Справа № 442/1225/23
Провадження № 2/442/51/2024
УХВАЛА

Іменем України

26 січня 2024 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої судді Павлів З.С.

з участю секретаря судового засідання Голяк В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі клопотання представник відповідача ТОВ «Осоння Карпати» адвокат Козій І.Ю. про притягнення до відповідальності сторони за зловживання процесуальними правами в цивільній справі за позовом заступника керівника Львівської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Львівської обласної державної адміністрації до Товариства з обмеженою відповідальністю «Осоння Карпати» та ОСОБА_1 з участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ДП «Ліси України» та Державної інспекції архітектури та містобудування України про скасування державної реєстрації права власності та зобов`язання знести об`єкти самочинного будівництва,

встановив:

В провадженні Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області знаходиться вищевказана цивільна справа.

23.02.2023 позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати недійсним правочин, оформлений протоколом загальних зборів учасників ТОВ «Осоння Карпати» №3 від 02.07.2020, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Стефанюк О.І., зареєстрований реєстрі за №3214, 3215,3216) та актом приймання-передачі нерухомого майна від 02.07.2020, що відноситься до статутного капіталу ТОВ «Осоння Карпати» (посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Стефанюк О.І. та зареєстрований в реєстрі за № 3217,3218) в частині внесення ОСОБА_1 до статутного капіталу ТОВ «Осоння Карпати» нежитлових приміщень: Нежитлова будівля загальною площею 205,8 кв.м, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 212; Нежитлова будівля загальною площею 76, 4 кв. м, розташована за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 212; Нежитлова будівля загальною площею 26, 4 кв. м, розташована за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 212; Нежитлова будівля загальною площею 26, 5 кв.м, розташована за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 212; Нежитлова будівля загальною площею 26,4 кв.м, розташована за адресою: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 212; Нежитлова будівля загальною площею 44,8 кв.м, розташована за адресою: АДРЕСА_6 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 212; Нежитлова будівля загальною площею 40,1 кв.м, розташована за адресою: АДРЕСА_7 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 212; Нежитлова будівля загальною площею 397,0 кв.м, розташована за адресою: АДРЕСА_8 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 212; Нежитлова будівля загальною площею 52,5 кв.м, розташована за адресою: АДРЕСА_9 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 212; скасувати державну реєстрацію права приватної власності ТОВ «Осоння Карпати» (вул. Галицька, 23А, м.Львів Винники, 79495, код ЄДРПОУ 42832041) з припиненням такого речового права та із закриттям відповідного розділу в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, на вищевказані нежитлові приміщення та зобов`язати ОСОБА_1 звільнити земельну лісову ділянку від самовільно зведених споруд та привести її у первинний стан шляхом знесення за власний рахунок об`єктів самочинного будівництва, а саме: Нежитлова будівля загальною площею 205,8 кв.м, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 212; Нежитлова будівля загальною площею 76,4 кв.м, розташована за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 212; Нежитлова будівля загальною площею 26,4 кв.м, розташована за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 212; Нежитлова будівля загальною площею 26,5 кв.м, розташована за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 212; Нежитлова будівля загальною площею 26,4 кв.м, розташована за адресою: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 212; Нежитлова будівля загальною площею 44, 8 кв.м, розташована за адресою: АДРЕСА_6 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 212; Нежитлова будівля загальною площею 40,1 кв.м, розташована за адресою: АДРЕСА_7 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 212; Нежитлова будівля загальною площею 397,0 кв.м, розташована за адресою: АДРЕСА_8 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 212; Нежитлова будівля загальною площею 52,5 кв.м, розташована за адресою: АДРЕСА_9 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 212.

26.01.2024 представник відповідача адвокат Козій І.Ю. подав до суду клопотання, в якому просить визнати зловживанням процесуальними правами зі сторони позивача та його представника, щодо задоволення клопотання відповідача про заміну заходів забезпечення позову іншими заходами і з цих підстав просить залишити позов без розгляду. В обґрунтування клопотання покликається на те, що відповідач звертався до суду із клопотанням про зміну заходів забезпечення позову іншими, щоб дало можливість відповідачу добровільно - до рішення суду скасувати (припинити) записи в реєстрі речових прав про право власності на споруди, щодо яких позивач заявив позов. Дане клопотання подано з тих підстав, що рішення суду про визнання права власності на нерухоме майно скасовано судом, і в матеріалах справи наявний висновок про те, що споруди не відносяться до капітальних і є тимчасовими, відтак відпала первинна підстава для реєстрації права власності на об`єкти нерухомості. А оскільки, позивач заявив позовну вимогу про скасування права власності на дані об`єкти нерухомості, тому немає необхідності розглядати з цього приводу спір, коли відповідач може в добровільному порядку скасувати державну реєстрацію речового права на об`єкти нерухомості. Натомість позивач всупереч принципам розумності, добросовісності, незважаючи на те, що заявив позов про скасування в реєстрі речових прав записів на майно, письмово висловив свої заперечення стосовно добровільного скасування відповідачем відповідних записів.

Представник відповідача адвокат І.Козій в судовому засіданні заявлене клопотання підтримав з підстав, викладених у клопотанні, просить таке задоволити.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив.

Дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до висновку про безпідставність заявленого клопотання з огляду на наступне:

Судом встановлено, що 27.12.2023 представник відповідача ТОВ «Осоння Карпати» адвокат Козій І.Ю. подав до суду клопотання, в якому просить змінити заходи забезпечення позову, замінивши їх іншими, та відповідно винести ухвалу якою: вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони суб?єктам владних повноважень, ТОВ «Осоння Карпати», ОСОБА_1 , іншим фізичним та юридичним особам вчиняти будь-які дії, (шляхом поділу, об?єднання, виділу часток, реєстрації права власності, відчуження на користь третіх осіб) та дозволивши суб?єктам владних повноважень, ТОВ «Осоння Карпати», ОСОБА_1 , іншим фізичним та юридичним особам вчиняти виключно тільки ті дії, які стосуються скасування (припинення) запису про право власності в реєстрі речових прав, щодо наступних об?єктів: нежитлової будівлі загальною площею 205, 8 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_10 ,реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 212; нежитлової будівлі загальною площею 76, 4 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_10 , реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 212; нежитлової будівлі загальною площею 26, 4 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_10 реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 212; нежитлової будівлі загальною площею 26, 5 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_10 / реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 212; нежитлової будівлі загальною площею 26, 4 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_10 , реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 212; нежитлової будівлі загальною площею 44, 8 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_10 , реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 212; нежитлової будівлі загальною площею 40, 1 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_10 реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 212; нежитлової будівлі загальною площею 397,0 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_10 , реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 212; нежитлової будівлі загальною площею 52,5 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_10 , реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 212. В обґрунтування клопотання покликається на те, що в матеріалах справи наявний висновок експерта, згідно якого арештоване та обтяжене майно за постановою Львівського апеляційного суду від 23.05.2023 відноситься до тимчасових споруд. ТОВ «Осоння Карпати» має намір добровільно, до ухвалення рішення суду здійснити дії щодо скасування записів про право власності на майно на яке в порядку забезпечення позову було накладено обтяження, але не може цього зробити через заборону суду.

Ухвалою суду від 28.12.2023 в задоволенні клопотання відмовлено з підстав того, що вид забезпечення позову, про який просить представник відповідача є тотожним із однією із заявлених позовних вимог. Крім цього, судом враховано законодавчу вимогу про те, що заперечення позивача з приводу задоволення позову є самостійною підставою для відмови у задоволенні клопотання про заміну забезпечення позову.

Обгрунтування зазначеної ухвали викладено в окремому процесуальному документі, а тому суд не вважає за необхідне його дублювати та роз`яснювати (без відповідного на те клопотання) прийняте ним рішення.

Водночас, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що у ст.12 ЦПК України регламентовано принцип змагальності сторін у цивільному процесі. Так, визначено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Застосування принципу змагальності виключає можливість застосування концепції негативного доказу. У Постанові Верховного Суду від 27.05.2020 у справі № 2-879/13 Суд зауважив, що сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що вона є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу сама концепція змагальності втрачає сенс (див. пункт 43 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18).

Крім цього, згідно роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 №9 позивач наділений правом висловлювати свої заперечення з приводу заявленого клопотання про заміну заходу забезпечення позову.

З таких підстав, суд вважає, що викладення заперечень позивача з приводу заявленого клопотання про зміну заходів забезпечення позову цілком відповідає принципу диспозитивності.

Вимогами ч.1 ст.2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 2 зазначеної статті закріплено обов`язок суду та учасників судового процесу керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Отже, завданнями судочинства мають керуватися не лише суд, а й сторони.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Суд повинен контролювати процесуальну поведінку осіб, які беруть участь у справі, так як на нього поширюється порядок цивільного судочинства, а значить обов`язок добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, а також нести відповідальність за зловживання правом.

В прямі обов`язки осіб, що беруть участь у справі, входить дотримання процесуальної дисципліни протягом всього провадження у справі.

При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників адміністративного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Феномен зловживання процесуальними правами як особливий різновид цивільного процесуального правопорушення полягає у тому, що при зловживанні процесуальними правами відбувається порушення умов реалізації суб`єктивних цивільних процесуальних прав.

Це положення відповідає загальнотеоретичним розробкам конструкції зловживання правом, в яких воно нерідко визначається як поведінка, що перевищує (або порушує) межі здійснення суб`єктивних прав.

Суб`єкт цивільного судочинства свої цивільні процесуальні права має здійснювати відповідно до їх призначення, яке або прямо визначено змістом того чи іншого суб`єктивного права, або вочевидь випливає з логіки існування того чи іншого суб`єктивного процесуального права.

Верховний Суд у своїй постанові від 18 жовтня 2021 року у справі № 299/3611/19 (провадження № 61-9218св21) зазначив, що на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Добросовісність учасників судового процесу, зокрема, полягає у тому, щоб при обізнаності з судовими процедурами, правами та обов`язками, правилами поведінки виконувати усі правила та приймати заходи до обізнаності про хід судового процесу при дотриманні судовими органами обов`язку проінформувати про такі процедури та процедурні рішення. (Постанова ВС від 31 січня 2019 року у справі № 753/21967,15-ц (провадження № 61-4393св18)

Принцип добросовісності це загальноправовий принцип, який передбачає необхідність сумлінної та чесної поведінки суб`єктів при виконанні своїх юридичних обов`язків і здійсненні своїх суб`єктивних прав. Складовими цього принципу в цивільному судочинстві є: - заборона зловживання процесуальними правами (пункт 11 частини третьої статті 2, частина перша статті 44 ЦПК України); - вимога добросовісного виконання процесуальних обов`язків (частина 3 статті 27 ЦПК України (в редакції 2004 року), частина перша статті 44 ЦПК України); - процесуальний естопель або доктрина заборони суперечливої поведінки (venire contra factum proprium) - заборона чинити інші протиправні перешкоди у здійсненні правосуддя (введення суду в оману, використання втрачених процесуальних можливостей).

Аналіз частини другої статті 13 ЦК України дає підстави для висновку, що недобросовісна поведінка особи, яка полягає у вчиненні дій, які можуть у майбутньому порушити права інших осіб, є формою зловживання правом. Формулювання «зловживання правом» необхідно розуміти, як суперечність, оскільки якщо особа користується власним правом, то його дія дозволена, а якщо вона не дозволена, то саме тому відбувається вихід за межі свого права та дію без права, «injuria». Сутність зловживання правом полягає у вчиненні уповноваженою особою дій, які складають зміст відповідного суб`єктивного цивільного права, недобросовісно, в тому числі всупереч меті такого права. Термін «зловживання правом» свідчить про те, що ця категорія стосується саме здійснення суб`єктивних цивільних прав, а не виконання обов`язків. Обов`язковою умовою кваліфікації дій особи як зловживання правом є встановлення факту вчинення дій, спрямованих на здійснення належного відповідній особі суб`єктивного цивільного права. Постанова ВС від 12 жовтня 2021 року у справі № 311/2121/19 (провадження № 61-11958св20)

У п.п. 3,4 ч.2 ст.44 ЦПК України передбачено, що залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер, необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою.

Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства. У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами 2-5 цієї статті, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом (ст.13 ЦК України).

Враховуючи вищенаведене, суд не знаходить в діях сторони позивача ознак зловживання процесуальними правами.

Щодо покликань представника відповідача про наявність висновку експерта та, відповідно, можливість відповідача до рішення суду самостійно скасувати (припинити) записи в реєстрі речових прав про право власності на споруди щодо яких позивач заявив позов, суд вважає за необхідне зазначити, що даний висновок експерта є лише одним із доказів у справі та не має наперед визначеної безумовної сили та буде, на виконання вимог чинного законодавства, досліджений судом як окремо, так і в сукупності з іншими представленими сторонами доказами.

Водночас, суд вважає за необхідне роз`яснити стороні відповідача його право на визнання позову як повністю, так і в частині заявлених позовних вимов.

Разом з тим, заявлення стороною відповідача ряду клопотань, які не спрямовані на своєчасність та ефективність вирішення спору по суті, суд не може розцінити як добросовісну.

У відповідності до ч.3 ст.44 ЦПК України якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Керуючись ст.44 ЦПК України,-

постановив:

Клопотання представника відповідача адвоката І.Козія про притягнення до відповідальності сторони за зловживання процесуальними правами повернути останньому.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 26.01.2024.

Суддя Павлів З.С.