Провадження № 2-о/643/457/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2024 м. Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Поліщук Т.В., вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 , заінтересована особа Військова частина НОМЕР_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в особі представника адвоката Муфазалова С.А. звернувся до Московського районного суду м. Харкова, заінтересована особа Військова частина НОМЕР_1 в якій прохає встановити факт, що має юридичне значення щодо здійснення ОСОБА_1 постійного догляду за одним із своїх батьків - мамою ОСОБА_3 , яка є особою з інвалідністю ІІ групи, при тому, що її донька ОСОБА_4 , сама потребує постійного догляду за висновком лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, інші родичі першого та другого ступеня споріднення ОСОБА_3 відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

За правилами ч. 3 ст. 294 КПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до ч. 9 ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Вивчивши матеріали заяви, судом встановлено, що подана заява не відповідає вимогам ст.ст.175,177 ЦПК України з врахуванням наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 Цивільного процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Заявник зазначає, що він звільнений від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Положеннями п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» визначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

При цьому до матеріалів заяви про встановлення факту, що має юридичне значення заявником не посилань на докази наявності пільг щодо сплати судового збору.

Відтак, заявнику необхідно надати до суду підтвердження звільнення від сплати судового збору за звернення до суду з цією заявою.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 ЦПК України у разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї в електронній формі, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 17.08.2021 № 1845/0/15-21 затверджено Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС).

Пункт 29 згаданого положення вказує, що у разі подання до суду документів в електронній формі учасник зобов`язаний у випадках, визначених процесуальним законодавством, надати доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів. У випадку, коли інший учасник справи відповідно до внесених ідентифікаційних даних про нього має зареєстрований Електронний кабінет, функціонал Електронного суду в автоматичному режимі надає суду та учаснику справи доказ надсилання до Електронних кабінетів інших учасників справи поданих до суду документів. В іншому випадку засобами Електронного суду користувача інформують про відсутність в іншого учасника справи зареєстрованого Електронного кабінету.

У порушення наведених норм, заявником та його представником не додано посилань на докази того, що у заінтересованої особи зареєстрований електронний кабінет у системі «Електронний суд» та направлення, зокрема, заінтересованій особі копії заяви та додатків до неї на адресу електронного кабінету заінтересованої особи, зареєстрованого в системі «Електронний суд», або доказів надсилання заінтересованій особі листом з описом вкладення копій поданих до суду документів.

Також, згідно із ч. 4 ст. 294 Цивільного процесуального кодексу України, справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Права заінтересованих осіб знаходяться у юридичному зв`язку із суб`єктивними правами заявників і зумовлюються встановленням юридичного факту. Інтереси заінтересованих осіб можуть суперечити інтересам заявника. Отже, притягнення (вступ) цих заінтересованих осіб має важливе практичне значення, оскільки вони мають можливість у процесі розгляду справи про встановлення юридичного факту заявити про порушення чи оспорювання їхніх суб`єктивних прав.

Заінтересовані особи беруть участь у справах окремого провадження з метою захисту своїх інтересів або інтересів держави. Але на відміну від заявника ці особи самі не звертаються до суду із заявою, а вступають у вже розпочатий процес з власної ініціативи або притягуються до участі у справі судом.

Матеріали заяви свідчать про те, що у якості заінтересованої особи до участі у справі не залучено, зокрема, ОСОБА_3 .

Згідно із ч. 1 ст. 95 Цивільного процесуального кодексу України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Всупереч зазначених вище вимог законодавства, заявник не зазначив в заяві та не надав до заяви про встановлення факту, що має юридичне значення посилання на докази на які посилається в поданій заяві. Із додатків до заяви додано лише підтвердження повноважень представника заявника.

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У такій формі в цьому пункті втілено «право на суд», одним з аспектів якого є право доступу, тобто право на порушення провадження в суді за цивільним позовом. Однак, практика Європейського Суду з прав людини свідчить, що це право не є абсолютним. Воно може підлягати законним обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності позовних заяв.

У рішенні від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 Конституційний Суд України встановив, що конституційне право особи на звернення до суду кореспондується з її обов`язком дотримуватися встановлених процесуальним законом механізмів (процедур).

Згідно ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 175, 177, 185 Цивільного процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 , заінтересована особа Військова частина НОМЕР_1 про встановлення факту, що має юридичне значення залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали суду.

У разі невиконання ухвали суду у зазначений строк заява буде вважатися неподаною та підлягатиме поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Т.В. Поліщук