РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2024 року Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Лутая А.М.,

за участю секретаря судового засідання Венгловської К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,

ВСТАНОВИВ

Позивач ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») 26.03.2024 звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, який обґрунтовує тим, що 22.12.2022 між ТОВ «Фінансова компанія «1 безпечне агентство необхідних кредитів» Никонюк Т.О. було укладено договір позики №72398499.

14.06.2021 між ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №14/06/21, відповідно до умов якого право грошової вимоги за договором №72398499, укладеним між ТОВ «Фінансова компанія «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем, перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ».

Вказує, що у зв`язку з порушеннями зобов`язань за договором позики, відповідно до Реєстру боржників №10 від 21.09.2023 року до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, заборгованість ОСОБА_1 станом на день звернення до суду становить 40000 гривень, з яких: 10000 грн заборгованість за основною сумою боргу; 30000 грн заборгованість за відсотками, 0,00 грн заборгованість за пенею. Всі нарахування, що відбулися до дати отримання ТОВ «ФК «ЄАПБ» права грошової вимоги здійснювалися безпосередньо ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» станом на день відступлення права вимоги. ТОВ «ФК «ЄАПБ» не здійснювалося жодних додаткових нарахувань, умови кредитного договору в односторонньому порядку не змінювалися.

З урахуванням наведеного позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованість за договором позики №72398499 в розмірі 40000,00 гривень, з яких: 10000 грн заборгованість за основною сумою боргу; 30000,00 грн заборгованість за відсотками, 0,00 грн заборгованість за пенею.

Ухвалою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 10.04.2024 на підставі вказаної позовної заяви відкрито провадження у справі та справу призначено до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

У судове засідання представник позивача не з`явився, просив проводити розгляд справи за відсутності представника позивача, не заперечував проти заочного розгляду справи.

Відповідач у судове засідання також не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнала повністю.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Оцінивши наявні у справі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов таких висновків.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч.1 ст.2 ЦПК України).

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст.5 ЦПК України).

Відповідно до вимог часини 1 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 89 ЦПК України встановлено, що виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Правовідносини по даній справі регулюються Цивільним кодексом України.

Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (ст.ст.526, 527 ч.1 ЦК України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст.530 ЦК України).

Відповідно до ст.ст.1049, 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику (кошти в такій же сумі) у термін і в порядку, що встановлені договором; за кредитним договором банк чи інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі і на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити відсотки.

Судом встановлено, що 22.12.2022 між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики №7238499, згідно якого відповідач отримала грошові кошти в розмірі 10000,00 грн та зобов`язалася повернути їх, сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Строк позики та дії цього договору становить 30 днів. Дата повернення позики 21.01.2023. Базова процентна ставка за користування коштами становить 2,5% на день.

Згідно ст.610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначеним змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч.1 ст.611 ЦК України).

Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Згідно положень ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

З дослідженого судом розрахунку заборгованості за кредитним договором встановлено, що ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» повністю виконало свої зобов`язання за договором позики №7238499 від 22.12.2022 щодо надання відповідачу коштів, а відповідач отримала за вказаним договором обумовлену суму грошей, але порушила його умови щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування коштами, у зв`язку з чим, станом на 29.02.2024 має заборгованість в загальній сумі 40 000,00 гривень, з яких: 10 000,00 грн заборгованість за основною сумою боргу; 30 000,00 грн заборгованість за відсотками.

Згідно з ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні і в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Із дослідженого судом договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 встановлено, що ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату право грошової вимоги в розмірі заборгованості боржників перед ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» визначені в реєстрі боржників, в тому числі і за договором позики № 72398499 від 22.12.2022, укладеним між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 .

Оскільки на підставі даного договору відбулась заміна первісного кредитора на ТОВ «ФК «ЄАПБ», тому останній вправі заявляти вимоги до відповідача про повернення кредитної заборгованості за кредитним договором.

Відповідач у справі не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки первісного кредитора ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів», і таке виконання було б належним в розумінні вимог ст. 516 ЦК України.

Натомість, всупереч умовам договору позики, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу прав грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ані на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ані на рахунки попереднього кредитора - ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів».

На підставі викладеного вище, виходячи з того, що відповідачем ОСОБА_1 не надано суду доказів на підтвердження тих обставин, що нею належним чином виконувалися умови вказаного вище договору позики, з огляду на встановлені фактичні обставини справи, які свідчать про наявність порушення відповідачем прав позивача за вказаним вище договором, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача про стягнення з відповідача на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованості в сумі 40000,00 гривень, з яких: 10000,00 грн заборгованість за основною сумою боргу; 30000,00 грн заборгованість за відсотками.

Крім того, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028,00 гривні.

Керуючись ст.ст. 12,81,89,141,265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (місцезнаходження: 01032, вул. Симона Петлюри, 30, м. Київ, , р/р НОМЕР_2 в АТ «ТАСкомбанк») заборгованість за:

- договором позики №72398499 від 22.12.2022 в розмірі 40000 (сорок тисяч) грн. з яких 10000 (десять тисяч) грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 30000 ( тридцять тисяч) грн. сума заборгованості за відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриття чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 26.09.2024.

Суддя А.М. Лутай