ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/817/348/24 Доповідач - Хома М.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2024 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючої - Хома М.В.

суддів - Костів О. З., Храпак Н. М.,

розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу акціонерного товариства "Універсал Банк" на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 грудня 2023 року, ухваленого суддею Заворотною О.Л., дата складення повного тексту 12 грудня 2023 року у цивільній справі за позовом акціонерного товариства "Універсал Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2023 року АТ "Універсал Банк" звернулося до суду із вказаним позовом.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 26.01.2019 року року відповідачка звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг. Змістом цієї анкети-заяви визначено, що разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши Анкету-заяву, відповідачка підтвердила, що ознайомилася та отримала примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають Договір та зобов`язується виконувати його умови. Окрім того, підтвердила, що усе листування щодо цього договору просить здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов Договору.

Отже, 26.01.2019 року між ПАТ «Універсал Банк» та відповідачкою укладено Договір, відповідно до умов якого, їй надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 80000 грн. на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка, із відсотковою ставкою, яку погоджено між сторонами та викладено у Тарифах.

Позивач виконав зобов`язання за договором та надав відповідачці можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

Однак, ОСОБА_1 належним чином зобов`язання не виконувала, тому станом на 25.04.2023 року виникла заборгованість за договором про надання банківських послуг у розмірі 43241,20 грн., що є сумою боргу за тілом кредиту.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 грудня 2023 року у задоволені позову відмовлено.

В апеляційній скарзі АТ "Універсал Банк" просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.

Вказує, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, оскільки підписуючи анкету - заяву від 26.01.2019 року ОСОБА_2 погодилася з тим, що указана анкета разом з умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг.

У підписаній анкеті - заяві відповідач визнала, що електронний підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки з власноручним підписом на документах на паперових носіях.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд дійшов передчасного висновку про те, що ОСОБА_2 не була ознайомлена із вищевказаними умовами, правилами, тарифами, таблицею та паспортом споживчого кредиту.

У виписці по руху коштів прослідковується, що ОСОБА_2 знімала кошти через банкомат, розраховувалась кредитною картою за покупки, чим визнала укладення кредитного договору та погодилась на його умови.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду без змін.

Зазначає, що у справі відсутні докази щодо розміру фактично отриманого кредиту, а виписка по рахунку свідчить про те, що відповідач повернула АТ "Універсал Банк" кредит, тому заборгованість відсутня.

У наданих позивачем документах електронно цифровий підпис ОСОБА_2 накладений лише у паспорті споживчого кредиту, тому за відсутності підпису відповідача в інших документах, які є складовими частинами кредитного договору, немає підстав вважати, що відповідач ознайомилась і погодилась з ними при підписанні анкети - заяви.

У справі відсутні докази на підтвердження видачі їй кредитної картки, строку її дії, відкриття рахунку та отримання нею кредиту.

Зазначає, що долучені банком умови і правила надання банківських послуг набрали чинності лише 27.11.2021 року, в той час як анкету - заяву нею було підписано 26.01.2019 року.

Ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Обставини справи.

Судом встановлено, що 26.01.2019 року ОСОБА_1 підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг АТ «Універсал Банк».

Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. Відповідач підтвердила, що ознайомилась та отримала примірники у мобільному додатку вказаних документів, що складають договір та зобов`язався виконувати його умови (п. 2).

З довідки АТ "Універсал Банк" про наявність рахунку від 19.10.2023 року видно, що на ім`я ОСОБА_1 було відкрито рахунок № НОМЕР_1 , карта № НОМЕР_2 , чорна карта, зі строком дії картки - до 10/24.

Відповідно до довідки про розмір встановленого кредитного ліміту клієнта ОСОБА_1 через мобільний застосунок за договором про надання банківських послуг "Monobank" від 19.10.2023 року за карткою № НОМЕР_2 станом на 19.10.2023 року, кредитний ліміт з 26.01.2019 року встановлено у розмірі 2000 грн; 11.12.2019 року збільшено до 20000 грн; 14.06.2020 року збільшено до 35000 грн.; 11.03.2021 року збільшено до 60000 грн.; 07.01.2022 року збільшено до 80000 грн; 27.02.2022 року зменшено до 45589 грн; 30.11.2022 року зменшено до 42600 грн.; 02.12.2022 року зменшено до 42500 грн.

Із випискою руху коштів по картці від 19.10.2023 року за період з 26.01.2019 року по 11.07.2023 року вбачається, що ОСОБА_1 користувалася карткою № НОМЕР_2 , а саме: розраховувалася в магазинах, поповнювала картку, знімала готівку в банкоматі, оплачувала комунальні платежі. Кредитний ліміт станом на 11.07.2023 року становив 42500 грн, заборгованість станом на 11.07.2023 року 43241 грн, баланс на кінець періоду -741 грн.

Відповідно до розрахунку заборгованості за Договором № б/н від 26.01.2019 року, заборгованість ОСОБА_1 за кредитом станом на 11.07.2023 року становила: 43241,20 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту). Заборгованість за відсотками, пенею - 0,00 грн; заборгованість за порушення грошового зобов`язання - 0,00 грн.

Нормативно-правове обґрунтування.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ст. ст. 628, 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду.

Згідно з ч. 2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Абзац другий ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.

Згідно зі ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ч.1). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів (ч. 3).

Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. ст. 205, 207 ЦК України).

Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Закон України від 03.09.2015 року № 675-VIII «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

У ст. 3 цього Закону зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст.11 ЗУ «Про електронну комерцію»).

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію»).

Згідно із ч. 6 ст. 11 ЗУ ЗУ «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилами ч. 8 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до ЗУ «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги скарги.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що АТ «Універсал Банк» не довело укладення із ОСОБА_1 договору про надання банківських послуг на умовах, які зазначені у позові, оскільки матеріали справи не містять доказів щодо істотних умов укладеного сторонами кредитного договору, а наданий АТ «Універсал Банк» розрахунок заборгованості достовірно не вказує на розмір невиконаного відповідачем зобов`язання. Крім того, судом констатовано, що виписка по рахунку свідчить про те, що ОСОБА_2 повернула АТ «Універсал Банк» отриманий кредит, так як станом на 01.01.2023 відсутня заборгованість.

Висновок суду щодо відсутності у справі погодження відповідачем Умов і правил надання банківських послуг та тарифів банку грунтується на вимогах закону.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що висновок суду про повернення відповідачем боргу за кредитним договором та відсутності підстав для стягнення фактично отриманої суми кредитних коштів не грунтується на матеріалах справи.

Встановлено, що у жовтні 2017 року АТ «Універсал Банк» запустив новий проект «Monobank», в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки «Monobank». Після перевірки кредитної історії на платіжних картках Monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт.

Заявляючи позовні вимоги, АТ «Універсал Банк» посилалося на те, що ОСОБА_1 підписала Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 26.01.2019 року, копія якої наявна у матеріалах справи.

Анкета-заява підписана ОСОБА_1 та містить докладну інформацію щодо її особи, зокрема дату її народження, індивідуальний податковий номер, серію, номер паспорта і дату його видачі, адресу проживання, номер мобільного телефону, а також соціальний статус, джерело та розмір доходу. В Анкеті-заяві містяться відповідні сторінки паспорта ОСОБА_1 .

У вказаній Анкеті-заяві зазначено, що відповідач погодилася з тим, що ця Анкета-заява разом із Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту становить між нею та Банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилась та погодилася з вищевказаними документами. У п. 6 Анкети-заяви клієнт просить вважати наведений зразок її власноручного підпису або його аналоги, у тому числі його електронний підпис, обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть йому відкриті в Банку. Засвідчує генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем з наведенням буквено-цифрового коду, яка буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з договором. Визнає, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки з власноручним підписом на документах та на паперових носіях. Підтверджує, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися ним та/або Банком з використанням електронного цифрового підпису.

Із довідок АТ «Універсал Банк» про наявність рахунку від 19.10.2023 року та довідки позивача про розмір встановленого кредитного ліміту клієнта ОСОБА_1 через мобільний застосунок за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 26.01.2019 року вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 було відкрито рахунок № НОМЕР_1 , картка № НОМЕР_2 (чорна картка), зі строком дії - до 10/24 та встановлений кредитний ліміт, максимальний розмір якого складав 80000 грн.

В підтвердження розміру заборгованості, Банком до суду першої інстанції було надано розрахунок заборгованості та виписку по рахунку.

Колегія суддів вважає, що виписка з банківському рахунку є належним доказом, оскільки відображає рух коштів та доводить активне користування відповідачем кредитними коштами та неналежне виконання ним своїх обов`язків з погашення кредиту.

Відповідно до положень ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», пунктів 62, 63 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75, виписка з банкового рахунку є первинним документом, що підтверджує здійснені по банківському рахунку операції.

Верховний Суд у справі № 554/4300/16-ц наголосив, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки по картковим рахункам можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.

Дослідивши виписку по рахунку, встановлено, що ОСОБА_1 активно користувалася кредитною (платіжною) карткою, а саме: розраховувалася в магазинах, поповнювала картку, знімала готівку в банкоматі, оплачувала комунальні платежі, тим самим підтверджувала свою згоду на умови Банку щодо встановленого кредитного ліміту.

Крім цього, відповідачка ОСОБА_1 не заперечувала факту користування кредитним коштами, а лише наголошувала на тому, що вона не погоджувала істотних умов кредитного договору.

Тому, доводи апеляційної скарги АТ «Універсал Банк» про те, що ОСОБА_1 користувалася кредитним коштами, колегія суддів вважає обгрунтованими.

Відповідачем у справі не спростовано доводів позивача щодо отримання та використання кредитних коштів, тому Банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, що узгоджується із усталеною практикою Великої Палати Верховного Суду.

Судом першої інстанції при вирішенні даного спору не враховано, що позивач, звертаючись до суду із даним позовом, не заявляв вимог про стягнення з відповідача відсотків за користування кредитом, пені чи інших платежів, умови яких між сторонами не погоджено.

Таким чином, з відповідача в користь позивача підлягає стягненню залишок заборгованості за наданим тілом кредиту, що є різницею між сумами отриманих ОСОБА_1 коштів та сумами, що зараховані в погашення заборгованості.

Звертаючись до суду із даним позовом АТ «Універсал Банк» просив стягнути із відповідачки 43241,20 грн. тіла кредиту.

З наданої АТ «Універсал Банк» виписки з рахунку позичальника про рух коштів по картці від 19.10.2023 року та з розрахунку заборгованості за договором № б/н від 26.01.2019 року видно, що за період з 26.01.2019 року по 11.07.2023 року ОСОБА_1 було знято та списано в рахунок оплати нею товарів та послуг кошти на загальну суму 71 712,98 грн., а поповнено картковий рахунок на загальну суму 32 529,50 грн.

З огляду на викладене, заборгованість за договором про надання банківських послуг "monobank" від 26.01.2019 року за тілом кредиту, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 в користь АТ «Універсал Банк», становить 39183,48 грн. (71712,98 грн. - 32529,50 грн. ).

Тому, висновок суду про те, що ОСОБА_1 повернула АТ «Універсал Банк» отриманий кредит, а станом на 01.01.2023 відсутня заборгованість, суперечить наявним у справі доказам.

Враховуючи вказане, колегія суддів вважає, що рішення Хмельницького міськрайонного суду від 07 грудня 2023 року слід скасувати, постановивши нове судове рішення, яким позов АТ «Універсал Банк» задовольнити частково, стягнути із ОСОБА_1 в користь АТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором б/н від 26.01.2019 року за тілом кредиту у розмірі 39183,48 грн., оскільки саме така сума заборгованості підтверджується випискою з рахунку.

В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити, оскільки зазначена у позові сума заборгованості за тілом кредиту 43 241, 2 грн. не відповідає наявним у справі доказам.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина 13 статті 141 ЦПК України).

Зважаючи на те, що апеляційний суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, що у відсотковому співвідношенні від ціни позову становить 90,61%, сплачений АТ "Універсал Банк" судовий збір за подання позовної заяви, пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 2431,97 грн. та за подання апеляційної скарги у розмірі 3647,95 грн. (разом 6079,92 грн.) підлягає стягненню з ОСОБА_1 в користь банку.

Керуючись ст. ст. 141, 367, 376, 382-384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу акціонерного товариства "Універсал Банк" - задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 грудня 2023 року - скасувати, постановивши нове судове рішення, яким позов акціонерного товариства "Універсал Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь акціонерного товариства "Універсал Банк" () заборгованість за кредитним договором б/н від 26.01.2019 року у розмірі 39183,48 грн. (тридцять дев`ять тисяч сто вісімдесят три гривні сорок вісім копійок ).

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь акціонерного товариства "Універсал Банк" () 6079,92 грн. (шість тисяч сімдесят дев`ять гривень дев`яносто дві копійки) судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, окрім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 22 квітня 2024 року.

Головуюча Хома М.В.

Судді Костів О.З.

Храпак Н.М.