Справа № 433/2076/15
Провадження № 2-в/191/2/24
У Х В А Л А

іменем України

25 березня 2024 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Прижигалінської Т.В.,

за участю секретаря Силкіної О.Г.

розглянувшизгідно вимог ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія», первісний стягувач : ТОВ «Гроуф Капітал Факторинг», боржник : ОСОБА_1 про відновлення втраченого судового провадження ,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з заявою про відновлення втраченого судового провадженняпо цивільній справі №433/2076/15-ц за позовом ПАТ «БМ Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що рішенням Троїцького районного суду Луганської області від 06.11.2015 року задоволено позов ПАТ «БМ Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №30/132/101213 від 10.12.2013 року. Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09.11.2022 року замінено стягувана з Публічне акціонерне товариство «БМ Банк» на ТОВ «Українська факторингова компанія».

15.02.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» та ТОВ «ГРОУФ КАПІТАЛ ФАКТОРИНГ» укладено Договір відступлення права вимоги грошових зобов`язань за Кредитними договорами №15.02/2022_ГКФ, відповідно до умов якого право грошової вимоги за договором про надання кредиту №30/132/101213 від 10.12.2013 року укладеним між ПАТ «БМ Банк» та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «Українська Факторингова компанія». У зв`язку з відсутністю у ТОВ «Українська факторингова компанія» оригіналу Рішення Троїцького районного суду Луганської області оригіналу виконавчих листів по справі № 433/2076/15-ц виникла необхідність у відновленні втраченого судового провадження.

У зв`язку з цим, просить відновити судове провадження по справі № 433/2076/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «БМ Банк» до ОСОБА_1 .

Представник заявника та заінтересовані особи, у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомленими завчасно.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов наступного висновку.

Відповідно до статей 488, 489 ЦПК України відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду.

Як зазначено в п. 38 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», за правилами розділу IX ЦПК відновлення втраченого (і в разі, коли справу знищено за закінченням строку зберігання) повністю або частково судового провадження в цивільній справі, якщо вона була закінчена ухваленням рішення або постановленням ухвали про закриття провадження, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом, судом, який ухвалив рішення по суті справи або постановив ухвалу про закриття провадження у справі, за заявою (зміст якої визначено статтею 405 ЦПК) осіб, які брали участь у справі (їх правонаступників), або за ініціативою суду (коли це потрібно для вирішення іншої справи, надіслання справи до суду вищої інстанції тощо).

Згідно ч.1 ст.493 ЦПК України, при розгляді заяви про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги : частину справи, яка збереглася (окремі томи, жетони, матеріали з архіву суду тощо); документи, надіслані (видані) судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів; матеріали виконавчого провадження, якщо воно здійснювалося за результатами розгляду справи; будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи; відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень; дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі; будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 494 ЦПК України, на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановлює ухвалу про відновлення втраченого провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити. В ухвалі суду про відновлення втраченого судового провадження зазначається, на підставі яких конкретно даних, поданих до суду і досліджених у судовому засіданні, суд вважає установленим зміст відновленого судового рішення, наводяться висновки суду про доведеність того, які докази досліджувалися судом і які процесуальні дії вчинялися з втраченого провадження.

Враховуючи категорію даної справи, суд на підставі п. 4 ч. 5 статті 12 ЦПК України сприяє встановленню фактів та обставин, необхідних для відновлення втраченого судового провадження.

Якщо місцевий суд знаходиться на тимчасово окупованій території України то відновлення втраченої справи здійснюється судом за територіальною підсудністю судових справ, визначеною згідно з ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».

Згідно Розпорядження Верховного Суду № 1/0/9-22 від 06.03.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», територіальну підсудність судових справ Троїцького районного суду Луганської області змінено на Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Якщо місцевий суд знаходиться на тимчасово окупованій території України то відновлення втраченої справи здійснюється судом за територіальною підсудністю судових справ, визначеною згідно з ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».

Відповідно до положень ч. ч. 1-2 ст. 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень - автоматизованої системи збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Процедуру формування та ведення Єдиного державного реєстру судових рішень визначає «Порядок ведення Єдиного державного реєстру судових рішень», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 травня 2006 року № 740 (далі - Порядок).

Згідно з абз. 4 п. 2 Порядку електронна копія судового рішення - складений в суді у вигляді електронних даних ідентичний судовому рішенню за документарною інформацією та реквізитами електронний документ, засвідчений електронним цифровим підписом особи, що підписала зазначене рішення, який може бути перетворений електронними засобами у візуальну форму.

Відповідно до п.п.12-14 Порядку суди надсилають адміністраторові Реєстру копії всіх судових рішень виключно в електронній формі з використанням електронного цифрового підпису, що передує видачі копії судового рішення. Електронні копії судових рішень надсилаються відповідальною особою апарату суду не пізніше дня, що настає після ухвалення (постановлення) судового рішення. У передбачених процесуальним законодавством випадках електронні копії судових рішень надсилаються адміністраторові Реєстру в день складення повного судового рішення.

Згідно з п. 20 Порядку доступ користувачів до електронних копій судових рішень здійснюється безоплатно через офіційний веб-портал ДСА.

Відтак, шляхом здійснення повного доступу до інформаційних ресурсів Єдиного державного реєстру судових рішень у відповідності до Закону України «Про доступ до судових рішень» вдалося можливим отримати відомості щодо рішення Троїцького районного суду Луганської області від 06 листопада 2015 року у справі №433/2076/15-ц щодо розгляду позовної заяви ПАТ «БМ Банк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, оскільки в зазначеній системі таке рішення є фактично наявними.

З інформації наданої Дніпровським апеляційним судом від 18.03.2024 року вбачається, що згідно з інформацією, яка міститься в автоматизованій системі документообігу суду, цивільна справа №433/2076/15-ц за позовом ПАТ «БМ Банк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, з апеляційною скаргою на заочне рішення Троїцького районного сулу Луганської області від 06.11.2015 року до Дніпровського апеляційного суду не надходила, в провадженні апеляційного суду не перебувала.

Крім того, ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09.11.2022 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» про заміну сторони виконавчого провадження задоволено. Замінено стягувача Публічне акціонерне товариство «БМ Банк» (, МФО : 380913) на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» ( ) у цивільній справі № 433/2076/15-ц за позовом ПАТ «БМ «Банк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.

За приписами ч. 3 ст. 494 ЦПК України у разі недостатності зібраних матеріалів для точного відновлення втраченого судового провадження суд відмовляє у відновленні втраченого судового провадження і роз`яснює учасникам справи право на повторне звернення з такою самою заявою за наявності необхідних документів.

Наявні в матеріалах справи документи, які були досліджені в судовому засіданні та наявність рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень є достатніми даними для відновлення втраченого судового провадження в частині заочного рішення у справі №433/2076/15-ц, а відтак суд прийшов до висновку про можливість відновлення втраченого судового провадження в цій частині, а тому заяву необхідно задовольнити.

При вирішенні питання щодо можливості відновлення втраченого судового провадження судом враховується наявність копії судового рішення у матеріалах справи, та інші докази які були надані Синельниківському міськрайонному суду та досліджені Троїцьким районним судом Луганської області, та які суд вважає достатнім для відновлення втраченого провадження.

Таким чином, суд вважає необхідним задовольнити вимогиТовариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія», як правонаступника ТОВ «БМ Банк» про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі №433/2076/15-ц Троїцького районного суду Луганської області, в частині заочного рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 13, 81, 89, 258, 260, 493-495 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія», первісний стягувач : ТОВ «Гроуф Капітал Факторинг», боржник : ОСОБА_1 про відновлення втраченого судового провадження, задовольнити в повному обсязі.

Відновити втрачене судове провадження у цивільній справі №433/2076/15-ц за позовною заявою ПАТ «БМ Банк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованостів частині заочного рішення Троїцького районного суду Луганської області від 06 листопада 2015 року, згідно тексту якого:

«

Справа № 433/2076/15-ц

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.11.2015 року Троїцький районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Ляшенко М.А.,

при секретарі Книшові О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Троїцьке цивільну справу за позовом ПАТ «БМ Банк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов вищезазначений позов, в обґрунтування якого зазначено, що між позивачем та відповідачем 10.12 .2013 року було укладено кредитний договір № 30/132/101213, за яким позивач надав відповідачу кредит у сумі 185000 гривень 00 коп. на термін до 09.12. 2020 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 19,99 % на рік на придбання на споживчі потреби під заставу нерухомості.

Всупереч умовам кредитного договору відповідач належним чином свого зобов`язання не виконав, а саме відповідач порушив строки повернення позивачу грошових коштів, відсотків, а також інших витрат відповідно до умов кредитного договору.

Позивач вказує, що відповідач станом на 22.07.2015 року повинен сплатити позивачу заборгованість за кредитом у сумі 215 098 гривень 13 копійок, в тому числі

- строкова сума заборгованості по кредиту : 162 696,14 гривень;

-прострочена сума заборгованості по кредиту : 13 683,94 гривень;

-прострочена сума заборгованості по процентах 3 035,50 гривень;

-донарахована сума заборгованості по процентах: 31 432,04 гривень

Таким чином, позивач просить суд стягнути з відповідача вказану заборгованість за кредитом, а також судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 2150 гривень 99 копійок.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Враховуючи неявку у судове засідання відповідача, з метою дотримання встановлених законодавством строків розгляду судом справи зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Судом було встановлено, що між позивачем та відповідачем 10.12 .2013 року було укладено кредитний договір № 30/132/101213, за яким позивач надав відповідачу кредит у сумі 185000 гривень 00 коп. на термін до 09.12. 2020 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 19,99 % на рік на придбання на споживчі потреби під заставу нерухомості. Всупереч умовам кредитного договору відповідач належним чином свого зобов`язання не виконав, а саме відповідач порушив строки повернення позивачу грошових коштів, відсотків, а також інших витрат відповідно до умов кредитного договору. Відповідач станом на 22.07.2015 року повинен сплатити позивачу заборгованість за кредитом у сумі 215 098 гривень 13 копійок, в тому числі

- строкова сума заборгованості по кредиту : 162 696,14 гривень;

-прострочена сума заборгованості по кредиту : 13 683,94 гривень;

-прострочена сума заборгованості по процентах 3 035,50 гривень;

-донарахована сума заборгованості по процентах: 31 432,04 гривень

Отже, аналізуючи вищевикладене, судом було встановлено, що між сторонами виникли кредитні правовідносини, в яких відповідач порушив умови кредитного договору, а саме строки повернення кредиту, комісії та відсотків за користування кредитом, внаслідок чого створилася заборгованість, яка до цього часу не погашена та яка підлягає стягненню з останнього. Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Судові витрати по справі згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі вищевикладеного, ст. ст. 526, 530, 625,629,1050, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст.10,11,33,60,88, 151-152, 212-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ПАТ «БМ Банк» задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства « БМ Банк» (, МФО 380913) заборгованість за кредитним договором № 30/132/101213 від 10.12.2013 року у сумі 215 098 гривень 13 копійок, в тому числі

- строкова сума заборгованості по кредиту : 162 696,14 гривень;

-прострочена сума заборгованості по кредиту : 13 683,94 гривень;

-прострочена сума заборгованості по процентах 3 035,50 гривень;

-донарахована сума заборгованості по процентах: 31 432,04 гривень

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства « БМ Банк» (, МФО 380913) сплачені судові витрати у вигляді судового збору у сумі 2 150 гривень 99 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте Троїцьким районним судом Луганської області за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яку він може подати до Троїцького районного суду Луганської області протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення у загальному порядку: подати апеляційну скаргу про апеляційне оскарження рішення протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Луганської області через Троїцький районний суд Луганської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання заяви відповідачем про перегляд заочного рішення та подання апеляційної скарги позивачем.

СуддяМ.А. Ляшенко».

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Т. В. Прижигалінська