Справа № 367/1681/24
Провадження №2-др/367/82/24
УХВАЛА

Іменем України

26 вересня 2024 року м. Ірпінь

Ірпінський міський суд Київської області

у складі: головуючого - судді Одарюка М.П.,

за участю: секретаря судового засідання Бобриш М.С.,

розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Ходака В.В. про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса,

ВСТАНОВИВ:

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 07 травня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса - задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінпром маркет» на користь ОСОБА_1 стягнуті за виконавчим написом № 30772 від 06.05.2021, вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. грошові кошти в розмірі 26 856 (двадцять шість тисяч вісімсот п`ятдесят шість) грн 54 коп. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» на ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

На адресу суду 11 вересня 2024 року надійшла заява представника позивача адвоката Ходака В.В. про ухвалення додаткового рішення, яким стягнути з0ТОВ «Фінпром маркет» на користь ОСОБА_1 судові витрати на загальну суму 4000,00 грн., які складаються з витрат на професійну правничу допомогу, що були понесені позивачем у цій справі. В обґрунтування заяви доказів не надано.

Представник позивача, адвокат Ходак В.В. в заяві просить розглянути її у його відсутність та позивача.

Представник відповідача в судове засідання не з-явився, причини неявки суду не повідомив. Його неприбуття не перешкоджає розгляду заяви.

Судом встановлено, що рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 07 травня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса - задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінпром маркет» на користь ОСОБА_1 стягнуті за виконавчим написом № 30772 від 06.05.2021, вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. грошові кошти в розмірі 26 856 (двадцять шість тисяч вісімсот п`ятдесят шість) грн 54 коп. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» на ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Відповідно до ч. 1, 3ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі і витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 3 ,4 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 8 ст.141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц (провадження №14- 382цс19) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що вимога частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні. Така практика запроваджена у Касаційному адміністративному суді у складі Верховного Суду, зокрема у постанові від 16 квітня 2019 року у справі №817/1889/17.

Велика Палата Верховного Суду, приймаючи додаткову постанову від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, залишила без розгляду заяву відповідачки про стягнення понесених нею витрат на професійну правничу допомогу з огляду на пропуск нею строку для подання доказів понесених витрат. При цьому, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що у своєму клопотанні відповідачка не просила поновити пропущений процесуальний строк та не вказала про поважність причин його пропуску, що є підставою для застосування частини восьмої статті 141 ЦПК України.

Відповідно до ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (стаття 126, частина перша статті 127 ЦПК України).

Отже, нормами ЦПК України визначений порядок звернення до суду із відповідною заявою про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, який передбачає умову подання до суду попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, а також відповідних доказів, які подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Передбачена процесуальними нормами можливість подати суду протягом п`яти днів докази на підтвердження витрат на правничу допомогу з метою розподілу цих витрат й ухвалення з цього питання додаткового судового рішення є не способом заявити суду про необхідність вирішення цього питання (про яке сторона не висловлювалася раніше), а механізмом довести суду факт понесення цих витрат, як умову для їх розподілу.

Якщо ж до завершення розгляду сторона не заявила суду про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді, й, відповідно, не надала документів, які ці витрати підтверджують, суд у такому випадку не має підстав розподіляти ці витрати. Не виникне підстав для їх розподілу шляхом ухвалення додаткового судового рішення відповідно до статті 270 ЦПК України й тоді, коли заява про розподіл витрат на правничу допомогу, як і докази, які ці витрати підтверджують, будуть подані суду вже після того, як цей суд розгляне справу й ухвалить відповідне рішення.

Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 07 вересня 2022 року у справі № 753/7130/20.

При цьому про необхідність дотримання вказаного ч. 8 ст. 141 ЦПК України порядку подання доказів неодноразово вказував Верховний Суд.

У постанові Верховного Суду від 13 жовтня 2021 року у справі № 520/8662/19 зазначено, що сторона може подати докази на підтвердження розміру витрат, які вона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, у тому числі і після судових дебатів, але виключно за сукупності двох умов: по-перше, ці докази повинні бути подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, і по-друге,сторона зробила відповідну заяву про розподіл судових витрат до закінчення судових дебатів.

У додатковій постанові Верховного Суду від 22 березня 2018 року у справі № 910/9111/17 вказано, що відшкодування судових витрат, у тому числі на професійну правничу допомогу, здійснюється за наявності відповідної заяви (клопотання) сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, а в суді касаційної (апеляційної) інстанції - до прийняття постанови у справі. Відповідно, якщо учасник справи до закінчення судових дебатів (в суді апеляційної інстанції - до прийняття постанови у справі) не заявив клопотання про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу, суд не має підстав для розгляду питання про розподіл здійснених учасником витрат на професійну правничу допомогу (див. постанову Верховного Суду від 14 січня 2019 року у справі № 927/26/18).

Так, розгляд справи № 367/1681/24 здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. У позовній заяві представником позивача вказано, що попередній ( орієнтовний) розрахунок суми витрат , який позивач очикує понести складається із суми судового збору у розмірі 1211,20 грн та 4000,00 грн та на підтвердження вказаних витрат на правничу допомогу надано лише договір про надання правничої допомоги від 18 лютого 2024 року. Отже, ні позовна заява ні заява про ухвалення додаткового рішення не містять доказів понесених позивачем витрат на правничу допомогу, а саме: не надано акту приймання-передачі наданих послуг, платіжних документів про оплату таких послуг, розрахунку таких витрат.

Рішення суду ухвалено 07 травня 2024 року, про дату його винесення стороні позивача було достеменно відомо, оскільки представник позивача, адвокат Ходак В.В. копію вказаного рішення в його електронний кабінет 08 травня 2024 року (а.с.39), проте жодної заяви у відповідності до ч.8 ст.141 ЦПК України ним до суду не надіслано. Заяву про ухвалення додаткового рішення представником було подано 11 вересня 2024 року, таким чином стороною позивача був пропущений строк для звернення з заявою про додаткове рішення. Крім того, у своєму заяві представник позивача не просив поновити пропущений процесуальний строк та не вказав про поважність причин його пропуску.

Також, з матеріалів справи № 367/1681/24 вбачається, що стороною позивача, не робилася заява необхідність подання доказів на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу. Таким чином, представником позивача не було заявлено про намір подати відповідні докази, які підтверджують витрати понесені відповідачем на професійну правничу допомогу в суді та оплату послуг за професійну правничу допомогу, та не подано відповідної заяви до закінчення судового розгляду у справі, як це передбачено ч. 8 ст.141 ЦПК України та ст. 246 ЦПК України.

Враховуючи відсутність в матеріалах справи заяви представника позивача про намір подати докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу понесених позивачем в суді, поданої до закінчення розгляду справи, а також заяви про поновлення строку на подачу вказаних вище доказів, що свідчить про порушення порядку для подання відповідних доказів.

Таким чином, враховуючи викладене, в задоволенні заяви представника позивача про ухвалення додаткового рішення, слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 133,135,137,141,258-261, 270 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити представнику відповідача адвокату Ходаку Владиславу Володимировичу у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Суддя М.П. Одарюк