Провадження № 2/470/185/24
Справа № 470/706/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2024 року смт Березнегувате

Березнегуватський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Орлової С.Ф.,

за участю позивача ОСОБА_1 , начальника служби у справах дітей Березнегуватської селищної ради Швачко С.В., секретаря судового засідання Ляшенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Березнегуватської селищної ради, відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, служба у справах дітей Березнегуватської селищної ради та ОСОБА_2 про визнання батьківства,

ВСТАНОВИВ:

01 серпня 2024 року позивач звернувся до суду з відповідним позовом до відповідачів та третіх осіб по справі, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору про визнання батьківства. У позові зазначив, що з ОСОБА_3 перебував у фактичних шлюбних відносинах з 2010 року та проживав у місті Миколаєві на різних квартирах без укладення договорів оренди житла. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася донька ОСОБА_4 , яку мати зареєструвала у відповідності до ч.1 ст.135 СК України. В період повномасштабного вторгнення російської федерації в Україну, коли місто Миколаїв було під постійними обстрілами, він разом із співмешканкою та донькою переїхав проживати до АДРЕСА_1 . ОСОБА_3 і донька були зареєстровані як внутрішньо переміщені особи. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла. Після її смерті, він переїхав з донькою проживати до своєї матері по АДРЕСА_2 . Крім того, про смерть ОСОБА_3 повідомив службу у справах дітей, яка наказом від 29 травня 2024 року № 30-р до вирішення питання подальшого влаштування дитини, доньку тимчасово влаштували до нього. Мати ОСОБА_3 , відповідачка по справі ОСОБА_2 знала, що донька співмешкає з ним і вони мають спільну дитину, однак жодного разу її не бачила. Про смерть доньки їй також відомо. Претензій щодо визнання його батьком дитини, вона не має. З метою доведення свого батьківства, він 24 червня 2024 року зробив молекулярно-генетичну експертизу, результат якої показав ймовірність того, що він є батьком дитини 99,999999 %. На підставі зазначеного, просив суд визнати його батьком малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та внести зміни до актового запису про її народження, а саме зазначити його батьком ОСОБА_4 . Змінити прізвище з " ОСОБА_5 .

Позивач в судове засідання з`явився, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, суду показав, що з 2010 року перебував у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_3 . У 2013 році у них народилася спільна донька ОСОБА_6 , однак під час реєстрації її народження він не був записаний батьком дитини. До початку повномасштабного вторгнення росії в Україну вони винаймали квартиру в м.Миколаєві, де і проживали сім`єю. Однак через сильні обстріли м.Миколаєва у 2022 році вимушені були переїхати до його родичів в Березнегувате Миколаївської області, де проживають дотепер. Він є батьком ОСОБА_6 , завжди піклувався про неї, утримував та забезпечував необхідним, ОСОБА_3 займалася її вихованням. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла через хворобу, звернувшись до Березнегуватської селищної ради для отримання довідки йому було роз`яснено, що документи не містять записів про його батьківство щодо доньки, а тому для визнання батьківства слід звернутися до суду. Посилаючись на зазначене та те, що він є біологічним батьком дитини, просив суд визнати його батьківство щодо ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , та внести відповідні зміни до актового запису про її народження.

Відповідач Березнегуватська селищна рада в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заяви про відкладення розгляду справи, або про розгляд справи за їх відсутності, як і відзиву на позовну заяву не надходило.

Відповідач Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) в судове засідання не з`явився, до суду направив заяву про розгляд справи за відсутності їх представника, проти позовних вимог не заперечував ( а.с.46).

Третя особа по справі, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору начальника служби у справах дітей ОСОБА_7 в судове засідання з`явилась, позовні вимоги визнала у повному обсязі, не заперечувала щодо їх задоволення.

Третя особа по справі, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, до суду направила заяву про розгляд справи її відсутності, позовні вимоги визнала у повному обсязі, не заперечувала що саме позивач є батьком її внучки ОСОБА_4 ( а.с.48).

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши докази наявні в матеріалах справи суд доходить наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась ОСОБА_4 , про що Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції 11 липня 2013 було складено актовий запис № 2176 (а.с.5).

В свідоцтві про народження ОСОБА_4 серії НОМЕР_1 , її матір`ю записана ОСОБА_3 , а батьком зазначений ОСОБА_8 (а.с.5).

Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №1, відомості про батька дитини ОСОБА_8 , було внесено на підставі ч.1 ст.135 СК України (за вказівкою матері) ( а.с.41-42).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла в смт Березнегувате Баштанського району Миколаївської області, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 виданого 28 травня 2024 року Березнегуватським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) ( а.с.6).

На підставі рішення служби у справах дітей Березнегуватської селищної ради від 29 травня 2024 року № 30-р малолітню дитину ОСОБА_4 , яка залишилась без батьківського піклування у зв`язку зі смертю матері одинокої, було тимчасово влаштовано до позивача за адресою АДРЕСА_2 , до вирішення питання щодо її подальшого влаштування ( а.с.7).

Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

Відповідно до статті 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Положеннями статей 125, 126, 135 СК України врегульовано питання про визначення походження дитини якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою.

Відповідно до частини другої статті 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 2) за рішенням суду.

Частиною першою статті 126 СК України передбачено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки чи чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Згідно з частиною першою статті 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

При вирішенні спору про визнання батьківства суд приділяє особливу увагу інтересам дитини, не ігноруючи при цьому інтереси ймовірного біологічного батька.

Сімейний кодекс України не визначає будь-яких особливостей предмету доказування у цій категорії справ. Доказами у справі про визнання батьківства можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. За загальним правилом визнання батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи. Для визнання батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи.

Вказане вище відповідає правовому висновку, викладеному у постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц, провадження № 61-6030св18.

Допитана в судовому засіданні малолітня дитина ОСОБА_4 , суду показала, що позивач є її батьком, він від народження проживав разом з ними, однією сім`єю. Завжди дбав, піклувався про неї, забезпечував необхідним, а матір займалась її вихованням і навчанням. Позивач завжди називав її донею, а вона його батьком, між ними гарні взаємовідносини та порозуміння. До початку війни вони проживали у м.Миколаєві, де вона і продовжує дистанційне навчання в гімназії № НОМЕР_3 , однак з 2022 року переїхали до смт Березнегувате, де проживають разом з татом по АДРЕСА_1 . Після смерті мами батько та його рідні піклуються про неї. Їй зрозуміла суть судового розгляду, що батько бажає визнати батьківство щодо неї в судовому порядку та не заперечує проти цього, оскільки позивач і є її батьком.

За висновком молекулярно генетичного експертного дослідження № 43170 від 24 червня 2024 року складеного медико генетичним центром « ІНФОРМАЦІЯ_4 » позивач є біологічним батьком дитини ОСОБА_4 , з ймовірністю у 99,999999% ( а.с.8-25).

За інформацією Березнегуватського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 07 серпня 2024 року № 322/23.2-22, позивач та ОСОБА_3 не перебували у зареєстрованому шлюбі як між собою, так і з іншими особами, про що свідчить відсутність актових записів про шлюб та розірвання шлюбу ( а.с.40).

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Враховуючи доводи позивача, показання малолітньої дитини ОСОБА_4 , досліджені письмові докази, факт відсутності заперечень на позов у учасників справи, суд доходить висновку, що позивачем надано належні та допустимі докази, які у своїй сукупності надають можливість визнати його батьком малолітньої ОСОБА_9 .

Також важливим є те, що, визнання позивача батьком малолітньої ОСОБА_6 , відповідає якнайкращім її інтересам, щодо визначення її походження та відповідної участі біологічного батька у вихованні та утриманні.

Керуючись ст..ст. 10,13,258,263-265,268,280-283 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Березнегуватської селищної ради, відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Одеса), третіх осіб які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, служби у справах дітей Березнегуватської селищної ради, ОСОБА_2 про визнання батьківства - задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянина України, батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянки України.

Внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , складеного 11 липня 2013 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції за №2176, де у графі відомості про батька вказати " ОСОБА_1 ", громадянин України, адреса реєстрації місця проживання АДРЕСА_3 , держава Україна, та виключити відомості про " ОСОБА_8 ", як батька дитини.

У графі прізвище дитини вказати " ОСОБА_10 " замість " ОСОБА_11 ", інші відомості залишити без змін.

Зобов`язати компетентний відділ ДРАЦС внести відповідні зміни в актовий запис про народження малолітньої дитини ОСОБА_4 , та видати нове свідоцтво про народження.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 - адреса місця фактичного проживання АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідачі:

Березнегуватська селищна рада - адреса місцезнаходження юридичної особи: індекс 56203, Соборно - Миколаївська площа, 10 смт.Березнегувате Миколаївська область, .

Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), адреса місцезнаходження: індекс 54029, вул. Шосейна, буд. № 11 м.Миколаїв Миколаївська область, .

Треті особи які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору:

Служба у справах дітей Березнегуватської селищної ради: адреса місцезнаходження: індекс 56203, Соборно - Миколаївська площа, 10 с-ще Березнегувате Миколаївська область, .

ОСОБА_2 - адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_5 , паспорт серія НОМЕР_5 .

Суддя С. Ф. Орлова

Повний текст рішення суду складено 27 вересня 2024 року.