провадження № 2-о/619/168/24
УХВАЛА

іменем України

24 вересня 2024 року м. Дергачі

Суддя Дергачівського районного суду Харківської області Пруднікова О.В. розглянувши матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, Голосіївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) , про усиновлення дитини, -

встановив:

Ухвалою Голосіівського районного суду м. Києва від 23 липня 2024 року передано до Дергачівського районного суду Харківської області цивіьну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, Голосіївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) , про усиновлення дитини.

Вивчивши матеріали справи, суд встановив, що справа не підсудна Дергачівському районному суду Харківської області та підлягає направленню за територіальною підсудністю до Голосіївського районного суду м. Києва з таких підстав.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються, зокрема, справи про усиновлення.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Європейський суд з прав людини у справах «Верітас проти України» та «Сокуренко та Стригун проти України», суд не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції у разі перевищення ним своїх повноважень, визначених процесуальним законодавством. Зокрема, повноваження суду на розгляд конкретної справи, заяви або скарги визначається правилами підвідомчості та підсудності.

Під підсудністю у цивільному процесуальному праві розуміють інститут (тобто сукупність правових норм), який регулює віднесення справ, які підлягають розгляду судами цивільної юрисдикції, до відання конкретного суду судової системи України для розгляду по першій інстанції. Тобто, визначити підсудність цивільної справи означає встановити компетентний, належний суд у цій справі.

Статтею 310 ЦПК України визначено, що заява про усиновлення дитини подається до суду за місцем її проживання.

З матеріалів справи вбачається, що у липні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва в порядку окремого провадження із заявою про усиновлення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внесення змін до актового запису про народження дитини, видачу свідоцтва про народження.

Як вбачається зі змісту поданої заяви, ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про усиновлення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є донькою його дружини ОСОБА_2 .

В заяві заявник зазначає, що дитина разом з родиною заявника проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до свідоцтва про шлюб виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Слобідському та Основянському районах у місті Харкові, 20.01.2018 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 (в подальшому ОСОБА_2 ).

Згідно з висновком Служби у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації № 100-9386 від 16.07.2024 усиновлення неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вітчимом ОСОБА_1 є доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини.

Згідно з Актом обстеження умов проживання від 03.07.2024 року, затвердженого начальником служби у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 проживають ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 та ОСОБА_3 .

Відповідно до договору оренди житла від 01.06.2024 року укладеного між ОСОБА_8 , яка діє за дорученням ОСОБА_9 та ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 проживають наймач ОСОБА_2 , її чоловік та двоє дітей.

За даними Єдиного державного демографічного реєстру № 703562 від 23.07.2024 року заінтересована особа: ОСОБА_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

За даними Єдиного державного демографічного реєстру № 703573 від 23.07.2024 року відсутня адреса реєстрації місця проживання неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За змістом ст. 310 ЦПК України заява про усиновлення подається до суду за місцем проживання дитини.

При цьому законодавцем не визначено, що місцем проживання дитини має бути саме зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання, як це визначено нормами статей 27, 28 ЦПК України.

Місце проживання чи перебування фізичної особи визначається відповідно до ст. 29 ЦК України і статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

Відповідно до статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце перебування - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - це житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини. Місце проживання - житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також апартаменти (крім апартаментів у готелях), кімнати та інші придатні для проживання об`єкти нерухомого майна, заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), в яких особа отримує соціальні послуги;

З висновку Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації № 100-9386 від 16.07.2024 року про доцільність усиновлення неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вбачається, що неповнолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає з родиною за адресою: АДРЕСА_1 , в якій ОСОБА_3 має все необхідне для проживання, навчання та повноцінного розвитку.

Керуючись постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку провадження діяльності з усиновлення та здійснення нагляду за дотриманням прав усиновлених дітей» від 08.10.2008 № 905, Голосіївська районна в місті Києві державна адміністрація, як орган опіки та піклування, вважає усиновлення неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вітчимом ОСОБА_1 доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини.

З матеріалів справи не вбачається, що дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має будь-яке зареєстроване місце проживання або інше фактичне місце проживання.

Враховуючи викладене, при вирішенні питання щодо відкриття провадження суд дійшов висновку про наявність підстав щодо передачі заяви за підсудністю до Голосіївського районного суду м. Києва, оскільки відповідно до матеріалів справи дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що територіально відноситься до Голосіївського районного суду м. Києва.

За викладених обставин, передача справи за підсудністю за місцем реєстрації матері дитини, суперечить вимогам ст. 310 ЦПК України та не відповідає завданням та засадам цивільного судочинства закріплених ст. 2 ЦПК України.

Вищезазначене узгоджується також із висновками Київського апеляційного суду, викладеними у постанові від 07.06.2024 у справі № 755/1271/24 (провадження № 22-ц/824/9491/2024).

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 376 Цивільного процесуального кодексу України обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення є порушення норм процесуального права, якщо справу розглянуто неповноважним складом суду.

Згідно з ч. 1 ст. 378 Цивільного процесуального кодексу України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Принцип законного судді нерозривно пов`язаний з правом особи на повноважний, компетентний суд. Відповідно до статті 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Суд не тільки вправі, а й зобов`язаний ухилитися від розв`язання справ, йому не підсудних.

Вимоги статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є виконаними, коли справа заявника була розглянута національним судом, який створено на підставі закону. Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях наголошував, що поняття «суд, встановлений законом», стосується не тільки юридичного підґрунтя самого по собі існування «суду», але також і дотримання судом спеціальних норм, які регулюють його юрисдикцію, підсудність, повноваження судді (належний склад суду).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 31 Цивільного процесуального кодексу України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо: справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 27, 31, 187, 258-261, 310, 353, 354,378 ЦПК України, -

постановив:

Цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, Голосіївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) , про усиновлення дитини, передати за територіальною підсудністю до Голосіївського районного суду м. Київ (03127, м. Київ, вул. Виставкова, 14-А).

Копію ухвали про передачу справи за підсудністю направити заявнику.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О. В. Пруднікова