ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8031/24 Справа № 201/223/24 Суддя у 1-й інстанції - Черкез Д. Л. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Деркач Н.М., Свистунової О.В.

розглянувши в порядку спрощеного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 08 травня 2024 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Росвен інвест Україна" до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2023 року ТОВ "Росвен інвест Україна" звернулися до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог ТОВ "Росвен інвест Україна" посилалися на те, що 29 серпня 2021 року між ТОВ "Авентус Україна" та ОСОБА_1 було Договір про надання споживчого кредиту №4694077 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію". ТОВ "Авентус Україна"29 серпня 2021 року направило ОСОБА_1 , пропозицію (оферту) укласти Договір про надання споживчого кредиту №4694077 після заповнення відповідачем ОСОБА_1 відповідної електронної заявки на отримання фінансового кредиту на сайті Первісного кредитора в мережі Інтернет, що знаходиться за адресою https://creditplus.ua/. 29 серпня 2021 року ОСОБА_1 прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладання Договору №4694077, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ "Авентус Україна" направлено ОСОБА_1 , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор НОМЕР_5, котрий Боржником було введено відправлено. Таким чином, 29 серпня 2021 року між ТОВ "Авентус Україна"та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання споживчого кредиту №4694077 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію". Відповідно до п.1.2 Договору, на умовах, встановлених Договором, ТОВ "Авентус Україна" надало відповідачу ОСОБА_1 кредит у гривні, а відповідач ОСОБА_1 зобов`язалася одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. ТОВ "Авентус Україна" свої зобов`язання перед відповідачем ОСОБА_1 за Кредитним договором виконали та надали позичальнику грошові кошти. Відповідач ОСОБА_1 виконувала взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов Договору, не здійснювала повернення суми наданого їй кредиту і процентів, нарахованих в строк користування кредитом, в повному обсязі або не сплачувала взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. 10 квітня 2023 року між ТОВ "Авентус Україна" та ТОВ "Росвен інвест Україна" було укладено Договір факторингу № 10.04/23-Ф1, згідно з умовами якого первісний кредитор передає новому кредитору, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору факторингу у порядку та строки встановлені договором факторингу. Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу № 10.04/23-Ф1 від 10.04.2023 року, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором станом на 10 квітня 2023 року складала 65 220 грн. Відповідач ОСОБА_1 на користь нового кредитора жодних платежів станом на дату подання позовної заяви не здійснював, тому станом на дату складання позовної заяви заборгованість за договором № 4694077 про надання споживчого кредиту від 29 серпня 2021 року становить 65 220 грн. - загальна заборгованість, з яких: 20 000 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 45 220 грн. - заборгованість по відсотках; 0 грн. - пеня. На підставі викладеного ТОВ "Росвен інвест Україна" просили суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту №4694077 від 29 серпня 2021 року у розмірі 65 220 грн., судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 лютого 2024 року цивільну справу за позовом ТОВ "Росвен інвест Україна" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості передано на розгляд до Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська (просп. Лесі Українки, 77Б, 77B, Дніпро, Дніпропетровська область, 49000) (а.с.52).

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 08 травня 2024 року задоволено позовні вимоги ТОВ "Росвен інвест Україна". Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Росвен інвест Україна" заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту № 4694077 від 29 серпня 2021 року у загальному розмірі 65 220 грн., з яких: сума заборгованості за тілом кредиту - 20 000 грн.; сума заборгованості за відсотками - 45 220 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Росвен інвест Україна" судовий збір у розмірі 2 684 грн. (а.с.66-67).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 08 травня 2024 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ТОВ "Росвен інвест Україна" відмовити у повному обсязі, посилаючись на неповне встановлення обставин, що мають значення для справи, неправильним дослідженням та оцінки доказів, порушення судом норм матеріального права.

Відзив на апеляційну скаргу учасниками справи подано не було.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з частини 1 статті 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно приписів ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до увагу ціну позову у розмірі 65220 грн., розгляд справи здійснено в порядку спрощеного провадження, без повідомлення учасників справи.

Звернувшись до суду із зазначеним позовом, ТОВ "Росвен інвест Україна" просили суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту №4694077 від 29 серпня 2021 року у загальному розмірі 65 220 грн., судові витрати покласти на відповідача (а.с.1-3).

Задовольняючи позовні вимоги ТОВ "Росвен інвест Україна", суд першої інстанції посилався на їх обґрунтованість належними та допустимими доказами у справі, однак погодитися з такими висновками суду неможливо, оскільки суд дійшов них за неповного з"ясування обставин, що мають значення для справи, неправильного застосування норм матеріального права, що відповідно до ст.376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

У ч.ч.1,3 ст.509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно з ч.1 ст. 627 ЦК України відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ст. ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковим відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з ч.2 ст.639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Загальні правила щодо форми договору визначено ст.639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст.205,207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі №127/33824/19, які, відповідно до вимог ч.4 ст.263 ЦПК України, суд ураховує при виборі і застосуванні норми права до цих спірних правовідносин.

Відповідно до ч.ч.1,3,4,7 ст.11 Закону України "Про електронну комерцію" пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч.12 ст.11 Закону України "Про електронну комерцію").

Відповідно до п.6 ч.1 ст.3 вказаного закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).

Частиною 2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).

При укладанні кредитного договору сторони погодили, що відповідно до цього договору до складу плати за кредитом (сукупної вартості кредиту) входять фіксована процентна ставка за користування кредитом, комісія за надання кредиту та щомісячна плата за кредитом. Плата за кредитом нараховується з моменту надання кредиту. Щомісячна плата за кредитом входить до складу щомісячного платежу відповідно до графіку платежів (додаток до договору).

При цьому у кредитному договорі та додатку до нього (графік платежів) всі складові загальної суми щомісячного платежу визначені у твердій сумі, та апелянтом підписано графік платежів.

Відповідно до ч.1 ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

За ст.ст.525,526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

За ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 ст.625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.6 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" договір про надання фінансових послуг укладається виключно в письмовій формі: у паперовому вигляді; у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг"; шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги; в порядку, передбаченому Законом України "Про електронну комерцію".

Верховний Суд у постанові від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19 вказав, що важливо розуміти в якому конкретному випадку потрібно створювати електронний договір у вигляді окремого електронного документа, а коли досить висловити свою волю за допомогою засобів електронної комунікації. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

Юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму (ст.8 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг".

Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Положеннями ст.ст.1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

У справі встановлено, 29 серпня 2021 року між ТОВ "Авентус Україна" та ОСОБА_1 було укладено Договір № 4694077 про надання споживчого кредиту (а.с. 5-9).

Відповідно до п. 1.1. Договору № 4694077 про надання споживчого кредиту від 29 серпня 2021 року, укладення цього Договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується Споживачу через Веб-сайт або Мобільний додаток. Електронна ідентифікація Споживача здійснюється при вході Споживача в Особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України "Про електронну комерцію", в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону Споживача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення Пароля входу до Особистого кабінету. При цьому, Споживач самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до Веб-сайту/ІТС Товариства.

Відповідно до п. 1.2. Договору № 4694077 про надання споживчого кредиту від 29 серпня 2021 року на умовах, встановлених Договором, Товариство надає Споживачу кредит у гривні, а Споживач зобов?язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов?язки, передбачені Договором.

Відповідно до п. 1.3. Договору № 4694077 про надання споживчого кредиту від 29 серпня 2021 року сума кредиту(загальний розмір) складає: 20 000,00 гривень. Тип кредиту - кредит.

Відповідно до п. 1.4. Договору № 4694077 про надання споживчого кредиту від 29 серпня 2021 року строк кредиту 30 днів. Детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується - Графік платежів) , що є Додатком №?1 до цього Договору. Графік платежів розраховується за зниженою процентною ставкою, виходячи з припущення, що Споживач виконає свої обов?язки на умовах та у строки, визначені в Договорі. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в Розділі 4 цього Договору.

Відповідно до п. 1.5. Договору № 4694077 про надання споживчого кредиту від 29 серпня 2021 року тип процентної ставки - фіксована.

Відповідно до п. 1.5.1. Договору № 4694077 про надання споживчого кредиту від 29 серпня 2021 року стандартна процентна ставка становить 1,90% в день та застосовується:

- у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору, якщо не виконані умови для застосування зниженої процентної ставки;

- у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою Споживача, відповідно до п.4.2 Договору,

- у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація, відповідно до п.4.3 Договору.

Відповідно до п.2.1. Договору № 4694077 про надання споживчого кредиту від 29 серпня 2021 року кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 або іншої платіжної картки, реквізити якої надані Споживачем Товариству з метою отримання кредиту.

Відповідно до п.2.4. Договору № 4694077 про надання споживчого кредиту від 29 серпня 2021 року кредит вважається наданим в день перерахування Товариством суми кредиту (загального розміру) за реквізитами, згідно п. 2.1. Договору.

Відповідно до п.3.1. Договору № 4694077 про надання споживчого кредиту від 29 серпня 2021 року нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, протягом строку кредиту (включаючи періоди пролонгації та автопролонгації), виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод "факт/факт".

Відповідно до п.3.3. Договору № 4694077 про надання споживчого кредиту від 29 серпня 2021 року розмір процентної ставки, встановлений в п.1.5.1 Договору, залежить від умов її встановлення та є незмінним протягом усього строку дії Договору та не може бути збільшений Товариством в односторонньому порядку. Споживач розуміє та надає згоду Товариству, що застосування зниженої процентної ставки відповідно до пп.1.5.2. Договору залежить від того чи отримає Споживач індивідуальну знижку від Товариства на стандартну процентну ставку, та у випадку такого отримання Споживач погоджується, що застосування зниженої ставки є наперед обумовленим та не може вважатися односторонньою зміною умов Договору, оскільки, умови про застосування різних процентних ставок за цим Договором чітко визначені відповідно до домовленості Сторін, та не вимагають підписання сторонами будь-яких інших додаткових документів, крім цього Договору.

Позивачем надано до матеріалів справи паспорт споживчого кредиту, згідно якого сума-ліміт кредиту становить 20000 грн., строк кредитування - 30 днів з можливістю пролонгації та автопрологації відповідно до умов договору. Процентна ставка становить 693,50% річних (або 1,90% в день) (а.с. 11-13).

Крім того, позивачем надано до матеріалів справи копію витягу з електронного документу вих.№2547 від 18 квітня 2023 року на підтвердження перерахування коштів на картку № НОМЕР_1 (відповідача ОСОБА_1 ) 29 серпня 2021 року за кредитним Договору №4694077 про надання споживчого кредиту коштів у сумі 20000 грн. (а.с.16а).

З листа ТОВ "Авентус Україна" вих.№4694077-01 від 10 квітня 2023 року про детальний опис дій, вчинених сторонами для укладення договору № 4694077 вбачається, 29 серпня 2021 року ОСОБА_1 (далі - Клієнт, Позичальник) здійснив перехід до інформаційно-телекомунікаційної системи (далі - веб-сайт ТОВ "Авентус Україна" (далі - Товариство, Кредитор) за посиланням мережі Інтернет https://creditplus.ua/. В кредитному калькуляторі, що був розміщений на сайті Товариства, позичальник попередньо обрав суму кредиту і термін кредитування, ознайомився із відсотковою ставкою і вартістю кредиту у вказаній ним сумі і вказаний ним такий термін, тобто істотні умови, на яких бажав би отримати і натиснув відповідну кнопку "Отримати Кредит" (створення заявки на отримання кредиту). Необхідно зазначити, що станом на дату укладення договору з Клієнтом на офіційному веб-сайті Товариства (https://creditplus.ua/documents) у вільному доступі для всіх клієнтів Товариства була розміщена повна інформація щодо договору кредиту та порядку його укладення, а саме, документи: Договір кредиту (примірний Договір на момент укладення); Правила надання грошових коштів у кредит (діючі на момент укладення договору); Згода на обробку персональних даних; Публічна інформація; Положення про конфіденційність, Публічна пропозиція ТОВ"Авентус Україна" на укладення Договору про використання аналогу власноручного підпису для вчинення правочинів тощо. Крім того на веб-сайті Товариства станом на дату укладення договору була розміщена довідкова інформація з наданням розгорнутої інформації щодо порядку та умов надання послут. Надалі позичальником самостійно було внесено до інформаційно - телекомунікаційної системи Кредитора інші свої дані в тому числі номер своєї банківської картки, на яку він бажав отримати кредит. З метою впевненості, що Клієнт є власником вказаної банківської платіжної карти, Товариство здійснило верифікацію зазначеної карти. Для цього в автоматичному режимі на банківському картковому рахунку Клієнта була заблокована випадкова сума, точне значення якої Клієнт вказав у відповідному полі на Сайті Товариства. Після завершення процедури верифікації відбулося розблокування вищезазначеної суми. Після вчинення вищенаведених дій Позичальник здійснив натискання на відповідне посилання (кнопку Отримати кредит) на сторінці сайту і направив "Заявку на отримання Кредиту" Товариству. У відповідь Товариство направило Позичальнику на номер телефону НОМЕР_2 повідомлення з одноразовим ідентифікатором у вигляді коду, який Клієнт ввів на веб-сторінці (далі -"електронний підпис одноразовим ідентифікатором") у відповідне поле сайту Товариства. Електронний підпис одноразовим як аналог власноручного підпису є підтвердженням особи Клієнта. Таким чином Клієнт направив Товариству "Заявку на отримання Кредиту". Після проведення відповідного аналізу Товариство проінформувало Клієнта про прийняття позитивного рішення про видачу кредиту через SMS-повідомлення на номер Клієнта НОМЕР_2 , а також відповідна інформація була зазначена у Особистому Кабінеті. Також в особистому кабінеті Позичальника було розміщено пропозицію укласти електронний договір (оферту) у формі Договору про надання фінансового кредиту, який містить усі істотні умови і є пропозицією у розумінні ч. 4 ст. 1 Закону України "Про електрону комерцію" та, відповідно до ч. 5 ст. 11 Закону України "Про електрону комерцію"; повідомлення про необхідність проходження додаткового підтвердження особи. Після додаткового підтвердження особи і ознайомлення з пропозицією укласти електронний договір (оферту) у формі Договору про надання фінансового кредиту, який містить усі істотні умови, і маючи технічну можливість відмовитися від підписана договору, Клієнт натиснув кнопку "З умовами договору (оферти) згоден", після чого 29 серпня 2021 року 13:58:18 Клієнту було надіслано SMS повідомлення на номер НОМЕР_3 з одноразовим ідентифікатором НОМЕР_5, який Клієнт 29 серпня 2021 року 14:00:38 ввів у відповідне поле сайту Товариства. У момент введення коду на Сайті Товариства Клієнт направив Товариству електронне повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) підписане одноразовим ідентифікатором. Кредитний договір вважається укладеним з моменту одержання Товариством Електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції (оферти). Договір набуває чинності з моменту перерахування Товариством суми Кредиту за реквізитами платіжно картки НОМЕР_1 , вказаної Клієнтом під час Реєстрації/заповнення даних в Особистому кабінеті, що вимагаються ІТС Товариства. Датою укладання Кредитного договору є дата одержання Товариством Електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції (оферти). Дата та час отримання повідомлення фіксується у Кредитному договорі у розділі ("реквізити та підписи сторін"). Товариством після одержання Електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) направлено Клієнту в Особистий кабінет та на електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_1, вказану Клієнтом, інформаційне повідомлення про підтвердження укладення Кредитного договору, в якому було відображено інформацію, що вимагається відповідно до ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", разом з яким було його примірник Кредитного договору. Товариством 29 серпня 2021 року 14:01:20 було перераховано кошти на платіжну картку НОМЕР_1 , вказану Клієнтом (а.с.17).

В розділі 4 Договору № 4694077 про надання споживчого кредиту від 29 серпня 2021 року сторони обумовили порядок продовження строку кредиту за ініціативою клієнта (пролонгація).

Відповідно до п.4.1. Договору № 4694077 про надання споживчого кредиту від 29 серпня 2021 року строк кредиту може бути продовжено:

- за ініціативою Споживача на кількість днів, зазначену в п.1.4. Договору, якщо між Сторонами буде досягнута домовленість про таке продовження у порядку, визначеному пп. 4.2.(пп. 4.2.1-4.2.4.) Договору; або

- в порядку автопролонгації, на кількість днів та відповідно до умов визначених в п. 4.3 (пп. 4.3.1 - 4.3.2) Договору.

Відповідно до п.4.2.3. Договору № 4694077 про надання споживчого кредиту від 29 серпня 2021 року товариство має право, але не обов?язок протягом строку для відповіді, акцептувати пропозицію (оферту) Споживача про продовження строку користування кредитом шляхом направлення Споживачу текстового повідомлення про погодження нового строку кредиту (з зазначенням нової дати повернення) на номер мобільного телефону та/або адресу електронної пошти, повідомлені Споживачем Товариству в Особистому кабінеті/зазначені в Договорі.

Відповідно до п.4.3.1 Договору № 4694077 про надання споживчого кредиту від 29 серпня 2021 року сторони домовились, що у випадку, якщо у Споживача на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації або автопролонтації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж на 90 (дев?яносто) календарних днів поспіль, крім випадку, якщо в цей день повинна відбутися пролонгація строку кредиту за ініціативою Споживача, відповідно до пп. 4.2.2- 4.2.4. Договору. Тобто в даному випадку кожен день автопролонгації є новою датою повернення кредиту.

Відповідно до розрахунку заборгованості за Договором №4694077 про надання споживчого кредиту від 29 серпня 2021 року, наданого позивачем, станом на 09 квітня 2023 року відповідач ОСОБА_1 має заборгованість за кредитним договором, з яких: 20 000 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 45 220 грн. - заборгованість по відсотках, 0 грн. - пеня. (а.с.18-32).

10 квітня 2023 року між ТОВ "Авентус Україна", як клієнтом, та ТОВ "Росвен інвест Україна", як фактором було укладено Договір факторингу № 10.04/23-Ф1, відповідно до якого ТОВ "Авентус Україна" передає (відступає) ТОВ "Росвен інвест Україна" свої права вимоги, а Фактор набув права вимоги Клієнта за Кредитними договорами та сплачує Клієнту за відступлення права вимоги грошові кошти в сумі, що дорівнює ціні Договору у порядку та строки встановлені цим Договором (а.с. 33-36).

Відповідно до витягу з Реєстру боржників № 1 до договору факторингу № 10.04/23-Ф1 від 10 квітня 2023 року ТОВ "Росвен Інвест Україна" набуло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 на суму 65 220 грн., в тому числі: 20 000 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 45 220 грн. - заборгованість по відсотках, 0 грн. - пеня. (а.с.38).

Встановлено, укладаючи Договір, його сторони визначили строк кредитування (30 днів) та можливість пролонгації строку за ініціативою клієнта, наслідком якого є укладення додаткового договору, так і автопролонгацію.

Також встановлено, відбулася автопролонгації строку кредиту для ОСОБА_1 за правилами пункту 4.3.1. Договору, а тому загальний строк користування кредитом для неї, а отже і нарахування процентів не може перевищувати 90 днів.

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за Договором №4694077 про надання споживчого кредиту від 29 серпня 2021 року відповідач ОСОБА_1 має заборгованість 65 220 грн. - загальна заборгованість, з яких: 20 000 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 45 220 грн. - заборгованість по відсотках за період з 29 серпня 2021 року по 09 квітня 2023 року.

Однак, суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про задоволення позову такий розрахунок заборгованості позивача не перевірив, не дав оцінку всупереч вимогам п.4.3.1 Договору № 4694077 про надання споживчого кредиту від 29 серпня 2021 року, яким сторони домовились, що у випадку, якщо у Споживача на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації або автопролонтації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж на 90 (дев?яносто) календарних днів поспіль, крім випадку, якщо в цей день повинна відбутися пролонгація строку кредиту за ініціативою Споживача, відповідно до пп. 4.2.2- 4.2.4. Договору. Тобто в даному випадку кожен день автопролонгації є новою датою повернення кредиту.

У розрахунку заборгованості зазначено, що позичальник має заборгованість за період часу строку дії кредитного договору з 29 серпня 2021 року по 29 грудня 2021 року (30 днів + 90 днів) , яка складається із: 20 000 грн. - заборгованість по тілу кредиту та заборгованість по відсотках у розмірі 40 660 грн.

Однак, слід зазначити, із розрахунку заборгованості також вбачається, що позичальник ОСОБА_1 у період часу строку дії кредитного договору з 29 серпня 2021 року по 29 грудня 2021 року сплатила заборгованість за кредитним договором у розмірі 17 100 грн., та сплачена сума була зарахована кредитором у рахунок сплати відсотків, але ця сума не була врахована, як сплачена заборгованість по відсоткам за цей період часу.

Отже, згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за Договором №4694077 про надання споживчого кредиту від 29 серпня 2021 року, враховуючи сплачену відповідачем суму заборгованості за договором, встановлено, що відповідач ОСОБА_1 має заборгованість, яка утворилася за період часу з 29 серпня 2021 року по 29 грудня 2021 року (строк дії договору), і складається із: 20 000 грн. - заборгованість по тілу кредиту та заборгованість по відсотках у розмірі 23 560 грн. (40 660 грн. - 17 100 грн. = 23 560 грн. ), та вказана сума заборгованості підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

За таких обставин, враховуючи викладене, апеляційну скаргу слід задовольнити частково, рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 08 травня 2024 року скасувати та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позовних вимог за позовом ТОВ "Росвен інвест Україна" до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 08 травня 2024 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Росвен інвест Україна" до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості - скасувати.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Росвен інвест Україна" до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Росвен інвест Україна" () заборгованість за Договором №4694077 про надання споживчого кредиту від 29 серпня 2021 року, що утворилася за період часу з 29 серпня 2021 року по 29 грудня 2021 року, з яких:

20 000 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 23 560 грн. - заборгованість по відсотках.

У задоволенні іншої частини позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Росвен інвест Україна" - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Росвен інвест Україна" () судовий збір у розмірі 1 792 грн. 57 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 30 вересня 2024 року.

Головуючий суддя І.А.Єлізаренко

Судді Н.М.Деркач

О.В.Свистунова