Справа №303/627/24
РІШЕННЯ (Заочне)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2024 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в особі :

у складі головуючої судді Курах Л.В.

секретар судового засідання Дорош У.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Мукачево в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Мукачівського міськрайонного суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання малолітньої дитини, позов мотивує тим, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 27.12.2019 року. Рішенням Деснянського районного суду м.Чернігів від 22.11.2023 року шлюб розірвано. Від даного шлюбу у них народився син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який весь час проживає з позивачем та перебуває на її повному утриманні та вихованні. З початку повномасштабного вторгнення та введенні в Україні воєнного стану сім`я ОСОБА_4 вимушено змінила місце проживання і переїхали проживати в м. Мукачево, де стали на облік як внутрішньо переміщені особи. Однак, Відповідач будучи військовим пенсіонером, не маючи бажання бути призваним на військову службу загадково зник, ховаючись від військомату, а також відповідач є в розшуку та переховується від органів досудового розслідування. В Позивача немає з ним ніякого зв`язку, їй невідоме його місце проживання та перебування.

Відповідач жодного разу не поцікавився життям, здоров`ям дитини, не кажучи вже про фінансове забезпечення. Так, син ОСОБА_3 має інвалідність підгрупи А, встановлено діагноз РАС та СДУГ. Вона являється опікуном дитини, відповідач після встановленого дитині діагнозу, відмовився приймати участь в лікуванні дитини та надавати грошову допомогу. Просить стягнути з ОСОБА_2 додаткові витрати на дитину у розмірі 81021,58 грн.

Згідно Наказу №482 від 04.12.2001 р. та №454/471/516 від 08.11.2001 р. «Про затвердження Переліку медичних показань, що дають право на соціальні допомоги дітям- інвалідам до 18 років» має право на отримання соціальної допомоги на 2 роки, категорія А (Виписка із медичної карти стаціонарно хворого №1565 від 21.06.2023). Дитині рекомендовано: спостереження дитячого психіатра в динаміці; індивідуальна програма реабілітації з акцентом на розвиток навичок соціальної аперцепції та когніції, моторних навичок, корекцією негативних проявів поведінки, збагачення словникового запасу, розширення кола соціально-актуальних інтересів, стимуляції розвитку фантазії та креативності; поведінкова терапія; сімейна психотерапія; медикаментозна терапія симптоматично при необхідності.

Відповідно до Довідки КНП «Обласна дитяча лікарня Закарпатської обласної Ради» №23/04 від 03.03.2023 року дитина потребує домашнього догляду з 18.03.2023 року по 18.03.2024 року.

Згідно Витягу з Протоколу ЛКК №023/1095 від 30.06.2023 року дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є дитиною - інвалідом підгрупи «А» з діагнозом: розлад особистості та поведінки з аутистичними рисами. Оформлений відповідний медичний висновок №149/023 серії СМ, який дійсний до 30.06.2025 року, дата наступного перегляду 30.05.2025 року.

За таких обставин Позивач, яка працює адміністратором відділу надання адміністративних послуг Новгород - Сіверської міської Ради, вимушено отримала відпустку без збереження заробітної плати у зв`язку з потребою дитини у домашньому догляді до досягнення нею чотирьохрічного віку (Розпорядження Новгород - Сіверського міського голови №208-ОС від 27.04.2023 року додається).

Ухвалою судді від 18.01.2024 року постановлено позовну заяву прийняти до розгляду та відкрити провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

15.02.2024 року позивач ОСОБА_1 подала до суду заяву про збільшення позовних вимог на 19930,09 грн. Заяву обґрунтовує тим, що за період часу після подання позову додаткові витрати на дитину збільшилися на 39860,18 грн., тому просить з відповідача ОСОБА_2 стягнути на її користь 50% від витраченої суми. Тобто загальна ціна позову складає 100951,67 грн.

27.02.2024 року позивач ОСОБА_1 подала до суду заяву про збільшення позовних вимог на 13501,95 грн. Заяву обґрунтовує тим, що додаткові витрати на дитину збільшилися на 27003,90 грн., тому просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь 50% від витраченої суми. Тобто загальна ціна позову складає 114453,62 грн.

20.03.2024 року ОСОБА_1 подала до суду заяву про збільшення позовних вимог на 10097,00 грн. Загальна ціна позову складає 124550,63 грн.

Позивач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю, проти ухвалення судом заочного рішення не заперечує.

Відповідач у судове засідання з розгляду даної справи не з`явився, хоча про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином. У зв`язку із неявкою відповідача, який був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, без поважних причин в судове засідання, оскільки про поважність причин неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав, то зі згоди позивача суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування умов, передбачених ст. 280 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, суд констатує наступне.

Судом встановлено, що відповідно до рішення Деснянського районного суду м.Чернігів від 22.11.2023 року (справа №750/13159/23) - шлюб, укладений 27.11.2019 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано.

Згідно свідоцтва про народження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (серія НОМЕР_1 , зареєстрованого Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), відповідний актовий запис №540 від 21.03.2020 року) записано у графі батько ОСОБА_2 (відповідач), мати ОСОБА_1 (позивач) (а. с. 15).

Вбачається, що дитина сторін проживає за зареєстрованим місцем проживання матері ОСОБА_1 .

З виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має діагноз: розлад особистості та поведінки дитячого віку з аутистичними рисами, вираженими порушеннями активності та уваги, вираженим недорозвитком мовлення, відсутність контролю фізвідправлень на фоні дисфунції ЦНС.

Відповідно до наявних в матеріалах справи доказів, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , дитина потребує постійного спостереження у психіатра, невролога, логопеда, медикаментозної терапії, що підтверджується матеріалами справи.

Позивачкою на обгрунтування своїх позовних вимог в якості письмових доказів додано ряд документів: платіжна інструкція від 12.01.2024 року за оплату психолога-351,76 грн., фіскальний чек від 04.10.2023 року за оплату коляски 2в1-26399,00 грн., фіскальний чек на придбання зошитів-681,00грн., замовлення принтера HP через інтернет-мазазин TimeSport на суму 9000,00 грн., фіскальний чек на відвідування Аквапарку- 400,00 грн., фіскальні чеки з аптек на загальну суму 1523,15, чек за абонемент в Аквапарку-7000,00 грн., платіжна інструкція за товар, отримувач Седнівські трави у сумі 1768,00 грн., платіжна інструкція за ноутбук в розмірі 24133,00 грн., платіжні інструкції, отримувач ОСОБА_5 , без зазначення призначення платежу на суму 53848,00 грн., платіжні інструкції за оплату медикаментів на суму 3205,00 грн., платіжна інструкція за садочок в сумі 301,51 грн., платіжні інструкції за безлактозне харчування та вітаміни у сумі 19234,00 грн., які розміщені в матеріалах справи. Інші додані чеки не читабельні.

Також до заяви про збільшення позовних вимог від 15.02.2024 року додано фіскальний чек на суму 3704,00 за оплату ТОВ Центру Сімейної медицини УЛДЦ, чеки з автостанції на суму 320 ,00 грн., чеки з аптек на суму 5058,52 грн., платіжні інструкції за безлактозне харчування та вітаміни у сумі 16733,00 грн., платіжна інструкція за психолога в сумі 351,76 грн., платіжна інструкція за садочок в сумі 1005,03 грн., платіжна інструкція за заняття з РАС в сумі 1034,00 грн., платіжна інструкція за операційний матеріал в сумі 4100,00 грн., платіжні інструкції за оплату підгузників 1950,00 грн., толст.антистрес-750,00 грн., розвиваючі матеріали-750,00 грн., за товар,заспокійливі трави-830,00 грн., вакуумні банки 960,00 грн., поїльник-953,00 грн..

До заяви про збільшення позовних вимог від 27.02.2024 року додано чек з аптек на суму 638,90 грн., платіжна інструкція за вітаміни і добавки на суму 2803,00 грн., платіжні інструкції за браслет, седація 20534,00 грн., платіжна інструкція за безлактозне харчування у сумі 3028,00 грн..

До заяви про збільшення позовних вимог від 20.03.2024 додано чек з аптек на суму 1392,00 грн., платіжна інструкція за вітаміни і добавки на суму 10861,00 грн., платіжні інструкції за психолога в сумі 804,02 грн., плажітна інструкція за масажні банки в сумі 2047,00 грн., чеки за послуги в сумі 1090,00 грн..

Частинами першою-третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька способів виконання цього обов`язку, зокрема: утримання неповнолітньої дитини, на що стягуються аліменти у частках від заробітку (доходу) або в твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, викликаних особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому закладі, при цьому якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дітей, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні діти продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними 23 років, за умови, що батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198).

Сімейне законодавство України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого.

Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

Верховний Суд у постанові від 14 січня 2019 року винесеній у справі № 751/4312/16-ц зауважив, що до таких особливих обставин закон відносить, зокрема, випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно ч. 2 ст. 185 СК України визначено, що розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Ураховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

У цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача додаткових витрат на лікування дитини, які викликані особливим обставинами, а саме дитині рекомендовано: спостереження дитячого психіатра в динаміці; індивідуальна програма реабілітації з акцентом на розвиток навичок соціальної аперцепції та когніції, моторних навичок, корекцією негативних проявів поведінки, збагачення словникового запасу, розширення кола соціально-актуальних інтересів, стимуляції розвитку фантазії та креативності; поведінкова терапія; сімейна психотерапія; медикаментозна терапія симптоматично при необхідності.

Як зазначено у п. 18 постанови Пленуму Верховного суду №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», до участі у додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Таким чином, законодавець пов`язує факт виникнення додаткових витрат з особливими обставинами, викликаними хворобою дитини, розвитком її здібностей тощо.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами, наприклад: витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат. Тобто, не тільки факт понесення додаткових витрат на дитину має бути документально підтверджений, а й необхідність у них, а також має прослідковуватись причинно-наслідковий зв`язок між доказами понесених витрат.

Системне тлумачення частини другої статті 185 СК України і статті 182 СК України дозволяє констатувати, що розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Так, вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати особливі обставини, якими обумовлені ці додаткові витрати і які є індивідуальними у кожній конкретній справі, а також стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав.

Аналогічний висновок міститься в постановах Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі N 183/1679/17 (провадження N 61-21662 св 18), від 12 грудня 2019 року у справі N 756/4947/17-ц (провадження N 61-47858 св 18), від 01 квітня 2020 року у справі N 521/16268/18 (провадження N 61-20458 св 19).

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо).

Виходячи з викладеного, вважаються доведеними додатковими витратами на утримання дитини, викликаними особливими обставинами та підтвердженими медичними рекомендаціями та висновками, витрати позивача на придбання медикаментів вартістю 14 415,57 грн., безлактозного харчування та вітамінів вартістю 52659,00 грн., оплата психолога вартістю 1507,54 грн., витрати на оплату садка вартістю 1306,54 грн., придбання коляски вартістю 26399,00 грн., за заняття з РАС в сумі 1034,00 грн., відвідування ТОВ Центру Сімейної медицини УЛДЦ вартістю 3704,00 грн., а також плата за операційний матеріал в сумі 4100,00 грн., за оплату підгузників 1950,00 грн., толст.антистрес-750,00 грн., розвиваючі матеріали-750,00 грн., за товар,заспокійливі трави-830,00 грн., вакуумні банки 960,00 грн., поїльник-953,00 грн., за браслет-седація- 20534,00 грн., масажні банки-2043,00 грн., всього на суму 133895,11 грн., частина від цих витрат складає 66947,55 грн., які підлягають компенсації відповідачем.

Разом із тим, суд приходить до висновку про те, що придбання зошитів, принтера HP, відвідування Аквапарку, ноутбука, платіжні інструкції без зазначення призначення платежу та чеки з автостанції не відноситься до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини. Здійснені позивачем зазначені витрати не є крайньою необхідністю чи обумовлені особливими обставинами в розумінні положень статті 185 СК України.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 27 Конвенції про захист прав дитини, батько (- ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини.

Таким чином, суд задовольняє збільшені позовні вимоги ОСОБА_1 частково.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд також вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Таким чином суд вважає обґрунтованим стягнути з відповідача на користь держави суму несплаченого судового збору в розмірі 1211 гривень 20 копійок, оскільки позивач звільнялась від їх сплати при поданні позову.

Керуючись ст. 141, 180, 181, 185 Сімейного кодексу України, ст. 12, 81, 133, 141, 247, 263-265, 280-282, 352, 354, 367 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов з врахуванням заяв про збільшення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 додаткові витрати на дитину у розмірі 66947 (шістдесят шість тисяч дев`ятсот сорок сім гривень) 55 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_1 на користь держави суму судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканка АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ).

Головуюча Л.В.Курах