Справа № 591/5076/24
Провадження № 2/591/899/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 вересня 2024 року м. Суми
Зарічний районний суд м. Суми в складі:
головуючого судді Ніколаєнко О.О.,
за участю секретаря судового засідання - Полякової А.О.,
представника позивача ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу № 591/5076/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 . ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку набувальної давності,-
Позивач звернувся до суду з позовом, уточнивши вимоги, мотивує їх тим, що є власником 51/100 частин домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 . Іншими 49/100 частками у власності володіє ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 26.09.1969. З моменту вступу у спадкові права ОСОБА_5 жодного дня не проживала на території домоволодіння. ОСОБА_5 померла у 2010 році, її спадкоємці не оформили спадкові права, спадковим майном також не опікуються. Просить визнати за ОСОБА_1 в порядку набувальної давності право власності на 49/100 частин житлового будинку та прибудинкових споруд, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою суду від 07.06.2024 відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання. Ухвалою від 19.08.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.
У судовому засіданні представник позивача та позивач позовні вимоги підтримали із зазначених підстав. Додатково пояснили, що земельна ділянка під спірною частиною домоволодіння не приватизована.
У судове засідання відповідачі повторно не з`явились. Повідомлені належним чином про дату. Час та місце розгляду справи. Відзиву на позовну заяву подано не було.
Зі згоди позивача, враховуючи повторну неявку відповідачів у судове засідання та неподання ними відзиву, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи.
Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
Відповідно до довідки Департаменту забезпечення ресурсних платежів, яка була видана 23.03.2020 будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 перебуває у власності ОСОБА_5 (49/100) та ОСОБА_6 (51/100) (а.с. 11)
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_6 мати позивачки.
Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 25.10.2021 визнано за ОСОБА_1 право власності на 51/100 частину житового будинку та прибудинкових споруд, 51/100 частки земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_6 (а.с. 12-13).

26.06.2024 за позивачкою зареєстровано право власності на 51/100 частину спірного домоволодіння (а.с 59).

26.09.1969 державним нотаріусом видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, яким посвідчується право власності ОСОБА_5 на 49/100 частин будинку та відповідну частину надвірних будівель, що знаходяться в АДРЕСА_1 (а.с. 55)

Як вбачається з копій спадкових справ після смерті ОСОБА_5 (померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ) два її сини ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відмовились від права на спадщину на користь чоловіка померлої ОСОБА_7 (а.с. 26-33).

Як вбачається з копії спадкової справи що майна ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , спадщину після його смерті прийняли його син ОСОБА_4 шляхом подання заяви про прийняття спадщини. Матеріали спадкової справи не містять відомостей щодо подання ним заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, видачу такого свідоцтва та реєстрації права власності на спадкове майно.

Відповідно до пояснень свідка ОСОБА_8 , яка є дочкою позивачки, у спірному будинку проживала її бабуся ОСОБА_6 з 1988 року і до своєї смерті. Після смерті бабусі будинком опікується її мати ОСОБА_1 . Вважала, що бабуся була одноособовим власником домоволодіння, однак після її смерті дізналися, що співвласником також є сестра бабусі ОСОБА_5 , яка у цьому будинку ніколи не проживала та не цікавилася його долею.

Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні пояснила, що у період з 2009 по 2014 рік проживала по сусідству зі спірним домоволодінням. У цей період у ньому крім ОСОБА_6 ніхто не проживав та ніхто окрім зазначеної особи цим будинком не опікувався.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з частиною першою статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України.

При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

Набуття права власності на чужі речі можливе лише за наявності наступних умов: законний об`єкт володіння, добросовісність володіння, відкритість володіння, давність володіння та його безперервність (строк володіння).

Тобто, набуття права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх вказаних умов у сукупності.

Давнісне володіння має бути безперервним протягом певного строку, тобто бути тривалим. Тривалість володіння передбачає, що має спливти визначений у Цивільному кодексі України строк, що різниться залежно від речі (нерухомої чи рухомої), яка перебуває у володінні певної особи. Для нерухомого майна такий строк складає десять років.

Також для набуття права власності на майно за набувальною давністю закон не повинен обмежувати чи забороняти таке набуття. При цьому право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається виключно за рішенням суду.

Отже, набуття відповідною особою права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх указаних умов у сукупності.

Враховуючи що позивачем доведено наявність сукупності обставин необхідних для набуття права власності за набувальною давністю, а саме її добросовісне, відкрите та безперервне володіння нерухомим майном, відповідачами не надано належних доказів на спростування зазначених обставин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 200, 247, 263-265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 . ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку набувальної давності задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 49/100 часток житлового будинку та прибудинкових споруд, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП суду не відомий.

Відповідач: ОСОБА_4 , останнє відоме місце проживання: російська федерація, АДРЕСА_4 .

Повний текст рішення виготовлено 27.09.2024.

Суддя О.О. Ніколаєнко