П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2024 року м. Київ

Справа №755/10976/24

Провадження: № 22-ц/824/14543/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т.О.,

суддів Мережко М. В., Нежури В.А.,

секретар Сакалош Б. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Левченко Світлани Миколаївни в інтересах ОСОБА_1

на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 28 червня 2024 року, постановлену під головуванням судді Арапіної Н. Є.,

у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Міністерство оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

у с т а н о в и в:

У червні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, відповідно до якої просить встановити проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , однією сім`єю у період з 2003 року по ІНФОРМАЦІЯ_4 (день смерті ОСОБА_4 ).

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 28 червня 2024 року відмовлено у відкритті провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення.

Не погодившись із таким судовим рішенням, адвокат Левченко С. М. в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просила скасувати ухвалу суду першої інстанції, матеріали справи направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначила, що на даний час, спору про право заявниці на отримання грошової допомоги у зв`язку із загибеллю ОСОБА_4 не існує, оскільки на даний момент не виникли будь-які матеріально-правові відносини. Звертає увагу суду на те, що заявниця не зверталася за отриманням грошової допомоги до ІНФОРМАЦІЯ_6. При цьому, вказує, що між заявницею та Міністерством оборони України не може бути спору про право на отримання одноразової грошової допомоги, оскільки останній не є суб`єктом отримання такої соціальної допомоги. Отже, вважає, що судом передчасно, без дослідження матеріалів справи, без з`ясування всіх обставин справи та без заслуховування думки учасників процесу, було постановлено спірну ухвалу, висновки суду ґрунтуються виключно на припущеннях щодо наявності спору, при цьому не вказано, між ким існує цей спір, предмет цього спору, що є свідченням протиправності такої ухвали.

Ухвалами Київського апеляційного суду від 26 липня 2024 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_5 в інтересах ІНФОРМАЦІЯ_6 доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважав необґрунтованими, зазначив, що ключовою ознакою окремого провадження є безспірність, відтак, у разі встановлення під час вирішення питання про відкриття провадження у справі у порядку окремого провадження за заявою про встановлення юридичного факту можливості виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у будь-якої особи внаслідок встановлення такого юридичного факту, суд повинен відмовити у відкритті провадження, що вірно і зроблено судом першої інстанції.

ОСОБА_6 в інтересах ІНФОРМАЦІЯ_5 у відзиві на апеляційну скаргу зазначив, що за предметом та можливими правовими наслідками, цей спір існує у сфері публічно-правових відносин, а отже підлягає вирішенню у порядку адміністративного судочинства, відтак, вважає що ухвала постановлена з дотриманням норм процесуального законодавства.

В судовому засіданні адвокат Левченко С. М. в інтересах ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримала з викладених у ній підстав.

ОСОБА_7 в інтересах ІНФОРМАЦІЯ_6 апеляційну скаргу просила залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за їх відсутності.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив із того, що у даних правовідносинах наявний спір про право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із смертю військовослужбовця, а тому заява не підлягає розгляду в порядку окремого провадження.

Перевіряючи вказані висновки суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно з частиною 1 статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення (пункт 5 частина 2 статті 293 ЦПК України).

До справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які розглядаються судом, відповідно до пункту 5 частини 1 статті 315 ЦПК України належать справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Отже, факт, що встановлюється судом у порядку окремого провадження, повинен мати юридичне значення та породжувати юридичні наслідки.

Водночас відповідно до частини 4 статті 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи залишає заяву без розгляду.

Тобто, у разі встановлення обставин того, що факт, який просить встановити заявник, пов`язаний з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд відмовляє у відкритті провадження або залишає заяву без розгляду, якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи.

Як регламентовано статтею 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Як убачається з заяви ОСОБА_1 , метою встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу є оформлення в подальшому такої грошової допомоги.

Тобто, у разі встановлення судом даного факту, останній породжуватиме для ОСОБА_1 юридичний наслідок, від якого залежить виникнення в неї права на звернення з заявою щодо отримання грошового забезпечення як члена сім`ї військовослужбовця відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", а також надасть можливість здійснювати і інші дії, передбачені законодавством України.

Колегія суддів вважає, що відмовивши у відкритті провадження з підстав наявності спору про право, суд дійшов передчасного висновку, оскільки встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу в окремому провадженні не встановлює наявність чи відсутність права ОСОБА_1 на грошове забезпечення військовослужбовця, а лише надає їй право на звернення до компетентних органів з відповідною заявою про його виплату та вчинення інших дій у разі задоволення заяви.

Слід зазначити, що суд першої інстанції досить формально підійшов до вказаного питання, оскільки в оскарженому судовому рішенні не зазначено, та не встановлено, між ким саме існує спір про право.

Поряд з цим, колегія суддів звертає увагу, що заявниця не зверталася за отриманням грошової допомоги до ІНФОРМАЦІЯ_6, відповідно, між ОСОБА_1 та Міністерством оборони України не може бути спору про право на отримання одноразової грошової допомоги, оскільки останній не є суб`єктом отримання такої соціальної допомоги.

Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про відмову у відкритті провадження у справі.

При цьому, суд не позбавлений можливості у разі встановлення в ході розгляду справи наявного, реального спору, вирішити питання про залишення заяви без розгляду в подальшому, як це передбачено частиною 4 статті 315 ЦПК України.

За таких обставин колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для скасування ухвали суду і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 367, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Левченко Світлани Миколаївни в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 28 червня 2024 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 26 вересня 2024 року.

Головуючий Т. О. Невідома

Судді М. В. Мережко

В. А. Нежура