із заявою про відновлення виконавчого провадження та скасування накладеного арешту (в тому числі на його житловий будинок). 26.02.2024 року Чугуївський ВДВС Чугуївського району Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надав відповідь № 5035, в якій фактично відмовився скасувати накладений у 2012 році арешт майна боржника, оскільки чинним законодавством не передбачено випадків відновлення виконавчого провадження і скасування арешту за описаних вище обставин справи. Скасувати накладений в рамках закінченого виконавчого провадження арешт без відновлення виконавчого провадження ВДВС також відмовився. Зазначив, що станом на момент першого звернення боржника до ВДВС ще не були вирішені питання про погашення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження в рамках виконавчого провадження № 32234747 від 19.04.2012 року.

19.03.2024 року ОСОБА_1 сплатив на депозитний рахунок Чугуївського ВДВС Чугуївського району Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 1800 грн. в рахунок погашення виконавчого збору в рамках виконавчого провадження № 32234747 від 19.04.2012 року та 300 грн. в рахунок погашення витрат виконавчого провадження в рамках виконавчого провадження № 32234747 від 19.04.2012 року. Таким чином, основне грошове зобов`язання ОСОБА_1 перед Комунальним підприємством «Харківський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» за кредитним договором № 1169/2308Г від 24.09.2008 року та відповідним йому рішенням Печенізького районного суду Харківської області від 14.02.2012 року у справі № 2031/2-125/11 виконано повністю і припинено поза межами виконавчого провадження № 32234747 від 19.04.2012 року. Крім того, боржник ОСОБА_1 також сплатив виконавчий збір і витрати виконавчого провадження.

Скаржник зазначає, що оскільки основне грошове зобов`язання та відповідне судове рішення виконано повністю і належним чином одним із солідарних боржників, враховуючи, що 19.03.2024 року боржник ОСОБА_1 додатково сплатив виконавчий збір і витрати виконавчого провадження, невиправданим є подальше втручання у його право на мирне володіння майном та подальше збереження арешту належного йому майна за відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача. За таких обставин 03.04.2024 року ОСОБА_1 повторно звернувся до Чугуївського ВДВС Чугуївського району Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявою про зняття арештів з належного йому нерухомого майна, однак відповіді не отримав, арешти знято не було.

Старший державний виконавець Чугуївського ВДВС Чугуївського району Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Есміра Завалій 19 квітня 2024 року подала відзив на скаргу ОСОБА_1 , в якому просила у задоволенні вимог скарги відмовити з тих підстав, що Чугуївський відділ державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції при надані інформації роз`яснив представнику боржника вичерпний перелік підстав для зняття арешту з майна, який передбачений статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження». Додатково роз`яснено, що згідно ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Крім того, виконавче провадження завершено відповідно до п. 2 частини 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції 1999 року), така підстава не передбачає припинення арешту майна боржника. Отже, примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів (виконавчих проваджень), визначених цим Законом. Державним виконавцем здійснюються заходи примусового виконання, будь-які виконавчі дії в межах виконавчого провадження, що передбачено Законом України «Про виконавче провадження». Поза межами виконавчого провадження дії державного виконавця вважаються неправомірними. Закон України «Про виконавче провадження» чітко вказує підстави, щодо зняття арешту з майна боржника, в тому числі викладено вичерпний перелік підстав, який надає можливість особі у всіх інших випадках, звертатися до суду. Враховуючи вищезазначене, у Чугуївському відділі державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відсутні законні підстави для зняття арешт з майна боржника та арешт коштів боржника.

Ухвалою суду від 12 квітня 2024 рокускаргу прийнято до розгляду у відкритому судовому засіданні, яке призначено на 22 квітня 2024 року о 09 год 30 хв.

В судове засідання скаржник, стягувач та представник органу ДВС не з`явилися, були належним чином повідомлені про судове засідання. Представник скаржника надав заяву про розгляд скарги за його відсутністю, скаргу підтримав та просив задовольнити. Стягувач та представник органу ДВС причини неявки суду не повідомили, з клопотанням про відкладення розгляду справи не зверталися.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути скаргу за відсутністю учасників справи на підставі наявних доказів.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, суд дійшов висновку про часткове задоволення скарги з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Печенізького районного суду Харківської області від 14 лютого 2012 року у справі № 2031/2-125/11 стягнуто з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 солідарно на користь Комунального підприємства «Харківський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» суму одержаного кредиту за договором № 1169/2308 Г від 24.09.2008р. в розмірі 18 000( вісімнадцять тисяч) грн.. 00 коп; відсотки за використання кредиту за договором № 1169/2308 Г від 24.09.2008р в сумі 945 ( дев`ятсот сорок п`ять) грн., 35 коп; пеню за договором № 1169/2308 Г від 24.09.2008р. в розмірі 1682 (одна тисяча шістсот вісімдесят дві) грн. 28 коп.

На підставі виконавчого листа № 2031/2-125/11, виданого 04.04.2012 року Печенізьким районним судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 солідарно на користь Комунального підприємства «Харківський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» суми одержаного кредиту за договором № 1169/2308Г від 24.09.2008 року в розмірі 18000 грн. 00 коп, Чугуївським відділом державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження № 32234747.

Перевіркою інформації, яка міститься в автоматизованій системі виконавчого провадження станом на 19 лютого 2024 року встановлено, що на виконанні у Чугуївському відділі державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції виконавче провадження №32234747 з примусового виконання рішенням Печенізького районного суду Харківської області №2031/2-125/11 від 04.04.2012 р. про стягнення з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Харківський обласний фонд підтримки індивідуального будівництва на селі» суму одержаного кредиту за договором №1169/2308Г від 24.09.2008 р. у розмірі 18000,00 грн.

19 квітня 2012 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення; про арешт нерухомого майна боржника.

26 квітня 2012 року державним виконавцем винесено постанову стягнення виконавчого збору з боржника по виконавчому провадженню.

24 березня 2015 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції 1999 року), у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійсненні державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. У постанові про повернення виконавчого документа стягувану роз`яснюється порядок повторного пред`явлення виконавчого документа до виконання. Після повернення виконавчого документу стягувачу до теперішнього часу, повторно до Відділу не надходив і на виконанні не перебував.

Відповідно до Акту від 02 лютого 2024 року про остаточний розрахунок за договором № 1169/2308Г від 24.09.2008 року, за підписом директора та головного бухгалтера Комунального підприємства «Харківський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі», з однієї сторони, та ОСОБА_3 , з іншої сторони, останній передав, а комунальне підприємство прийняло платежі по поверненню кредиту та відсотків по ньому, передбачені кредитним договором № 1169/2308Г від 24.09.2008 року, у повному обсязі, з них: 19800 грн - в рахунок погашення кредиту, 1228,50 грн в рахунок погашення процентів. Позичальник повністю виконав зобов`язання перед комунальним підприємством, у зв`язку з чим зобов`язання вважаються виконаними. Сторони взаємних претензій один до одного не мають.

13 лютого 2024 року ОСОБА_1 звернувся до ВДВС із заявою про відновлення виконавчого провадження та скасування накладеного арешту (в тому числі на його житловий будинок).

Відповідно до листа Чугуївського ВДВС Чугуївського району Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 26 лютого 2024 року № 5035, заявнику повідомлено, що чинним законодавством не передбачено випадків відновлення виконавчого провадження і скасування арешту за описаних вище обставин справи, а тому законних підстав для скасування арешту немає.

19 березня 2024 року ОСОБА_1 сплатив на депозитний рахунок Чугуївського ВДВС Чугуївського району Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 1800 грн. в рахунок погашення виконавчого збору в рамках виконавчого провадження № 32234747 від 19.04.2012 року та 300 грн. в рахунок погашення витрат виконавчого провадження в рамках виконавчого провадження № 32234747 від 19.04.2012 року, що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки № 0.0..1 від 19.03.2024 року та квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки № 0.0..1 від 19.03.2024 року.

03 квітня 2024 року ОСОБА_1 повторно звернувся до Чугуївського ВДВС Чугуївського району Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявою про зняття арештів з належного йому нерухомого майна.

Матеріали справи не містять доказів, що на час розгляду справи арешт не знято.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Згідно із ст. 3 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

Закон України «Про виконавче провадження» від 02 жовтня 2016 року № 1404-VIII набрав чинності 05 жовтня 2016 року.

Частиною 1 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року №1404-VIII (Закон № 1404-VIII) встановлено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Перехідні положення Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження», що виконавчі документи, строк пред`явлення до виконання яких не сплинув на час набрання чинності Законом України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом, а саме у трирічний строк.

З матеріалів справи вбачається, що виконавчий лист повернуто стягувачу 24 березня 2015 року, таким чином строк для повторного пред`явлення виконавчого листа до виконання закінчився 24 березня 2016 року, тобто набрання чинності Законом України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIIІ, а відтак до спірних правовідносин застосовуються положення Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України № 606-XIV, виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України № 606-XIV, у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Таким чином, державний виконавець, повертаючи виконавчий лист стягувачу, правомірно не скасував накладений у виконавчому провадженні арешт майна.

При цьому, строк для повторного пред`явлення виконавчого листа до виконання сплинув, стягувач у визначений законом строк до виконавчої служби виконавчий лист не пред`явив, а досліджені в судовому засіданні докази свідчать про те, що заборгованість за кредитним договором, яка була предметом стягнення у виконавчому провадженні, добровільно погашена боржником стягувачу.

Згідно ч. 1 Розділу XV Інструкції з організації примусового виконання рішень, встановлено вичерпний перелік підстав для відновлення виконавчого провадження:

- втрачене виконавче провадження або його матеріали;

- знищене виконавче провадження у разі постановлення Європейським судом з прав людини рішення, відповідно до якого держава зобов`язана виконати рішення національного суду;

- виконавче провадження, виконання за яким здійснювалось на тимчасово окупованій території.

Таким чином, у державного виконавця відсутні правові підстави для відновлення виконавчого провадження № 32234747, в якому накладено арешт на майно ОСОБА_1 .

Суд наголошує, що державним виконавцем здійснюються заходи примусового виконання, будь-які виконавчі дії в межах виконавчого провадження (п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону України №1404-VIII). Відповідно поза межами виконавчого провадження дії державного виконавця є неправомірними.

За таких обставин, враховуючи, що стягувачем повторно не пред`явлено виконавчий документ до виконання, орган державної виконавчої служби, діючи відповідно до вимог закону, не має повноважень самостійно скасувати арешт майна, накладений в межах виконавчого провадження.

Поряд з цим, частиною 5 статті 60 Закону України № 606-XIV, передбачено, що у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

Згідно з ч. 1 ст. 57 Закону України № 606-XIV, арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Відповідно до ч. 1, 5 ст. 60 Закону України № 606-XIV, особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

Стаття 41 Конституції України, регламентує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Судом беззаперечно встановлено, що дане виконавче провадження було завершено відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» та виконавчий документ було повернуто стягувачу без виконання з правом повторного провадження. Завершення виконавчого провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону не дає підстав для звільнення майна з-під арешту. При цьому в позасудовий спосіб боржник у повному обсязі виконав зобов`язання, на підставі якого було видано виконавчий лист та здійснено заходи з примусового виконання виконавчого листа.

На переконання суду, виконання боржником у повному обсязі рішення суду та непред`явлення у встановлений законом строк виконавчого листа до виконання, свідчать про відсутність правових підстав для продовження дії арешту майна боржника, оскільки, як зазначалось вище, завданням арешту майна є реальне виконання рішення. Оскільки на даний час рішення суду виконано у повному обсязі, підстави для подальшого застосування заходу примусового виконання рішення відпали, що є підставою для задоволення скарги в частині зобов`язання скасування арешту майна.

При цьому підстав для задоволення вимог скарги про визнання неправомірною бездіяльність начальника (в. о. начальника) Чугуївського відділу державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції немає, оскільки як встановлено судом, у справі, що розглядається, державний виконавець, розглядаючи заяву ОСОБА_1 , не мав повноважень на відновлення виконавчого провадження № 32234747 та вирішення питання про скасування арешту майна у виконавчому провадженні, яке на даний час є завершеним. У даному випадку, питання про скасування арешту майна можливе лише за рішенням суду, а тому відсутні підстави вважати, що начальником органу ДВС допущено неправомірну бездіяльність, у зв`язку з чим вимоги скарги в цій частині задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 258-261, 450-451 ЦПК України, суд, -

постановив:

Скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_2 , на протиправну бездіяльність щодо зняття арешту Державного виконавця Чугуївського відділу державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, стягувач - Комунальне підприємство «Харківський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» задовольнити частково.

Зобов`язати начальника (в.о. начальника) Чугуївського відділу державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зняти арешт з усього майна боржника ОСОБА_1 в рамках виконавчого провадження № 32234747 від 19 квітня 2012 року, в тому числі зареєстрований 25.07.2012 року арешт житлового будинку АДРЕСА_1 , зареєстрований Харківською філією ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України (тип обтяження: арешт нерухомого майна; реєстраційний номер обтяження: 12782164; підстава обтяження: постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, ВП № 32234747, 19.04.2012, Відділ державної виконавчої служби Печенізького районного управління юстиції Харківської області; обтяжувач: Відділ державної виконавчої служби Печенізького районного управління юстиції, Код: 34172064, 62801, Харківська обл., Печенізький р., смт. Печеніги, вул. Петровського, 9; заявник: Відділ державної виконавчої служби Печенізького районного управління юстиції, Код: 34172064, 62801, Харківська обл., Печенізький р., смт. Печеніги, вул. Петровського, 9).

У задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст ухвали складено 22 квітня 2024 року.

Суддя І.П. Латка