Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
провадження №2/279/1418/24
Справа № 279/3468/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2024 року м.Коростень Житомирської області

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Волкової Н.Я., з секретарем Пригоцькою Я.О., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін цивільну справу №279/3468/24 за позовом Комунального підприємства теплозабезпечення до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, посилаючись на те, що відповідач, яка зареєстрована та проживає в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , теплопостачання якої здійснює позивач, на підставі фактичних договірних відносин отримує його послугу, однак відмовляється сплачувати заборгованість по оплаті за надані послуги по теплопостачанню, має заборгованість станом на 29.05.2024 року в сумі 35547,38 грн., яку добровільно погашати не бажає, що змусило позивача звернутись до суду. Просить стягнути з відповідача 35547,38 грн. заборгованості по оплаті послуг за теплопостачання та понесені судові витрати.

Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач належним чином повідомлена про судовий розгляд справи. Подала клопотання про застосування строків позовної давності, в якому просила суд застосувати до вимог Коростенського КП "Теплозабезпечення" строк позовної давності в 3 роки, відмовити в задоволенні позову Коростенського КП "Теплозабезпечення" про стягнення заборгованості в повному обсязі. Також власником даної квартири є ОСОБА_2 . Наразі власність 1/2 частини квартири оформлено на відповідача.

Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне:

Судом встановлено, що між сторонами по справі виникли правовідносини, пов`язані з наданням послуг по теплопостачанню, які врегульовані ст.714 ЦК України, Правилами надання населенню послуг з водотеплопостачання та водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. №630.

Відповідач є споживачем послуг позивача, оскільки проживає в будинку, приєднаному до мережі теплопостачання.

Згідно ст.714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До вказаного договору застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості за період з 01.10.2020 по 29.05.2024 заборгованість відповідача складає 35547,38 грн.

Щодо клопотання відповідача про застосування строків позовної давності суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до положень статті 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частиною 1статті 260 ЦК України передбачено, що позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу.

Як вбачається із частини 1 статті 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Частиною 1 статті 254 ЦК України передбачено, що строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку.

Як зазначено в ч.1 та ч.2 ст.264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, позовна давність переривається у разі пред`явлення позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Частиною 3 статті 267 ЦК України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Як вбачається із частини 4 вищевказаної статті, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Частиною 5 статті 267 ЦК України передбачено, якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач надала заяву про застосування позовної давності у частині стягнення заборгованості за межами строку позовної давності.

Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до вимог ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин. Строк карантину неодноразово продовжувався.

Запроваджено обмежувальні заходи щодо протидії поширенню коронавірусу COVID-19, які безпосередньо впливають на виконання державою своєї соціальної, економічної, правозахисної функцій, введено певні обмеження прав та свобод людини і громадянина.

Законом України №530-ІХ від 17 березня 2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» введення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, віднесено до форс-мажорних обставин (частина друга статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати»).

Законом України від 30 березня 2020 року №540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема пунктом 12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».

Зазначений Закон України від 30.03.2020 №540-IX набрав чинності 02.04.2020.

У постановах Верховного Суду від 7 вересня 2022 року, прийнятій у справі №679/1136/21 (провадження №61-5238св22) та від 20 квітня 2023 року, прийнятій у справі №728/1765/21 (провадження №61-6640св21) зазначено, що «у пункті 12 розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у редакції Закону України від 30 березня 2020 року №540-IX перелічені всі статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)».

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року №651 відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS-CoV-2.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи розписки копію позовної заяви з додатками відповідач ОСОБА_1 отримала 16.08.2024 року.

Досліджуючи докази на підтвердження переривання відповідачем позовної давності, суд виходить із того, що виписка з особового рахунку відображає обставини визнання відповідачем боргу, що є підставою, передбаченою частиною першою статті 264 ЦК України, для переривання перебігу позовної давності.

Таким чином, відповідач вчинила дії по визнанню боргу. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що відповідач періодично сплачувала нараховані позивачем послуги за місяць або здійснювали платежі менше нарахованих за місяць сум, починаючи з жовтня 2020 року по жовтень 2021 року.

Так, із аналізу зазначених норм випливає, що за кожним щомісячним платежем перебіг позовної давності починається після невиконання чи неналежного виконання відповідачем обов`язку із внесення щомісячної плати і обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Позивач звернувся з позовом до суду 28.05.2024 року.

За таких обставин, законом передбачено продовження позовної давності щодо вимог за якими перебіг позовної давності не закінчився станом на 28 травня 2024 року.

Також оскільки, в даному випадку перебіг трирічної позовної давності щодо позовних вимог про стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання з 01 жовтня 2020 року року продовжився в зв`язку з дією карантину, а тому ці строки продовжуються, що свідчить про дотримання позивачем позовної давності при зверненні до суду з даним позовом щодо стягнення заборгованості.

Враховуючи вищевикладені обставини справи та норми матеріального права, суд приходить до висновку про стягнення заборгованості за послуги з централізованого теплопостачання за період з 01.10.2020 по 29.05.2024 у розмірі 35547,38 грн.

Невиконання відповідачем прийнятих на себе зобов`язань є неправомірним.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Щодо стягнення з відповідача понесених позивачем поштових витрат в розмірі 50 грн. на відправлення відповідачу копії позовної заяви з додатками необхідно зазначити наступне.

Положеннями ст.141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи пов`язані ці витрати з розглядом справи.

Відповідно до ч.2 ст.140 ЦПК України розмір витрат, пов`язаних з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження, забезпеченням доказів та вчиненням інших дій, пов`язаних з розглядом справи чи підготовкою до її розгляду, встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження витрат, понесених позивачем на поштову кореспонденцію у зв`язку з розглядом в суді справи, представником позивача було надано до суду докази підтвердження понесення зазначених витрат.

Суд приймає до уваги те, що відповідач звільнена від сплати судового збору на підставі п.9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.141, 263-265 ЦПК України, ст.714 ЦК України,

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства теплозабезпечення 35547 (тридцять п`ять тисяч п`ятсот сорок сім) гривень 38 копійок боргу по оплаті за централізоване теплопостачання.

Понесені Комунальним підприємством теплозабезпечення витрати на сплату судового збору в сумі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень відшкодувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в 30-денний строк, який обчислюється з дня проголошення (складення) рішення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення (складення), має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано.

Сторони:

Позивач: Комунальне підприємство теплозабезпечення, місце знаходження: Житомирська область, м.Коростень, вул.Шевченка, 8А, .

Відповідач: ОСОБА_1 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 .

Суддя Волкова Н.Я.