Провадження № 2/522/7321/24
УХВАЛА

26 вересня 2024 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Федчишена Т. Ю., розглянувши заяву Одеської міської ради про забезпечення позову за матеріалами позовної заяви Одеської міської ради до ОСОБА_1 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області, про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом та стягнення грошової компенсації, -

ВСТАНОВИЛА:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява Одеської міської ради до ОСОБА_1 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області, про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом та стягнення грошової компенсації.

Одночасно з позовною заявою Одеською міською радою подано заяву про забезпечення позову, в якій позивач просить накласти арешт на грошові кошти, які наявні у ОСОБА_1 на банківських рахунках в межах суми, про стягнення якої подано позовну заяву, а саме 1 275 800,00 грн.

Вивчивши заяву та додані до неї документи в межах розгляду заяви про забезпечення позову, судом зазначає наступне.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову одночасно з пред`явленням позову подається до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом;

Тобто першочерговим при надходженні заяви про забезпечення позову є оцінка дотримання процесуального порядку (юрисдикції) звернення із заявою про забезпечення позову до суду.

Підсудністю у цивільному судочинстві визначено розмежування компетенції між окремими ланками судової системи і між судами однієї ланки щодо розгляду і вирішення підвідомчих їм цивільних справ.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Виключна підсудність - особливий вид територіальної підсудності, який забороняє застосування інших видів територіальної підсудності (загальної, договірної, альтернативної або підсудності пов`язаних між собою вимог). Це пояснюється особливостями справ, на які така підсудність поширюється, і направлено на створення сприятливих умов для розгляду справи й виконання судового рішення.

У разі конкуренції правил підсудності мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 07 липня 2020 року у справі № 910/10647/18 вказала на те, що виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають з приводу нерухомого майна. Згідно з положеннями статті 181 ЦК України до нерухомого майна належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК України); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Якщо пред`явлено позов про право власності на кілька приміщень, розташованих у різних районах міста чи в різних містах, або позов про поділ спадкового майна, яке складається з кількох об`єктів нерухомості у різних місцевостях, тобто вимоги, для кожної з яких встановлено виключну підсудність, то позов пред`являється до одного із судів за вибором позивача, але за місцезнаходженням основної частини нерухомого майна, яка за своєю вартістю перевищує ті, що знаходяться в інших районах чи місцевостях. Виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. Словосполучення «з приводу нерухомого майна» необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення (постанова Верховного Суду від 02 лютого 2022 року у справі № 185/8191/16-ц).

Аналогічний висновок також викладено у постанові Верховного Суду від 13 квітня 2022 року у справі № 373/118/20.

Отже, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна та стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема, щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною умов договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

Зі змісту позовної заяви слідує, що позивач просить, зокрема, визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 10.12.2021, видане приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ткаченко І. В., зареєстроване в реєстрі за № 1493 на земельну ділянку з кадастровим номером: :02:0440 за адресою: АДРЕСА_1 , а також визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 15.12.2021, видане приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ткаченко І. В., зареєстроване в реєстрі за № 1529 на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 .

Таким чином, враховуючи предмет позову, до спірних правовідносин підлягають застосуванню саме правила виключної підсудності.

При цьому, об`єкти нерухомого майна з приводу яких пред`явлено позов, знаходяться в різних районах м. Одеси та Одеської області.

Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Однак, заява про забезпечення позову не містить відомостей щодо вартості об`єктів нерухомого майна, з приводу яких виник спір, та доказів на підтвердження вартості такого майна.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно з ч. 10 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Оскільки заява Одеської міської ради про забезпечення позову не містить відомостей про вартість об`єктів нерухомого майна з приводу яких пред`явлено позов, а за відсутності таких відомостей підсудність заяви про забезпечення позову Приморському районному суду м. Одеси не підтверджена, заява про забезпечення позову підлягає поверненню заявнику.

Керуючись ст. ст. 149, 151, 152153ЦПК України, -

УХВАЛИЛА:

Заяву Одеської міської ради про забезпечення позову за матеріалами позовної заяви Одеської міської ради до ОСОБА_1 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області, про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом та стягнення грошової компенсації повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Тетяна ФЕДЧИШЕНА