ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2024 року

м. Київ

справа № 359/6303/16-ц

провадження № 61-7892св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В.,

суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М., Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , Бориспільська міська рада, Бориспільська районна державна адміністрація,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Головне управління Держгеокадастру у Київській області,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Лободи Ірини Василівни на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 жовтня 2023 року у складі судді Борця Є. О. та постанову Київського апеляційного суду від 25 квітня 2024 року у складі колегії суддів: Левенця Б. Б., Борисової О. В., Ратнікової В. М.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

1. У серпні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом про усунення перешкод у користуванні домоволодінням.

2. Позовна заява мотивована тим, що він є власником земельної ділянки площею 0,1534 га з кадастровим номером :01:047:0006 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, розташованої в с. Іванків Бориспільського району. На цій земельній ділянці позивач звів житловий будинок, якому була присвоєна адреса: АДРЕСА_1 .

3. Відповідач ОСОБА_2 є власником домоволодіння по АДРЕСА_2 . Цей об`єкт нерухомого майна знаходиться на земельній ділянці площею 0,18 га з кадастровим номером :01:047:0140 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибній ділянці), розташованій по АДРЕСА_2 . Відповідач є власником цієї земельної ділянки, а також сусідньої земельної ділянки площею 0,04 га з кадастровим номером :01:047:0139 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташованої по АДРЕСА_2 .

4. Позивач вказував на те, що земельні ділянки відповідача накладаються на межі вулиці Суворова в с. Іванків Бориспільського району. Крім того, ОСОБА_2 звів гараж, літню кухню, приміщення для зберігання інвентарю, погріб та паркан, які також розташовуються на означеній вулиці. У зв`язку з цим позивач позбавлений можливості проїхати до власного домоволодіння транспортними засобами.

5. Враховуючи вказане, позивач просив суд:

- визнати незаконним та скасувати рішення Іванківської сільської ради Бориспільського району Київської області № 115-4-V від 31 серпня 2006 року;

- визнати незаконним та скасувати акт від 12 березня 2007 року встановлення зовнішніх меж та передачі межових знаків на зберігання власнику земельної ділянки площею 0,18 га та шириною з фасаду АДРЕСА_2 , згідно абрису, 24 метри ОСОБА_2 ;

- визнати незаконним та скасувати акт від 12 березня 2007 року встановлення зовнішніх меж та передачі межових знаків на зберігання власнику земельної ділянки площею 0,04 га розмірами згідно абрису, 18?22 метри ОСОБА_2 ;

- визнати незаконним та скасувати свідоцтво про право власності ОСОБА_2 № НОМЕР_2, видане 14 листопада 2014 року на земельну ділянку площею 0,18 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, землі житлової та громадської забудови, за адресою:

АДРЕСА_2 , реєстраційний номер 08, номер запису про право власності 7689323, дата державної реєстрації 13 жовтня 2014 року,

- визнати незаконним та скасувати рішення Іванківської сільської ради Бориспільського району Київської області № 548-10-V від 27 лютого 2007 року;

- зобов`язати Іванківську сільську раду Бориспільського району Київської області повернути до земель комунальної власності земельну ділянку площею 0,18 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибну ділянку), розташовану по

АДРЕСА_2 ;

- визнати незаконними та скасувати свідоцтво про право власності на земельну ділянку № НОМЕР_1 , видане 14 листопада 2014 року на ім`я ОСОБА_2 , на земельну ділянку площею 0,4 га для ведення особистого сільського господарства за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер 08, номер запису про право власності 7688540, дата державної реєстрації 13 жовтня 2014 року;

- визнати незаконними та скасувати рішення Іванківської сільської ради Бориспільського району Київської області № 548-10-5 від 27 лютого 2007 року;

- зобов`язати Іванківську сільську раду Бориспільського району Київської області повернути до земель колективної власності земельну ділянку площею 0,04 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану по АДРЕСА_2 ;

- визнати незаконним та скасувати паспорт на забудову садиби № 248

від 25 травня 2007 року забудовника ОСОБА_2 в АДРЕСА_2 ;

- визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Іванківської сільської ради Бориспільського району Київської області № 135 від 20 червня

2006 року «Про надання дозволу ОСОБА_2 на будівництво гаража, літньої кухні, сараю, льоху»;

- усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні своїм домоволодінням по АДРЕСА_1 шляхом зобов`язання

ОСОБА_2 знести гараж, літню кухню, приміщення для зберігання інвентаря та паркан, а також шляхом зобов`язання Іванківської сільської ради відновити ширину вулиці Суворова, визначену у викопіюванні з генерального плану с. Іванків Бориспільського району від 01 червня 2018 року та у ситуаційній схемі розташування земельних ділянок по вул. Суворова в с. Іванків Бориспільського району від 01 червня 2018 року за рахунок зменшення ширини земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку ОСОБА_2 з фасаду по АДРЕСА_2

з 24 метрів до 18 метрів та зменшення площі земельної ділянки з 0,18 га до 0,12 га;

- зобов`язати Іванківську сільську раду внести відповідні зміни у генеральний план с. Іванків Бориспільського району.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

6. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області

від 30 жовтня 2023 року позов задоволено частково.

Усунуто перешкоди у користуванні ОСОБА_1 належним йому домоволодінням на АДРЕСА_1 шляхом зобов`язання ОСОБА_2 знести частину огорожі, зведену ним за межами його земельної ділянки, площею 0,18 га, кадастровий номер :01:047:0140 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), розташованої на АДРЕСА_2 .

В іншій частині позову відмовлено.

Здійснено розподіл судових витрат.

7. Відмовляючи у задоволенні позову в частині визнання незаконними та скасування рішення Іванківської сільської ради №115-4-V від 31 серпня 2006 року, актів встановлення зовнішніх меж земельних ділянок та передачі межових знаків на зберігання власнику земельних ділянок від 12 березня 2007 року, свідоцтва про право власності на земельну ділянку № НОМЕР_2 , виданого 14 листопада 2014 року на ім`я ОСОБА_2 , та рішення Іванківської сільської ради №548-10-V

від 27 лютого 2007 року; зобов`язання Іванківської сільської ради повернути до земель комунальної власності земельну ділянку площею 0,18 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибну ділянку), розташовану по АДРЕСА_2 ; визнання незаконними та скасування свідоцтва про право власності на земельну ділянку НОМЕР_3, виданого 14 листопада 2014 року на ім`я ОСОБА_2 , та рішення Іванківської сільської ради №548-10-5 від 27 лютого 2007 року; зобов`язання Іванківської сільської ради повернути до земель колективної власності земельну ділянку площею 0,04 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану по АДРЕСА_2 , суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено накладення земельних ділянок, що перебувають у власності ОСОБА_2 , на межі земельної ділянки, що перебуває у власності позивача, тому він не має права оспорювати законність передачі земельних ділянок у власність ОСОБА_2 . Накладення цих земельних ділянок на межі вулиці Суворова в с. Іванків Бориспільського району , яка відноситься до земель загального користування, не надає позивачу право оспорювати приватизацію спірних земельних ділянок, адже належним позивачем за такими вимогами є Бориспільська міська рада, а не ОСОБА_1 .

8. Відмовляючи у задоволенні позову в частині визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Іванківської сільської ради №135

від 20 червня 2006 року; зобов`язання ОСОБА_2 знести гараж, літню кухню та приміщення для зберігання інвентаря, а також зобов`язання Іванківської сільської ради відновити ширину вулиці Суворова , визначену у викопіюванні з генерального плану с. Іванків Бориспільського району від 1 червня 2018 року та у ситуаційній схемі розташування земельних ділянок по вул. Суворова в с. Іванків Бориспільського району від 1 червня 2018 року; зобов`язання Іванківської сільської ради внести відповідні зміни у генеральний план с. Іванків Бориспільського району, суд першої інстанції виходив з того, що згідно з висновком експерта №7441/23-41 від 24 травня 2023 року гараж, літня кухня та приміщення для зберігання інвентаря, зведені ОСОБА_2 , знаходяться в межах його земельної ділянки площею 0,18 га з кадастровим номером :01:047:0140 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), розташованої

по АДРЕСА_2 .

9. Водночас, суд врахував, що вказаним вище висновком експерта №7441/23-41 від 24 травня 2023 року встановлено, що частина паркана, зведеного ОСОБА_2 , знаходиться за межами його земельної ділянки площею 0,18 га з кадастровим номером :01:047:0140 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), розташованої по АДРЕСА_2 , та розміщується в межах вулиці Суворова в с. Іванків Бориспільського району . Зі змісту висновку експерта №32323/21-41 від 26 вересня 2022 року вбачається, що у зв`язку з накладенням паркану, зведеного відповідачем, на межі вулиці Суворова в с. Іванків Бориспільського району ширина цієї вулиці зменшена місцями до 1 м 7 см - 1 м 16 см. Враховуючи, що ОСОБА_1 об`єктивно позбавлений можливості проїхати на транспортному засобі до свого домоволодіння по АДРЕСА_1 , суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині усунення перешкоди у користуванні ОСОБА_1 його домоволодінням по АДРЕСА_1 шляхом зобов`язання ОСОБА_2 знести частину огорожі, зведену ним за межами його земельної ділянки площею 0,18 га з кадастровим номером :01: 047:0140 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), розташованої по АДРЕСА_2 .

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

10. Постановою Київського апеляційного суду від 25 квітня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 жовтня 2023 року змінено, виклавши абзац другий його резолютивної частини в такій редакції.

Усунуто перешкоди у користуванні ОСОБА_1 належним йому домоволодінням на АДРЕСА_1 шляхом зобов`язання ОСОБА_2 знести частину огорожі (паркану), зведену ним із західної сторони за межами його земельної ділянки, площею 0,18 га, кадастровий номер :01:047:0140 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки) розташованої на АДРЕСА_2 , позначену цифрами синього кольору (0,16 м, 0,36 м, 0,54 м, 0,83 м та 0,93 м) відповідно Додатку № 2 до висновку судового експерта від 24 травня 2023 року № 7441/23-41 Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 жовтня 2023 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судового збору скасовано.

Компенсовано ОСОБА_1 за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, 1 349,20 грн судового збору за розгляд справи місцевим та апеляційним судом.

В іншій частині рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 жовтня 2023 року залишено без змін.

11. Апеляційний суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції, погодився з його висновками, зокрема щодо часткового задоволення позову, врахувавши, що відповідач самовільно встановив паркан на земельній ділянці, яка перебуває у загальному користуванні, чинить перешкоди позивачу у вільному користуванні його земельною ділянкою, добровільно знести збудований паркан відмовляється, тому наявні підстави для зобов`язання відповідача знести паркан. Також апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову в іншій частині у зв`язку із недоведеністю позивачем порушення його прав. Водночас враховуючи, що судом першої інстанції не вказано, яку саме частину огорожі (паркану) необхідно знести, апеляційний суд змінив оскаржуване рішення суду першої інстанції із викладенням абзацу другого його резолютивної частинив редакції цієї постанови, фактично конкретизувавши його.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

12. У травні 2024 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Лободи І. В., на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 жовтня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 25 квітня 2024 року.

13. Ухвалою Верховного Суду від 17 червня 2024 рокувідкрито касаційне провадження у справі, витребувано цивільну справу і надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.

14. Ухвалою Верховного Суду від 03 вересня 2024 року справу призначено до розгляду у складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

15. У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції повністю, а судове рішення апеляційного суду скасувати в частині залишення без змін рішення місцевого суду, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

16. Підставою касаційного оскарження заявник зазначає неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 рок у справі № 569/17272/15-ц, від 11 вересня 2019 року у справі № 520/12022/17 та справі № 487/10132/14-ц,

від 09 лютого 2020 року у справі № 910/6939/20, від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц, від 05 липня 2022 року у справі № 420/5690/20 від 09 листопада 2022 року у справі № 1340/5450/18, від 15 лютого 2023 року у справі

№ 910/8343/21, від 22 лютого 2023 року у справі № 300/790/21 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

17. Також, підставою касаційного оскарження заявник зазначає порушення норм процесуального права, а саме: не дослідження зібраних у справі доказів та необґрунтоване відхилення клопотання (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

18. Касаційна скарга мотивована тим, що позивач звернувся до суду з вимогами, які пов`язані фактично з порушенням його прав як землекористувача земельної ділянки, а саме - дороги по вулиці Суворова в селі Іванків , а тому докази щодо накладення земельних ділянок ОСОБА_2 на межі земельної ділянки позивача, які суд вважав необхідними та неподаними позивачем, не відносяться до предмету спору та не мають значення для його вирішення.

19. Суди попередніх інстанцій не звернули увагу на рішення Іванківської сільської ради від 05 листопада 2020 року № 3543-66-VII «Про внесення змін до генерального плану села Іванків», яким відповідачем - сільською радою (на даний час Бориспільська міська рада) фактично було визнано ряд заявлених позовних вимог, зокрема й щодо визнання незаконними свідоцтв про право власності ОСОБА_2 на земельні ділянки та рішень про передачу таких земельних ділянок. В матеріалах справи також міститься лист Бориспільської міської ради від 07 грудня 2022 року щодо виконання зазначеного рішення від 05 листопада

2020 року, в якому останні визнали необхідність оновлення генерального плану села Іванків. При цьому будь-якого рішення про вилучення частини вулиці Суворова в селі Іванків з комунальної власності в матеріалах справи немає.

20. Також вказує, що ним заявлялося клопотання про повторний виклик для допиту експерта, а саме після ознайомлення з висновком за результатами проведення додаткової експертизи, для усунення суперечностей, проте судом необґрунтовано було відмовлено. Однак матеріали справи містять два висновки експерта, які суперечать один одному.

21. Формальний підхід судів попередніх інстанцій в частині встановлення обставин справи в поєднанні з письмовими доказами та результатами проведення судової земельно-технічної експертизи від 26 вересня 2022 року, в тому числі додатку 3, результатами проведення додаткової експертизи від 04 травня

2023 року, призвів до подальшого порушення прав позивача відповідачами в частині користування дорогою, що є комунальною власністю, оскільки така дорога фактично відсутня, що в тому числі було встановлено судом першої інстанції при огляді доказів на місці (виїзне судове засідання в лютому 2020 року).

22. Крім того, судами проігноровано те, що дорогою, яка є комунальною власністю, за критичної ситуації, форс мажору, стихійного лиха, непереборної сили, виїзд транспортних засобів швидкої допомоги, пожежної частини тощо унеможливлений. Водночас землі комунальної власності не можуть передаватися у приватну власність.

23. Вважає, що суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку про те, що позивачем не доведено порушення його прав, у зв`язку із чим безпідставно не відновлено право позивача на проїзд до свого домоволодіння дорогою, яка є в генеральному плані села та є комунальною власністю.

24. Крім того, не погоджується з висновками судів щодо стягнення з нього на користь відповідача витрат на правничу допомогу в розмірі 2000,00 грн, оскільки в матеріалах справи відсутні докази направлення ОСОБА_2 документів щодо стягнення витрат на правничу допомогу для позивача, що є порушенням процесуального закону.

25. Таким чином, з доводів касаційної скарги вбачається, що позивач не погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо відмови в задоволенні його позову, у зв`язку зі чим рішення судів першої та апеляційної інстанцій переглядаються судом касаційної інстанції на предмет законності й обґрунтованості тільки в цій частині відповідно до вимог частини першої

статті 400 ЦПК України.

Відзив на касаційну скаргу до Верховного Суду не поданий

Фактичні обставини справи, встановлені судами

26. Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,1534 га з кадастровим номером :01:047:0006 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, розташованої в с. Іванків Бориспільського району, що підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії КВ №087132 від 31 серпня 2001 року.

27. З копії будівельного паспорту вбачається, що на вказаній земельній ділянці позивач звів домоволодіння, якому рішенням виконавчого комітету Іванківської сільської ради №116 від 25 липня 2013 року була присвоєна адреса: АДРЕСА_1 .

28. Відповідач ОСОБА_2 є власником домоволодіння по АДРЕСА_2 , що підтверджується копією Витягу з реєстрації права власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно № 737 від 22 травня 2006 року.

29. З копії плану забудови земельної ділянки вбачається, що домоволодіння відповідача складається з житлового будинку, погребу, приміщення для зберігання інвентаря, літньої кухні, гаража та інших надвірних будівель.

30. Крім того, ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 0,18 га з кадастровим номером :01:047:0140 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), а також земельної ділянки площею 0,04 га з кадастровим номером :01:047:0139 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташованих по

АДРЕСА_2 . Ця обставина підтверджується копіями інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

31. Рішенням Іванківської сільської ради Бориспільського району Київської області від 05 листопада 2020 року № 3543-66-VІІ визнано зазначену в генеральному плані с. Іванків Іванківської сільської ради Бориспільського району Київської області ширину, розміром 4 м (чотири) вул. Суворова, яка іде уздовж садиби ОСОБА_2 , помилковою і скасовано її. Встановлено, що ширина вул. Суворова розміром 10 м (десять) , починаючи від земельної ділянки

гр.гр. ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 і до земельної ділянки гр. ОСОБА_2 , яка була визначена шириною 18 м (вісімнадцять) та площею 0,12 га, як і було до 2006 року згідно будівельного паспорту на будівництво житлового будинку в с. Іванків Іванківської сільської ради за 1989 рік

по АДРЕСА_2 . Ухвалено внести зміни до генерального плану с. Іванків Іванківської сільської ради Бориспільського району Київської області. Рішення направити до Бориспільського міськрайонного суду для залучення до справи 359/6303/16-ц.

32. Також в матеріалах справи наявний висновок судового експерта

№ 32323/21-41 від 26 вересня 2022 року Київського НДІСЕ МЮ України

Дем`яненко В. С. за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи, з якого вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:047:0139 накладається на межі вул. Суворова, площа накладання становить 0,015 га.

33. Водночас, у вказаному висновку зазначено, що державна реєстрація земельних ділянок з кадастровими номерами :01:047:0139 та :01:047:0140 була здійснена 13 жовтня 2014 року, паспорт на забудову садиби в АДРЕСА_2 зареєстровано 25 травня 2007 року та зазначено розташування житлового будинку та надвірних споруд, а затвердження Генерального плану с. Іванків відбулось пізніше - 14 листопада 2014 року.

34. Зі змісту висновку судового експерта № 7441/23-41 від 24 травня 2023 року Київського НДІСЕ МЮ України Дем`яненко В. С. за результатами проведення додаткової судової земельно-технічної експертизи вбачається, що частина паркану із західної сторони ділянки, зведеного ОСОБА_2 , виходить за межі його земельної ділянки з кадастровим номером :01:047:0140, а саме в Додатку № 2 до висновку проміри позначені цифрами синього кольору (0,16 м,

0,36 м, 0,54 м, 0,83 м та 0,93 м). Частина паркану із південної сторони ділянки накладається на межі вулиці Суворова в с. Іванків Бориспільського району, а саме в Додатку № 2 до висновку проміри накладання позначено цифрами чорного кольору (0,141 м, 0,007 м). Будівлі, що розташовані на земельній ділянці з кадастровим номером :01:047:0140 знаходяться в юридичних межах досліджуваної земельної ділянки та не накладаються на межі вул. Суворова.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

35. Положенням частини другої статті 389 ЦПК України встановлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

36. Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

37. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

38. Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

39. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

40. Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

41. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

42. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

43. Зазначеним вимогам закону рішення судів першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваній частині відповідають.

44. Згідно з частиною першою статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

45. Статтями 15, 16 ЦК України передбачено право на звернення до суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

46. Відповідно до статті 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися та розпоряджатися земельними ділянками.

47. Статтею 83 ЗК України встановлено, що землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності. До земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать землі загального користування населених пунктів (майдани, вулиці, проїзди, шляхи, набережні, пляжі, парки, сквери, бульвари, кладовища, місця знешкодження та утилізації відходів тощо).

48. Відповідно до статті 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною;

г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

49. Суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси (частина перша статті 21 ЦК України).

50. У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним (частина перша статті 155 ЗК України).

51. Вимоги про визнання незаконними та скасування рішення органу місцевого самоврядування щодо земельної ділянки можуть бути заявлені особою, права якої порушено, за умови доведеності факту порушення прав цієї особи. Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 21 квітня 2021 року у справі

№ 592/10260/16 (провадження № 61-5017св19).

52. У постанові Верховного Суду від 10 червня 2021 року у справі № 543/765/17 (провадження № 61-14083св20) зазначено, що «установивши, що спірна земельна ділянка не виділялась позивачу у власність чи у користування та належала територіальній громаді, яка у відповідності із чинним законодавством передала її у власність відповідачу, суд першої інстанції, з яким погодився й суд апеляційної інстанції, дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю порушених її прав передачею органом місцевого самоврядування спірної земельної ділянки ОСОБА_2. Позивачем у справі не надано суду належних та допустимих доказів, що оскаржуваними рішеннями Лазірківської сільської ради Оржицького району Полтавської області від 21 травня 2015 року порушено її право та зменшено розмір земельної ділянки, що належить їй на праві власності. З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанції про те, що позивачкою не доведено належними та допустимими докази, що спірним рішенням сільської ради порушено права та інтереси останньої, а це є її процесуальним обов`язком».

53. Судами попередніх інстанцій встановлено, не спростовано матеріалами справи та сторонами, що позивач, звертаючись до суду з цим позовом, зазначив про порушення його прав унаслідок передачі Іванківською сільською радою Бориспільського району Київської області у власність ОСОБА_2 спірних земельних ділянок з кадастровими номерами :01:047:0139 та :01:047:0140, оскільки у зв`язку з цим він був позбавлений можливості проїхати до свого домоволодіння.

54. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

55. Згідно з статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

56. Зі змісту висновку судового експерта № 7441/23-41 від 24 травня 2023 року Київського НДІСЕ МЮ України Дем`яненко В.С. за результатами проведення додаткової судової земельно-технічної експертизи вбачається, що частина паркану із західної сторони ділянки, зведеного ОСОБА_2 , виходить за межі його земельної ділянки з кадастровим номером :01:047:0140, а саме в Додатку № 2 до висновку проміри позначені цифрами синього кольору (0,16 м,

0,36 м, 0,54 м, 0,83 м та 0,93 м). Частина паркану із південної сторони ділянки накладається на межі вулиці Суворова в с. Іванків Бориспільського району, а саме в Додатку № 2 до висновку проміри накладання позначено цифрами чорного кольору (0,141 м, 0,007 м). Будівлі, що розташовані на земельній ділянці з кадастровим номером :01:047:0140 знаходяться в юридичних межах досліджуваної земельної ділянки та не накладаються на межі вул. Суворова.

57. Отже, зі змісту вказаного висновку вбачається, що збудовані відповідачем будівлі розташовані на його земельній ділянці, яка не накладається на межі

вул. Суворова.

58. З огляду на вказане суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову в частині визнання незаконними та скасування рішень Іванківської сільської ради про передачу у власність спірних земельних ділянок та надання дозволу на будівництво, актів встановлення зовнішніх меж та передачі межових знаків, свідоцтв про право власності на земельну ділянку, а також зобов`язання відповідача знести гараж, літню кухню та приміщення для зберігання інвентаря.

59. Колегія суддів Верховного Суду погоджується із висновком судів попередніх інстанцій про те, що позивачем не надано суду належних, допустимих та достовірних доказів, які б підтверджували факт порушення його права (інтересу) в цій частині відповідачами ОСОБА_2 та Іванківською сільською радою (на даний час Бориспільською міською радою).

60. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду

від 11 березня 2024 рокуу справі № 441/288/19 (провадження № 61-10996св23).

61. Також суд враховує, що відповідно до висновку судового експерта

№ 32323/21-41 від 26 вересня 2022 року Київського НДІСЕ МЮ України

Дем`яненко В. С. за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи, земельна ділянка з кадастровим номером :01:047:0139 накладається на межі вул. Суворова, площа накладання становить 0,015 га.

62. Водночас, у вказаному висновку зазначено, що державна реєстрація земельних ділянок з кадастровими номерами :01:047:0139 та :01:047:0140 була здійснена 13 жовтня 2014 року, паспорт на забудову садиби в АДРЕСА_2 зареєстровано 25 травня 2007 року та зазначено розташування житлового будинку та надвірних споруд, а затвердження Генерального плану с. Іванків відбулось пізніше - 14 листопада 2014 року.

63. Верховний Суд погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про повернення земельних ділянок у комунальну власність територіальної громади, оскільки право на звернення до суду з такими вимогами має власник земельної ділянки, яким у даному випадку є відповідач - Бориспільська міська рада, і позивач не довів тих обставин, що Бориспільська міська рада уповноважила його на звернення до суду з позовом про повернення земельної ділянки у комунальну власність.

64. За таких обставин суди попередніх інстанцій обґрунтовано відмовили у задоволенні цієї частини позовних вимог ОСОБА_1 .

65. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду

від 06 березня 2024 рокуу справі № 716/662/16 (провадження № 61-2467св23).

66. При цьому позивач в разі необхідності не позбавлений можливості встановити земельний сервітут щодо частини земельної ділянки з кадастровим номером :01:047:0139 відповідно до вимог статей 98 - 101 Земельного Кодексу України.

67. Верховний Суд зазначає, що висновок судового експерта № 7441/23-41 від 24 травня 2023 року Київського НДІСЕ МЮ України Дем`яненко В. С. за результатами проведення додаткової судової земельно-технічної експертизи не суперечить висновку цього ж судового експерта № 32323/21-41 від 26 вересня 2022 року Київського НДІСЕ МЮ України, а доводи касаційної скарги в цій частині є необґрунтованими.

68. Також безпідставними є й доводи касаційної скарги про необґрунтовану відмову суду у задоволенні його клопотання про повторний виклик для допиту експерта для усунення суперечностей після ознайомлення з висновком за результатами проведення додаткової експертизи.

69. Аналіз рішень судів попередніх інстанцій в оскаржуваній частині свідчить, що суди надали оцінку висновкам експерта Дем`яненко В. С. у сукупності із іншими доказами згідно статей 89, 110 ЦПК України, а доводи касаційної скарги фактично зводяться до незгоди з висновкамивказаних вище експертиз.

70. Водночас Верховний Суд зазначає, що судами попередніх інстанцій враховано, що у зв`язку із накладенням паркану, зведеного відповідачем на земельній ділянці з кадастровим номером :01:047:0140, на межі вулиці Суворова в с. Іванків Бориспільського району, ширина цієї вулиці була зменшена, у зв`язку з чим ОСОБА_1 об`єктивно позбавлений можливості проїхати на транспортному засобі до свого домоволодіння.

71. З огляду на вказане та враховуючи, що відповідач, самовільно встановивши паркан на земельній ділянціз кадастровим номером :01:047:0140, яка перебуває у загальному користуванні, чинить перешкоди позивачу у вільному користуванні його земельною ділянкою, добровільно знести збудований паркан відмовляється, апеляційний суд зобов`язав відповідача знести частину огорожі (паркану), позначену цифрами синього кольору відповідно до Додатку № 2 до висновку судового експерта № 7441/23-41 від 24 травня 2023 року, чим поновив порушені права позивача.

72. Об`єктивних доказів порушення прав позивача ОСОБА_1 накладенням іншої частини паркану із південної сторони ділянки на межі вулиці Суворова в с. Іванків Бориспільського району, зазначених в Додатку № 2 до висновку, а саме - проміри накладання позначено цифрами чорного кольору (0,141 м, 0,007 м) судом не встановлено.

73. Верховний Суд також враховує, що рішенням Іванківської сільської ради Бориспільського району Київської області від 05 листопада 2020 року № 3543-66-VІІ визнано зазначену в генеральному плані с. Іванків Іванківської сільської ради Бориспільського району Київської області ширину, розміром 4 м (чотири)

вул. Суворова, яка іде уздовж садиби ОСОБА_2 , помилковою і скасовано її. Встановлено, що ширина вул. Суворова розміром 10 м (десять) , починаючи від земельної ділянки гр.гр. ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 і до земельної ділянки гр. ОСОБА_2 , яка була визначена шириною 18 м (вісімнадцять) та площею 0,12 га, як і було до 2006 року згідно будівельного паспорту на будівництво житлового будинку в с. Іванків Іванківської сільської ради за 1989 рік по АДРЕСА_2 . Ухвалено внести зміни до генерального плану

с. Іванків Іванківської сільської ради Бориспільського району Київської області.

74. Висновки судів попередніх інстанцій в оскаржуваній частині не суперечать висновкам, викладеним у постановах Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 рок у справі № 569/17272/15-ц, від 11 вересня 2019 року у справі

№ 520/12022/17 та справі № 487/10132/14-ц, від 09 лютого 2020 року у справі

№ 910/6939/20, від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц, від 05 липня 2022 року у справі № 420/5690/20 від 09 листопада 2022 року у справі

№ 1340/5450/18, від 15 лютого 2023 року у справі № 910/8343/21, від 22 лютого 2023 року у справі № 300/790/21, на які посилається заявник у касаційній скарзі.

75. Також Верховний Суд відхиляє доводи касаційної скарги про безпідставне стягнення з ОСОБА_1 на користь відповідача витрат на правничу допомогу в розмірі 2000,00 грн, у зв`язку із відсутністю доказів направлення ОСОБА_2 документів щодо стягнення витрат на правничу допомогу позивачу, оскільки такі спростовуються матеріалами справи. Крім того, судом першої інстанції було зменшено розмір заявлених судових витрат на оплату професійної правничої допомоги у сумі 8 450,00 грн до 2000,00 грн, оскільки такі не узгоджувалися зі складністю справи та обсягом юридичних послуг, наданих представником відповідача ОСОБА_7 .

76. Інші доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами попередніх інстанцій в оскаржуваній частині норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а у значній мірі зводяться до переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

77. Слід зазначити, що встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Це передбачено статтями 77, 78, 79, 80, 89, 367 ЦПК України. Суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (постанова Великої Палата Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц, провадження

№ 14-446цс18).

78. Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального прав.

79. Колегія суддів вважає, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваній частині ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому в цій частині їх відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України необхідно залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Лободи Ірини Василівни залишити без задоволення.

2. Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області

від 30 жовтня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 25 квітня 2024 рокув частині відмови у задоволені позову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:Є. В. Синельников О. В. Білоконь О. М. Осіян Н. Ю. Сакара В. В. Шипович