Справа № 296/3490/24
У Х В А Л А

Іменем України

22 квітня 2024 рокум. Житомир

Суддя Корольовського районного суду міста Житомира Шалота К. В., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку [Шевченка №41] про визнання протиправним в частині [рішення] загальних зборів,

У С Т А Н О В И В :

І. СУТЬ СПРАВИ

1. 16.04.2024 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (далі - позивачі) звернулись до Корольовського районного суду м. Житомира із позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку №41 (далі - відповідач, ОСББ), в якому просили визнати протиправними п. 2 та п. 3 загальних зборів ОСББ Шевченка №41 від 03.04.2024 про демонтаж металевих решіток (грат) на вікнах квартири АДРЕСА_1 та про демонтаж і перенесення електролічильника квартири АДРЕСА_2 на опору.

ІІ. НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ

2. За змістом частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

3. Відповідно до частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

4. Зі змісту частини другої статті 4 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

5. Згідно пункту 3 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України визначено господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

6. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 186 Цивільного процесуального кодексу України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

ІІІ. МОТИВИ СУДУ

7. Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі визначеного законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин. Критеріями розмежування судової юрисдикції є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

8. Вирішуючи питання про те, чи можна вважати правовідносини та відповідний спір господарськими, слід керуватися ознаками, наведеними у статті 3 ГК України, щодо віднесення до господарських правовідносин, зокрема правовідносин, які виникають з некомерційної діяльності, спрямованої на забезпечення матеріально-технічних умов функціонування таких суб`єктів.

9. Особливості правового режиму майна багатоквартирного будинку зумовлюють спеціальне правове регулювання порядку реалізації прав власниками нерухомого майна в такому будинку. Так, частиною другою статті 382 Цивільного кодексу України визначено, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку.

10. Статтею 385 Цивільного кодексу України передбачено, що з метою забезпечення експлуатації багатоквартирного будинку, користування квартирами та нежитловими приміщеннями, управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку.

11. Статтею 4 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" визначено статус ОСББ як непідприємницького товариства, що створюється для здійснення функцій, які забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. ОСББ відповідає за своїми зобов`язаннями коштами і майном об`єднання, від свого імені набуває майнові і немайнові права та обов`язки, виступає позивачем і відповідачем у суді.

12. Частиною другою статті 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» регламентовано, що питання самостійного забезпечення об`єднанням експлуатації та утримання багатоквартирного будинку та користування спільним майном у такому будинку регулюються ГК України в частині господарчого забезпечення діяльності негосподарюючих суб`єктів. Отже, виходячи з такого матеріально-правового регулювання зазначених правовідносини вони є господарськими за своєю правовою природою.

13. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 01 лютого 2022 року в справі №910/5179/20 (провадження № 12-38гс21) вказано, що "спори про визнання недійсними рішень вищого органу управління суб`єкта некомерційного господарювання щодо вирішення питань, пов`язаних з управлінням такою особою, між суб`єктом некомерційного господарювання та одним з його засновників (членом) належать до господарської юрисдикції відповідно до пункту 3 частини першої статті 20 ГПК України виходячи з характеру правовідносин, які є предметом такого спору (щодо визнання недійсним рішення вищого органу управління такої юридичної особи, прийнятого в межах його виключної компетенції). Спір про дійсність рішення установчих (загальних) зборів ОСББ, що виник між членом ОСББ та самим ОСББ, охоплюється поняттям «управління юридичною особою» як такий, що є спором про компетенцію найвищого органу управління ОСББ приймати рішення, віднесені до його виключної компетенції".

14. Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачі є співвласниками квартири АДРЕСА_1 та просять визнати протиправним рішення загальних зборів ОСББ "Шевченка-41" від 03.04.2024, тобто спір виник між членом ОСББ та самим ОСББ, з приводу оскарження рішення вищого органу управління суб`єкта некомерційного господарювання - загальних зборів, щодо вирішення питань, пов`язаних з управлінням такою особою, а тому справа підлягає розгляду в порядку господарського, а не цивільного судочинства.

15. За вказаних обставин суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки спір не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Керуючись статтями 4, 19, 186, 260, 261 Цивільного процесуального кодексу України,

П О С Т А Н О В И В :

1. У відкритті провадження у цивільній справі № 296/3490/24 за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку [Шевченка №41] про визнання протиправним в частині [рішення] загальних зборів відмовити.

2. Повідомити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що розгляд спору у справи за їх позовом віднесено до юрисдикції господарських судів.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддею та може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Костянтин ШАЛОТА