КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №752/570/23 Головуючий у 1 інстанції: Ольшевська І.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Гаращенка Д.Р.

суддів Євграфової Є.П., Писаної Т.О.,

при секретарі Ганжалі С.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 25 березня 2024 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Комунальної організації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Муніципальна охорона» про стягнення різниці середнього заробітку та за зустрічним позовом Комунальної організації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної організації) «Муніципальна охорона» до ОСОБА_1 про повернення безпідставно отриманих коштів,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У січні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Комунальної організації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної організації) «Муніципальна охорона» про стягнення різниці середнього заробітку.

Просив стягнути з відповідача на свою користь суму середнього заробітку в розмірі 161 712 грн.

В обґрунтування позову зазначав, що позивач працював у Комунальної організації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної організації) «Муніципальна охорона» з початку 2021 року. У лютому 2022 року після оголошення воєнного стану позивача мобілізували до Збройних сил України. Позивач вказує на те, що норми КЗпП України гарантували йому збереження основного місця роботи та середнього заробітку на час призову до 19 липня 2022 року (ч. 3 ст. 119 КЗпП України).

Після надсилання адвокатського запиту відповідачем було надано довідку, з якої позивачем з`ясовано, що за період березень - липень 2022 року середній заробіток виплачувався в меншому розмірі, що і стало підставою для звернення до суду із указаним позовом.

У лютому 2023 року від КО «Муніципальна охорона» надійшла зустрічна позовна заява про повернення безпідставно набутих коштів.

Позивач за зустрічним позовом просив суд стягнути з ОСОБА_1 безпідставно набуті кошти у розмірі 72 928,79 грн.

В обґрунтування зустрічних позовних вимог зазначено, що 26 лютого 2022 року ОСОБА_1 був призваний на військову службу, а тому КО «Муніципальна охорона» було видано наказ від 13 травня 2022 року № 400/2-к «Про увільнення працівників від роботи у зв`язку із призовом на військову службу під час мобілізації» зі збереженням місця роботи, середнього заробітку на період проходження військової служби.

30 квітня 2022 року ОСОБА_1 звільнили з військової служби в запас за підпунктом «г» через сімейні обставини або інші поважні причини, як це передбачено Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу». Про зазначені обставини ОСОБА_1 не повідомив свого роботодавця, умисно намагаючись отримувати середній заробіток, як будучи призваним до служби в Збройних Силах України. Внаслідок цього ОСОБА_1 безпідставно отримав 72 928,79 грн. за період з 01 травня 2022 року по 18 липень 2022 року.

У травні 2023 року від позивача за основним позовом надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог до 63 540,38 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 25 березня 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з відповідача на користь позивача суму недоплаченого середнього заробітку в розмірі 11 613,42 грн.

Зустрічний позов Комунальної організації виконавчого органу Комунальної організації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної організації) «Муніципальна охорона» задоволено частково.

Стягнуто з відповідача на користь позивача безпідставно отримані грошові кошти в розмірі 63 025,76 грн. та судовий збір у розмірі 2 319,51 грн.

Суд першої інстанції дійшов до висновку, що вимога позивача про стягнення недоплаченого середнього заробітку обґрунтована, але виключно за період квітня 2022 року, яка за розрахунком суду є недоплаченою в розмірі 11 613,42 грн., а перераховані ОСОБА_1 суми середнього заробітку за період травень 2022 року - 18 липня 2022 року набуті останнім без належної правової підстави, тобто за відсутності наказу роботодавця про увільнення ОСОБА_1 від роботи у зв`язку із укладенням контракту добровольця територіальної оборони Феодосіївської територіальної громади Обухівського району Київської області.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та її узагальнені доводи

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, 1 травня 2024 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 25 березня 2024 року в частині задоволення зустрічного позову та відмовлених позовних вимог та ухвалити нове, яким позовні вимоги за первісним позовом задовольнити повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що відповідач був повідомлений про укладений ОСОБА_1 контракт добровольця добровольчого формування Феодосіївської територіальної громади Обухівського району Київської області, про що відповідач не заперечує.

Вважає, що за працівником, який є членом добровольчого формування територіальної оборони, зберігається середній заробіток та посада за місцем роботи.

Вважає, що рішення суду першої інстанції не відповідає фактичним обставинам справи, не ґрунтується на наявних у справі доказах, що є підставою для скасування рішення.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

20 серпня 2024 року Комунальна організація виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної організації) «Муніципальна охорона», подала відзив на апеляційну скаргу.

Позиція учасників справи, які з`явилися в судове засідання

В судовому засіданні апелянт ОСОБА_1 та його представник адвокат Кузьменко О.А. підтримали апеляційну скаргу з наведених в ній підстав та просили її задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача адвокат Дмитренко К.М., заперечувала щодо задоволення апеляційної скарги, просила відмовити в її задоволенні, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Позиція суду апеляційної інстанції

Вислухавши доповідь судді доповідача, пояснення учасників процесу які з`явились в судове засідання, вивчивши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу належіть залишити без задоволення враховуючи наступне.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом першої інстанції встановлено, що 13 травня 2022 року наказом Комунальної організації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Муніципальна охорона» № 400/2-к про увільнення працівників від роботи у зв`язку із призовом на військову службу, під час мобілізації увільнено ОСОБА_1 , начальника пункту централізованого спостереження, від роботи з 26.02.2022 року у зв`язку з призовом на військову службу під час мобілізації зі збереженням місця роботи, середнього заробітку на період проходження військової служби.

Підставою для винесення вказаного наказу стала довідка форма 5 в/ч НОМЕР_1 від 14 квітня 2022 року № 950.

З витягу з наказу № 103 від 30 квітня 2020 року вбачається, що підполковника по мобілізації ОСОБА_1 звільнено наказом Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) від 24 квітня 2022 року № 495 з військової служби в запас за підпунктом «г» (через сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу) пункт 2 частини четвертої статті 26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» (зі змінами), вважати таким, що справи та посаду здав та направити документи до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

31 серпня 2022 року Комунальною організацією виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Муніципальна охорона» видано наказ № 963/1-к про закінчення строку увільнення від виконання посадових обов`язків ОСОБА_1 у зв`язку зі звільненням з військової служби, яким визначено, що вважати закінченим 30 квітня 2020 року період увільнення від виконання обов`язків за посадою.

Відповідно до відомостей, що містить розрахунковий листок, за період січень 2022 року - грудень 2022 року оплату за середнім заробітком позивач отримав у квітні 2022 року (21 робочий день), у травні 2022 року (22 робочі дні), у червні 2022 року (22 робочі дні) та до 18 липня 2022 року (12 робочих дні), обраховуючи суму середнього заробітку із показника 1125,46 грн.

Із довідки, виданої КО «Муніципальна охорона», оплата по середньому №8 від 25 листопада 2022 року розрахунок середнього заробітку за грудень 2021 року - січень 2022 року (тобто за два місяці, що передували події) складає 1637,81 грн. середньоденної заробітної плати та під час судового розгляду сторонами не заперечувалось.

Суд першої інстанції визнав вимогу ОСОБА_1 про стягнення недоплаченого середнього заробітку обґрунтованою, але виключно за період квітня 2022 року, яка за розрахунком суду є недоплаченою в розмірі 11 613,42 грн. виходячи з того, що позивач був звільнений 30.04.2022 року від проходження військової служби, то юридичний обов`язок відповідача зберігати за ОСОБА_1 середній заробіток був припинений.

Перераховані ОСОБА_1 суми середнього заробітку за період травень 2022 року - 18 липня 2022 року набуті останнім без належної правової підстави, тобто за відсутності наказу роботодавця про увільнення ОСОБА_1 від роботи у зв`язку із укладенням контракту добровольця територіальної оборони Феодосіївської територіальної громади Обухівського району Київської області.

Позивачем за зустрічним позовом заявлено вимогу про стягнення 72928,79 грн., однак, з розрахункового листка за період січень 2022 р. - грудень 2022 р. вбачається, що Комунальною організацією виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Муніципальна охорона», включено до неї суму у розмірі 9903,03 грн. іменовану як «борг за працівником», порядок обрахунку якої судом не відомий та сторонами з даного питання доказів не надано, а отже у стягнення зазначеної суми суд першої інстанції відмовив та задовольнив зустрічний позов частково, стягнувши з ОСОБА_1 безпідставно отримані грошові кошти в розмірі 63 025,76 грн.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, так як їх суд дійшов на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилались, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частинами 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічного з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає в повній мірі.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції стосовного того, що перераховані ОСОБА_1 суми середнього заробітку за період травень 2022 року - 18 липня 2022 року набуті останнім без належної правової підстави, тобто за відсутності наказу роботодавця про увільнення ОСОБА_1 від роботи у зв`язку із укладенням контракту добровольця територіальної оборони Феодосіївської територіальної громади Обухівського району Київської області.

Так, з 01.05.2022 року ОСОБА_1 мав обов`язок або вийти на основне місце роботи, або повідомити роботодавця про укладений контракт добровольця територіальної оборони Феодосіївської територіальної громади Обухівського району Київської області.

Доказів на підтвердження того факту, що Комунальна організація виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Муніципальна охорона» була повідомлена про укладення ОСОБА_1 контракт добровольця добровольчого формування Феодосіївської територіальної громади Обухівського району Київської області ні першій, ні в апеляційній інстанції наданий не був.

Посилання апелянта в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у повному задоволенні позовних вимог, колегія суддів не приймає до уваги оскільки, такі доводи зводяться до викладення обставин справи із наданням коментарів та тлумаченням норм чинного законодавства на власний розсуд, висвітлення цих обставин у спосіб, що є зручним для апелянта, що має за мету задоволення апеляційної скарги, а не спростування висновків суду першої інстанції.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення вимог позивача про зобов`язання Комунальної організації виконавчого органу Комунальної організації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної організації) «Муніципальна охорона» нарахувати та виплачувати середній заробіток та стягнути з Комунальної організації виконавчого органу Комунальної організації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної організації) «Муніципальна охорона» на користь ОСОБА_1 заборгованість по виплаті середнього заробітку за основним місцем роботи за період з травня 2022 року по 19 липня 2022 року законним та обґрунтованим.

Судом першої інстанції надано належну оцінку наданим сторонами спору доказам, а також доводам учасників справи щодо предмету спору.

Доводи, викладені в апеляційні скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів учасниками справи діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції у повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду першої інстанції обґрунтовані і підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду залишенню без змін.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 25 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 26 вересня 2024 року.

Головуючий Д.Р. Гаращенко

Судді Є.П. Євграфова

Т.О. Писана