Справа № 365/788/23
Номер провадження: 2/365/69/24
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

24 січня 2024 року смт Згурівка

Згурівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Кучерявої Л.М.

за участю секретаря судового засідання Матвієнко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

29 листопада 2023 року (згідно з відміткою про відправлення) позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», в особі директора Мостовенка О.І., звернувся до Згурівського районного суду Київської області з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість за договором надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № від 09.12.2019 в сумі 37648,10 грн, понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2684,00 грн та понесені витрати на правову допомогу у розмірі 13000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує наступним.

09 грудня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНФІНАНС» (далі - ТОВ «ІНФІНАНС») та ОСОБА_1 було укладено договір позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № та отримання кредиту згідно заявки-анкети на умовах пропозиції (оферти) на укладення електронного договору позики № від 04.02.2020, що акцептована відповідачем 04.02.2020 шляхом підписання електронним підписом відповідача (вчиненим одноразовим ідентифікатором з урахуванням положень ч. 6 і 12 п. 1 ст. 3, ст. 12, п. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», ч. 1 ст. 205 Цивільного кодексу України).

Відповідно до умов договору позики кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з максимальним лімітом 20000,00 грн, в межах строку дії договору - 36 календарних місяців з дня підписання договору з остаточним терміном повернення кожного траншу кредиту не пізніше строку користування траншем, визначеного сторонами.

Строк та умови користування кожним траншем є окремими та визначаються сторонами відповідно до умов договору.

ТОВ «ІНФІНАНС» належним чином виконало свої зобов`язання за договором, надавши позичальнику кредитні кошти в порядку передбаченому умовами договору кредиту, що підтверджується відповідними доказами, які додані до позовної заяви.

14 липня 2021 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» (далі - ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ») було укладено Договір факторингу № 14-07/21, відповідно до якого ТОВ «ІНФІНАНС» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права грошової вимоги до боржників за договорами позики, у тому числі за Договором позики № від 09.12.2019, що укладений між ТОВ «ІНФІНАНС» та ОСОБА_1 .

У свою чергу, ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило право вимоги до боржників Товариству з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до Договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023, у тому числі за договором позики № від 09.12.2019, що укладений між ТОВ «ІНФІНАНС» та ОСОБА_1 .

Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом, що підлягає стягненню з позичальника станом на 09.11.2023 відповідно до розрахунку заборгованості становить 60287,50 грн, в тому числі: 3140,00 грн - заборгованість за тілом кредиту.

Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 37648,10 грн, з яких: 3140,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 34508,10 грн - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги від ТОВ «ІНФІНАНС».

Відповідач не повернула отримані кредитні кошти та не сплатила нараховані відповідно до умов договору відсотки за користування кредитними коштами.

Окрім того, позивач вказує, що поніс судові витрати, що складаються зі сплаченого судового збору в розмірі 2684,00 грн та витрат на правову допомогу в розмірі 13000,00 грн.

24 січня 2024 року відповідач ОСОБА_1 подала до суду письмові пояснення, в яких просила застосувати строк позовної давності до позовних вимог позивача та відмовити в задоволенні вимог щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 13000,00 грн.

Свою позицію обґрунтовує тим, що договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № укладений 09 грудня 2019 року. Проте, згідно з п. 1.13 договору при отриманні кредиту на банківську платіжну картку, датою видачі кредиту є дата перерахування грошових коштів на рахунок позичальника.

Заява-анкета на отримання кредиту укладена 04.02.2020 строком на 30 календарних днів, розмір кредиту (траншу) становить 3140,00 грн, що підтверджується й Акцептом оферти від 04.02.2020 на отримання траншу кредиту, пропозиції надання траншу кредиту згідно заяви-анкети № від 04.02.2020 в рамках Договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № від 09.12.2019 (оферта), а також довідкою про ідентифікацію та квитанцією за сплату № 47902917 від 04.02.2020. Оскільки фактичною датою перерахунку грошових коштів на рахунок позичальника є 04.02.2020, то датою закінчення договору є 05.03.2020. Саме з цієї дати розпочинається строк позовної давності, протягом якого особа може реалізувати належне їй матеріальне право на отримання судового захисту порушеного цивільного права чи інтересу шляхом пред`явлення в належному порядку ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» позову до суду. Останнім днем пред`явлення позову до суду є 05.03.2023, проте позивач звернувся до суду з позовом 29.11.2023, тобто поза межами строку позовної давності.

Щодо понесених позивачем витрат на правничу допомогу, то вважає їх неспівмірними зі складністю справи та обсягом наданих адвокатським об`єднанням послуг та виконаних робіт, а тому такі вимоги позивача не можуть бути задоволені. Зазначає, що позов має невеликий обсяг - три сторінки, лише одна з яких містить опис обставин справи та позовних вимог без посилання на судову практику, які вимагали інтелектуальної роботи. Тобто, заявлені позивачем до стягнення витрати на правничу допомогу в частині «наданих» адвокатським об`єднанням послуг на суму 13000,00 грн не відповідають фактично витраченому часу адвокатського об`єднання, є неспівмірними з підставами зазначеними в ч. 4 ст. 137 ЦПК України. Окрім цього, з прайс-листа АО «ЛІГАЛ АССІСТАНС» затвердженого Рішенням Загальних зборів № 03-01/2023 від 03 січня 2023 року, ціна погодинної роботи за підготовку (складення) позовної заяви (п. 3.1) становить від 1500,00 грн, в той час як в заяві на надання юридичної допомоги № 97 вказана вартість - 2000,00 грн. Також, у п. 7.1 встановлено, що вартість друку документів за один аркуш становить 2,00 грн. До суду було подано два екземпляри позовної заяви з додатками окремо для суду та для відповідача, що разом склало 94 аркуші, тобто вартість друку за два екземпляри становить - 188,00 грн. При цьому, доказів на підтвердження, що саме АО «ЛІГАЛ АССІСТАНС» здійснювало друк документів в матеріалах справи немає, навпаки позовна заява з додатками прошита та скріплена печаткою директором ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР».

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.

Ухвалою Згурівського районного суду Київської області від 14 грудня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження, сторонам визначено строки для подання заяв по суті справи, перше судове засідання призначено на 24 січня 2024 року.

24 січня 2024 року відповідачем подано письмові пояснення.

Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.

В судове засідання представник ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» не з`явився, однак в позовній заяві міститься клопотання, згідно з яким директор ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» просить розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, однак у своїх письмових поясненнях просила проводити розгляд справи у її відсутність та взяти до уваги її письмові пояснення.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, які заявили про розгляд справи за їх відсутності, на підставі наявних у справі доказів, відповідно вимог ст. 211 ЦПК України.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалося.

Суд, розглянувши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, сприяючи всебічному й повному з`ясуванню обставин справи, що мають істотне значення для правильного вирішення спору, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства є: рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; підтримання публічного обвинувачення в суді прокурором; забезпечення обвинуваченому права на захист; гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; розумні строки розгляду справи судом; забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення; обов`язковість судового рішення.

Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

В силу норми ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за Кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, згідно ч. 2 цієї норми, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору.

Отже, до правовідносин сторін за кредитним договором підлягають застосуванню норми, які регулюють відносини позики, якщо це не суперечить суті кредитного договору.

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Судом встановлено, що 09 грудня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНФІНАНС» (далі - ТОВ «ІНФІНАНС») та ОСОБА_1 був укладений договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № (далі - договір) (а.с. 5-8 - копія договору) відповідно до умов якого, товариство надає позичальнику фінансову послугу з надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, за умовами програми «MoneyBOOM», а позичальник зобов`язується отримати та належним чином використовувати і повернути в передбачені цим договором строки кредит та сплатити відсотки та інші платежі за користування кредитом.

Відповідно до п. 1.6 договору ТОВ «ІНФІНАНС» відкрило ОСОБА_1 кредитну лінію в розмірі 20000,00 грн. Максимальний строк користування кредитом (траншем) 30 календарних днів. Максимальна відсоткова ставка за один календарний день - 1,75 %.

Згідно з п. 1.2 договору кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) в межах строку дії договору - 36 календарних місяців з дня підписання договору з остаточним терміном повернення кожного траншу не пізніше строку користування траншем.

У п. 3.5 договору сторони окремо погодили, що у випадку користування позичальником кредитом (траншем) понад строк, встановлений відповідно до п. 1.15 договору або додатковими угодами між сторонами, зобов`язання позичальника за цим договором продовжувався на весь період фактичного користування кредитом (траншем), при цьому у випадку, якщо відсоткова ставка за користування кредитом (траншем), що встановлена відповідно до п. 1.15 цього договору менша ніж 1,75 % від суми кредиту (траншу) за кожен день користування кредитом (траншем), то правила нарахування процентів за відсотковою ставкою визначеною відповідно до п. 1.15 цього договору скасовуються з першого дня прострочення кредитом (траншем) і до взаємовідносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за понадстрокове користування кредитом (траншем), а саме 1,75 відсотків за кожен день користування кредитом, починаючи з першого дня прострочення строкового повернення кредиту (траншу) і до дня повного повернення кредиту (траншу). Договір містить відмітку про підписання електронним підписом.

Відповідно до пропозиції надання 3 траншу кредиту згідно заявки-анкети № від 4 лютого 2020 року в рамках договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № від 09 грудня 2019 року (оферта), ТОВ «ІНФІНАНС» пропонує ОСОБА_1 отримати 3 транш кредиту в рамках договору надання позики, в тому числі і на умовах надання фінансового кредиту № від 09 грудня 2019 року, строк дії договору - 3 роки. Розмір траншу 3140,00 грн, відсоткова ставка 1,75% за один день користування кредитом, річна відсоткова ставка 638,75 % річних. Пропозиція містить відмітку про підписання електронним підписом (а.с. 9 (зворотній бік)).

Відповідно до акцепту оферти від 4 лютого 2020 року на отримання 3 траншу кредиту згідно заявки-анкети № від 4 лютого 2020 року в рамках договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № від 09 грудня 2019 року, ОСОБА_1 згодна отримати 3 транш кредиту в рамках договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № від 09 грудня 2019 року, строк дії договору - 3 роки. Розмір траншу 3140,00 грн, відсоткова ставка 1,75% за один день користування кредитом, річна відсоткова ставка 638,75 % річних. Акцепт містить відмітку про підписання електронним підписом (а.с. 9).

14 липня 2021 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено Договір відступлення права вимоги № 14-07/21 (далі - договір № 14-07/21), відповідно до умов якого ТОВ «ІНФІНАНС» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами згідно з реєстром боржників серед яких право вимоги до ОСОБА_1 за договором № (а.с. 23-25 - копія договору № 14-07/21, а.с. 25 (зворотній бік)-26 - копія реєстру боржників, а.с. 27 - витяг з реєстру боржників).

ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» згідно з договором факторингу № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 (далі - договір № 10-01/2023) відступило право вимоги до боржників за кредитними договорами ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», у томі числі і за кредитним договором № від 09.12.2019, що укладений між ТОВ «ІНФІНАНС» та ОСОБА_1 (а.с. 28-30 - копія договору № 10-01/2023, акту прийому-передачі реєстру боржників, а.с. 31-32 - копія реєстру боржників, а.с. 33 - витяг з реєстру боржників).

ТОВ «ІНФІНАНС» належним чином виконало свої зобов`язання за договором позики, надавши відповідачу грошові кошти, в порядку передбаченому умовами договору.

Згідно з розрахунком заборгованості ОСОБА_1 , що здійснений ТОВ «ІНФІНАНС», заборгованість на дату відступлення права вимоги за договором № 14-07/21 складала: за тілом кредиту 3140,00 грн, відсотки нараховані за користування кредитними коштами - 28958,15 грн, право вимоги на яку було передано ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» (а.с. 16-20 - розрахунок заборгованості, а.с. 21- розрахунок заборгованості).

З розрахунку заборгованості, здійсненого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» 10.01.2023, заборгованість ОСОБА_1 станом на 14.07.2021 складала 32098,15 грн, з яких: 3140,00 грн - заборгованість по основній сумі кредиту; 28958,15 грн - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги. Станом на 10.01.2023 заборгованість ОСОБА_1 складала 60287,50 грн, з яких: 3140,00 грн - заборгованість по основній сумі кредиту; 28958,15 грн - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги; 28189,35 грн - нараховані відсотки згідно з кредитним договором (а.с. 21- розрахунок заборгованості).

З розрахунку заборгованості, здійсненого ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» 09.11.2023, заборгованість ОСОБА_1 станом на 09.11.2023 складає 60287,50 грн, з яких: 3140,00 грн - заборгованість по основній сумі кредиту; 28958,15 грн - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги; 28189,35 грн - нараховані відсотки згідно з кредитним договором (а.с. 22- розрахунок заборгованості).

У позовній заяві позивач просить стягнути наявну заборгованість частково, а саме заборгованість у розмірі 37648,10 грн, з яких: 3140,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 34508,10 грн - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги від ТОВ «ІНФІНАНС».

Відповідач ОСОБА_1 не виконує належним чином свої зобов`язання за договором, чим порушує права позивача.

Щодо клопотання відповідача про застосування строку позовної давності, то відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Для обчислення давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252-255 ЦК України.

Згідно ч. 3, ч. 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, чинного на момент звернення позивача до суду з позовом, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.

24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації по відношенню до України, відповідно пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» - на території України з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, строком на 30 діб,який неодноразово продовжувався та затверджувався Верховною радою України та діє до цього часу.

Таким чином, враховуючи, що до введення воєнного стану загальний строк позовної давності не минув, на момент звернення позивача до суду з позовом діяв правовий режим воєнного стану, суд дійшов до висновку, що позовна заява, яка надіслана до суду 29 листопада 2023 року, подана в межах строку позовної давності.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що внаслідок порушення зобов`язань за кредитним договором у відповідача ОСОБА_1 виникла заборгованість, яка станом на 09.11.2023 складає 60287,50 грн, з яких: 3140,00 грн - заборгованість по основній сумі кредиту; 28958,15 грн - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги; 28189,35 грн - нараховані відсотки згідно з кредитним договором. Позивач ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набув права вимоги на вказану заборгованість на підставі договору №10-01/2023 від 10.01.2023. Позивач не здійснював жодних нарахувань на суму заборгованості з моменту набуття права вимоги. При цьому, позивач фактично просить стягнути з відповідача лише частину заборгованості, а саме заборгованість у розмірі 37648,10 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 3140,00 грн; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги від ТОВ «ІНФІНАНС» - 34508,10 грн. Тобто, позивач у тексті позовної заяви зробив акцент на те, що в частині заборгованості за відсотками бажає стягнути з відповідача таку заборгованість станом на дату відступлення права вимоги первісним кредитором - ТОВ «ІНФІНАНС». В той же час, з досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги від ТОВ «ІНФІНАНС» складала 28958,15 грн, а не 34508,10 грн, як зазначено в позовній заяві.

На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язань і заборгованість за договором не погасила, що є порушенням законних прав ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР».

Відповідно ч. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на вищезазначене, суд вбачає за необхідне позов задовольнити частково. Стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № від 09.12.2019 в загальному розмірі 32098,15 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 3140,00 грн; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги від ТОВ «ІНФІНАНС» - 28958,15 грн.

Відповідно до ч. 5 ст. 265 ЦПК України, у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За подання позову майнового характеру позивач ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» сплатив судовий збір у розмірі 2684,00 грн (а.с.1 - квитанція).

На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ІНФІНАНС» сплачений судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме у розмірі 2288,38 грн (85,26%).

Вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішенні від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009.

Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Також, питання гонорару адвоката врегульовані в статтях 28-30 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України 2017 року 09 червня 2017 року, із змінами затвердженими З`їздом адвокатів України 15 лютого 2019 року.

Згідно з частинами першою-четвертою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На виконання вимог ч. 3 ст. 137 ЦПК України позивачем до позову додано: Договір про надання правової допомоги №02-01/2023 від 02 січня 2023 року укладений між адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР»; прайс-лист АО «ЛІГАЛ АССІСТАНС»; заявку про надання юридичної допомоги № 97 від 04 листопада 2023 року до договору №02-01/2023 від 02 січня 2023 року, згідно з якою ціна з надання усної консультації з вивчення документів - 3000,00 грн (2 години вартістю по 1500,00 грн), ціна складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду - 10000,00 грн (5 годин по 2000,00 грн); витяг з акту №2 про надання юридичної допомоги від 08.11.2023, згідно з яким загальна вартість наданих послуг складає 13000,00 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Суд дійшов висновку, що заявлена сума відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 13000,00 грн є неспівмірною, зокрема, із складністю справи та виконаними роботами. Зокрема, суд звертає увагу на те, що представником позивача завищені години, які об`єктивно необхідні для вчинення певного виду правової допомоги - як надання усної консультації, так і складання позовнової заяви про стягнення боргу. З матеріалів справи вбачається, що АО «ЛІГАЛ АССІСТАНС» надає правову допомогу ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» з 02.01.2023, заявка щодо позову до ОСОБА_1 значиться за № 97. За договором № 10-01/2023 від 10.01.2023 ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло права вимоги до 37341 (тридцяти семи тисяч триста сорока одного) боржника. Суд враховує, що дана категорія справ є поширеною, сама по собі позовна заява є нескладною та не потребує особливих затрат часу на її складання, містить 3 аркуші (6 сторінок), відсутні посилання на судову практику, що потребувало б додаткового часу на її вивчення. Пакет документів, що доданий до позовної заяви, також є наперед визначеним та не потребує великих зусиль для його зібрання.

Про неспівмірність заявлених позивачем витрат на правничу допомогу зі складністю справи та обсягом наданих адвокатських послуг також заявляє відповідач у своїх письмових поясненнях.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу на необхідності дотримання принципу співмірності при розрахунку судових витрат.

Так, Велика Палата Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц наголосила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

У постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

У справі № 922/3812/19 Верховний Суд зазначив, що суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.

Ті ж самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. Вказаний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року у справі № 211/3113/16-ц (провадження № 61-299св17).

Суд звертає увагу на те, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правової допомоги (ч. 6 ст. 137 ЦПК України), не виключає обов`язку доведення належними та допустимими доказами понесення витрат на правничу допомогу та їх розміру стороною, яка звернулась до суду із заявою про відшкодування таких витрат.

Відтак, суд вважає, що обгрунтованим та співмірним в даному випадку є витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок.

З огляду на вищезазначене, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» понесені Товариством судові витрати на правову допомогу у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок.

На підставі викладеного, керуючись ст. 11, 15, 16, 20, 252-257, 267, ч. 1 ст. 553, ч. 1 ст. 554, ст. 610-611, 1046-1050, 1054 ЦК України, ст. 12, 13, 76-81, 95, 133, 137, 141,228, 229, 235, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 279, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість за договором позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № від 09.12.2019 в загальному розмірі 32098 (тридцять дві тисячі дев`яносто вісім) гривень 15 копійок, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 3140 (три тисячі сто сорок) гривень 00 копійок; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги від ТОВ «ІНФІНАНС» - 28958 (двадцять вісім тисяч дев`ятсот п`ятдесят вісім) гривень 15 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» сплачений судовий збір пропорційно розміру задоволений позовних вимог у розмірі 2288 (дві тисячі двісті вісімдесят вісім) гривень 38 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» понесені ним судові витрати на правову допомогу у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок.

В задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складене 26 січня 2024 року.

Учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», , адреса: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, 3, офіс 306.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Головуючий суддя Л.М. Кучерява