Справа № 737/755/24
Проваждення № 2/737/283/24
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

26 вересня 2024 року с-ще Куликівка

Куликівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого суддіКоренькова А.А.
секретаря судового засіданняЧередниченка С.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні за загальними правилами позовного провадження справу № 737/755/24
за позовомОСОБА_1
до Олишівської селищної ради
третя особаприватний нотаріус Чернігівського районного нотаріального округу Пономаренко Євгеній Петрович
провизнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами
учасники справи та представники:не з`явились

в с т а н о в и в :

15 серпня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після померлої матері ОСОБА_2 . Позов мотивований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_3 , за життя заповіту не склав. Спадщину після батька прийняла мати позивача ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . За життя ОСОБА_2 склала заповіт, яким все своє майно заповідала позивачу. Позивач спадщину після померлої матері прийняв. До складу спадщини, що залишилась після ОСОБА_2 входить вказаний вище житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами. За життя померлі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не оформила право власності на домоволодіння, правовстановлюючі документи на нього не отримала, що стало причиною відмови позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане домоволодіння.

Ухвалою суду від 15 серпня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, підготовче судове засідання призначено на 16 вересня 2024 року.

Ухвалою суду від 16 вересня 2024 року закрито підготовче судове провадження та призначено справу до розгляду на 26 вересня 2024 року.

Позивач в підготовче судове засідання не з`явилась, в позовній заяві просив справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує.

Відповідач Олишівська селищна рада надала заяву, в якій просить справу розглядати за наявними матеріалами за відсутності представника Олишівської селищної ради.

Третя особа, приватний нотаріус Чернігівського районного нотаріального округу Пономаренко Є.П. надав суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши заяви по суті справи, надані сторонами письмові докази, матеріали спадкової справи № 27/2016 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , які надав приватний нотаріус Чернігівського районного нотаріального округу Пономаренко Є.П., судом були встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з 18 лютого 1950 року перебували в зареєстрованому шлюбі (а.с. 10).

Відповідно до витягів з погосподарської книг Смолянської сільської ради на 1991-2020 роки, головою домогосподарства по АДРЕСА_1 записаний ОСОБА_3 , а після його смерті ОСОБА_2 (а.с. 14-18).

Позивач є сином ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження позивача серії НОМЕР_1 (а.с.7).

Під час шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_2 побудували житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 .

Згідно технічного паспорту, до складу вищевказаного домоволодіння входять житловий будинок (літ. А-1, а-1,а1) загальною площею 82,0 кв.м., житловою площею 61,3 кв.м., сарай (літ. В-1, в-1, в1-1), погріб (літ. Б) (а.с. 22 24).

За життя померлі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не ввели вказаний вище будинок з надвірними будівлями та спорудами в експлуатацію та не оформили правовстановлюючих документів на нього. Згідно довідки ТОВ «Трудовий колектив Чернігівського обласного бюро технічної інвентаризації» від 15.07.2024 № 644 станом на 31 грудня 2012 року право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 не зареєстровано (а.с. 29).

Відомостей щодо самочинного будівництва суду не надано.

Відповідно до ст. 22 Кодексу про шлюб та сім`ю України, який був чинний на момент побудови будинку, вищевказане нерухоме майно належало ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 (а.с. 8).

За життя ОСОБА_3 заповіту не залишив (а.с. 50).

Згідно довідки Олишівської селищної ради № 139 від 01.07.2024 ОСОБА_3 , дійсно на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 мав зареєстроване місце проживання в АДРЕСА_1 та разом з ним за вказаною адресою зареєстроване місце проживання мала ОСОБА_2 дружина (а.с.11).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на 1/2 частину вищевказаного домоволодіння, що належала йому на праві спільної власності.

Мати позивача ОСОБА_2 фактично прийняла спадщину після померлого ОСОБА_3 однак не оформила своїх спадкових прав.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 (а.с.9).

З довідки Олишівської селищної ради № 140 від 01.07.2024 ОСОБА_2 дійсно на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 мала зареєстроване місце проживання в АДРЕСА_1 одна (а.с.12).

За життя ОСОБА_2 залишила заповіт, посвідчений 20.04.2010 секретарем Смолянської сільської ради Куликівського району Чернігівської області ОСОБА_6 , яким все своє майно заповіла ОСОБА_1 (а.с.34).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, до складу якої, зокрема входить домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 .

Спадкоємцем за законом після померлої ОСОБА_2 є позивач. Інші спадкоємці відсутні.

Позивач прийняв спадщину після померлої матері, подавши заяву приватному нотаріусу Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівської області Пономаренку Є.П. на підставі якої було заведено спадкову справу (а.с. 51).

Відомості щодо інших осіб, які претендують на спадщину, в тому числі на обов`язкову частку у спадщині, у спадковій справі відсутні.

Разом з тим, нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 у зв`язку з відсутністю належним чином оформленого документа, що посвідчує право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами (а.с. 32).

Надані суду докази суперечностей не містять та оцінюються судом як достовірні.

Згідно зі ст.ст. 55, 124 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України, визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Згідно зі ст. 3 зазначеного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, та Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року №7/5.

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до п. 6 вищевказаної Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР не підлягали реєстрації будинки та домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. Тобто, якщо будинок було побудовано в сільській місцевості, він не підлягав державній реєстрації та на нього не виготовлялась документація про право власності.

Відповідно до ст.ст. 25, 30, 346 ЦК України, листа Міністерства юстиції України № 19- 32/319, від 21.02.2005 року, якщо у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не проводилась і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку.

Таким чином, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав.

Згідно п. 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», суди повинні мати на увазі, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об`єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об`єкт нерухомого майна.

Спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Згідно п.п. 4.15, п. 4, глави 10 розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно.

Відповідно до п. 3, глави 7 розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, документи, на підставі яких вчинено нотаріальну дію, та документи або копії (витяги) з них, необхідні для вчинення нотаріальної дії, обов`язково долучаються до примірника правочину, свідоцтва тощо, які залишаються у справах нотаріуса.

Позивач позбавлений можливості оформити своє право на спадщину у нотаріуса у зв`язку з відсутністю державної реєстрації права власності на спадкове нерухоме майно та у зв`язку із відсутністю у позивача документів, які підтверджують право власності на вищевказане нерухоме майно за спадкодавцем.

Визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

За таких умов, враховуючи, що будинок за адресою: АДРЕСА_1 було побудовано померлими до 05.08.1992 року, а саме в 1965 році, проте спадкодавці не отримали правовстановлюючі документи на домоволодіння, мати позивача ОСОБА_2 прийняла спадщину після померлого ОСОБА_3 , однак не оформила своїх спадкових прав та померла, позивач спадщину після померлої матері ОСОБА_2 прийняв, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись статтями ст. ст. 4, 12-13, 19, 81, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, -

в и р і ш и в :

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Куликівської селищної ради про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами задовольнити повністю.

2. Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , яка зареєстрований та проживає АДРЕСА_2 ) право власності на житловий будинок загальною площею 82,0 кв.м., житлова площа 61,3 кв.м., з надвірними будівлями та спорудами садиби АДРЕСА_1 (позначеними в плані технічного паспорту на будинок літерами: житловий будинок (А-1, а-1, а1), сарай (В-1, в-1, в1-1), погріб (Б) в порядку спадкування за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 .

3. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4. Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

5. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

6. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

7. Повний текст рішення складено 26 вересня 2024 року.

Суддя Андрій КОРЕНЬКОВ