Справа № 953/8874/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" вересня 2024 р.

Київський районний суд м. Харкова у складі судді Вітюка Р.В. перевірив позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування рішення та зобов`язання вчинення певних дій

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позов до ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому просить скасувати рішення комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 про відмову у наданні відстрочки ОСОБА_1 , оформлене протоколом вказаної комісії за № 15 від 19.07.2024 як незаконне; зобов`язати комісію ІНФОРМАЦІЯ_2 повторно розглянути питання про надання ОСОБА_1 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період, за результатами якого надати таку відстрочку.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.09.2024 справу передано для розгляду судді Вітюку Р.В.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

З позовної заяви вбачається, що позивач просить скасувати рішення комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 про відмову у наданні відстрочки.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів в будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, такий суб`єктний склад цього спору, у якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа. Отже, у порядку цивільного судочинства за загальним правилом можна розглядати будь-які справи, у яких, зазвичай, хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення процесуальні закони не віднесли до юрисдикції інших судів.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: у спорах фізичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; у спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби (пункти 1 і 2 частини першої статті 19 КАС України).

Публічно-правовий спір - це, зокрема, спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій (пункт 2 частини першої статті 4 КАС України).

Суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.06.2022 у справі №362/643/21 сформувала такі висновки:

- до справ адміністративної юрисдикції процесуальний закон відніс публічно-правові спори, ознакою яких є не лише особливий суб`єктний склад, але і їх виникнення з приводу виконання чи невиконання суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій, крім спорів, для яких закон установив інший порядок судового вирішення. Ці функції суб`єкт повинен виконувати саме у тих правовідносинах, в яких виник спір (п. 27);

- стосовно терміну "владні управлінські функції", то зміст поняття "владні" полягає в наявності у суб`єкта повноважень застосовувати надану йому владу, за допомогою якої впливати на розвиток правовідносин, а "управлінські функції" - це основні напрямки діяльності органу влади, його посадової чи службової особи або іншого уповноваженого суб`єкта, спрямовані на управління діяльністю підлеглого суб`єкта. Зогляду на вказане до юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома чи більше суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у правовідносинах, в яких хоча б один суб`єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єкта (суб`єктів), а останній (останні) відповідно зобов`язаний (зобов`язані) виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень (п. 28);

- публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин. Тоді як приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення, як правило, майнового приватного права чи інтересу (п. 30).

Позивач звернувся з позовом про рішення комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 про відмову у наданні відстрочки та зобов`язати останню повторно розглянути питання про надання відстрочки. Підставою для звернення з цим позовом стало те, що, як стверджує позивач, відповідач безпідставно відмовив в ухваленні рішення про відстрочку позивача, оскільки останній є здобувачем вищої освіти.

Пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення окремих питань виконання військового обов`язку та ведення військового обліку" установити, що: територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються на базі діючих військових комісаріатів шляхом їх перетворення протягом двох місяців з дня набрання чинності цим Законом; територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є правонаступниками військових комісаріатів, на базі яких вони утворюються.

Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації (п. 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (далі - Положення), затвердженого постановою КМУ від 23.02.2022 № 154.

Відповідно до п. 8 вказаного Положення завданнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки є виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, керівництво військовим обліком призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, здійснення контролю за його станом, зокрема в місцевих держадміністраціях, органах місцевого самоврядування та в органах, що забезпечують функціонування системи військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (крім СБУ та розвідувальних органів України), забезпечення в межах своїх повноважень адміністрування (територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя) та ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Отже, зі змісту наведених норм вбачається, що відповідач є суб`єктом вдадних повноважень, а його дії (рішення), які є предметом оскарження у цій справі, пов`язані з реалізацією ним владних управлінських функцій (зокрема, на виконання п. 8 Положення), а тому спір у справі, за своїм змістовним та суб`єктним критерієм, є публічно-правовий, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Подібних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у наведеній вище постанові.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Таким чином, суд дійшов висновку щодо відмови у відкритті провадження у цивільній справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, оскільки заявлений спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (розгляд у порядку цивільного судочинства призведене до порушення принципу розгляду справи "судом встановленим законом"), а віднесений до юрисдикції адміністративних судів.

Керуючись ст. 2, 4, 19, 186, 260, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування рішення та зобов`язання вчинення певних дій.

Роз`яснити позивачу, що розгляд питання щодо оскарження дій про ненадання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та зобов`язання її надати віднесено до юрисдикції адміністративного суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо (ч. 1 ст. 355 ЦПК України) до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення (ч. 1 ст. 354 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://ki.hr.court.gov.ua/sud.

Суддя Роман ВІТЮК