Справа № 433/646/20
Провадження № 2-в/191/28/24
У Х В А Л А

іменем України

26 вересня 2024 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області

у складі головуючої судді Окладнікової О.І.,

за участі секретаря судового засідання Заламай О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» в особі генерального директора Іжаковського Олега Валерійовича про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі №433/646/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

25.06.2024 року до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» в особі генерального директора Іжаковського Олега Валерійовича про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі №433/646/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором.

Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01.07.2024 року було відкрито провадження у справі за вказаною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» та призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Також ухвалою було надано учасникам справи термін до 26.09.2024 року для подання до суду наявних у них документів або їх копій, навіть якщо вони не посвідчені в установленому порядку, що збереглися в них або у справі, частину справи, яка збереглася та/або документи, надіслані (видані) судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів; матеріали виконавчого провадження, якщо воно здійснювалося за результатами розгляду справи.

У судове засідання сторони не з`явилися, про день, час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суду не повідомили.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до статей 488 та 489 ЦПК України, відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду.

Як зазначено в п. 38 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», за правилами розділу IX ЦПК відновлення втраченого (і в разі, коли справу знищено за закінченням строку зберігання) повністю або частково судового провадження в цивільній справі, якщо вона була закінчена ухваленням рішення або постановленням ухвали про закриття провадження, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом, судом, який ухвалив рішення по суті справи або постановив ухвалу про закриття провадження у справі, за заявою (зміст якої визначено статтею 405 ЦПК) осіб, які брали участь у справі (їх правонаступників), або за ініціативою суду (коли це потрібно для вирішення іншої справи, надіслання справи до суду вищої інстанції тощо).

Згідно Розпорядження Верховного Суду № 1/0/9-22 від 06.03.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» територіальну підсудність Троїцького районного суду Луганської області визначено за Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області.

Згідно статті 493 ЦПК України, при розгляді заяви про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги: частину справи, яка збереглася (окремі томи, жетони, матеріали з архіву суду тощо); документи, надіслані (видані) судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів; матеріали виконавчого провадження, якщо воно здійснювалося за результатами розгляду справи; будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи; відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень; дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі; будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 494 ЦПК України, на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановлює ухвалу про відновлення втраченого провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити. В ухвалі суду про відновлення втраченого судового провадження зазначається, на підставі яких конкретно даних, поданих до суду і досліджених у судовому засіданні, суд вважає установленим зміст відновленого судового рішення, наводяться висновки суду про доведеність того, які докази досліджувалися судом і які процесуальні дії вчинялися з втраченого провадження.

Представником заявника до заяви про відновлення втраченого судового провадження надано копії документів, які збереглися у позивача після розгляду цивільної справи, в тому числі і копія заочного рішення Троїцького районного суду Луганської області від 03.09.2020 року, яке не набрало законної сили.

Судом встановлено, що до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області з Троїцького районного суду Луганської області матеріали цивільної справи №433/646/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором не передавались.

Враховуючи викладене, суд вважає можливим часткове відновлення втраченого провадження в частині відновлення тексту заочного рішення Троїцького районного суду Луганської області від 03.09.2020 року у справі №433/646/20.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.81, 260, 261, 488-494 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відновити втрачене судове провадження у справі №433/646/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором у частині, що стосується тексту заочного рішення Троїцького районного суду Луганської області від 03.09.2020 року у справі №433/646/20 з наступним змістом: «

Троїцький районний суд Луганської області

Справа № 433/646/20

Провадження №2/433/442/20

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.09.2020 року

Троїцький районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Суського О.І.,

за участю секретаря судового засідання Кіян А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні у залі суду в смт. Троїцьке цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» звернулось до Троїцького районного суду Луганської області з позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що між позичальником ОСОБА_1 та ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» 25.12.2012 року був укладений кредитний договір № 11-50/12-00228-с-а, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 77355,00 грн. зі сплатою 14,5 % річних.

З метою забезпечення належного виконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором, Банк та ОСОБА_2 уклали Договір поруки № 11-50/12-00228-с-а /1 від 25.12.2012 року.

03.10.2018 між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № 11-50/12-00228-с-а та Договором поруки № 11-50/12-00228-с-а /1.

Таким чином, ТОВ «Вердикт Капітал» наділено правом грошової вимоги до Відповідачів, а ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» втратив такі права.

За період користування кредитними коштами, позичальником здійснені часткові платежі на погашення основної суми кредиту, проте, заборгованість позичальника за кредитним договором в повному обсязі не погашена.

Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом та пені за порушення умов кредитного договору, що підлягає стягненню з позичальника станом на 12.03.2020 року, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 177708,52 грн., з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) 65703,90 грн., заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 59589,50 грн., заборгованість за нарахованими відсотками згідно кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) 17791,52 грн., заборгованість по пені 11803,60 грн.

У зв`язку з чим, позивач звернувся до суду з даним позовом та просив стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованість за кредитним у розмірі 177708,52 грн., понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 20000,00 грн. та понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2102,00 грн.

В судове засідання представник позивача не з`явився, суду надав клопотання про розгляд справи без його участі, за наявними в матеріалах справи документами те не заперечував проти ухвалення заочного рішення.

Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про місце, день та час слухання справи були повідомлені належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України відповідно до вимог ч.11 ст. 128 ЦПК України та ст.12-1 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», про причини неявки до суду не повідомили. Заяви про розгляд справи за їх відсутності не надходило, відзив на позовну заяву не подали.

Судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі, у відповідності до вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 25.12.2012 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 11-50/12-00228-с-а, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 77355,00 грн. терміном користування з 25 грудня 2012 року до 24 грудня 2017 року зі сплатою 14,5 % річних (а.с.46-57).

Відповідно до п. 1.6.1 кредитного договору (частини № 2) позичальник зобов`язаний повністю повернути банку суду отриманого за цим договором кредиту не пізніше дати остаточного повернення кредиту та відповідно до умов встановлених п. 1.5 цього договору.

Відповідно до п. 3.1 кредитного договору за невиконання або неналежне виконання прийнятих на себе зобов`язань по цьому договору позичальник несе відповідальність в порядку і на умовах, визначених в цьому договорі, а саме: 3.1.1 за порушення прийнятих на себе зобов`язань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами та щомісячної комісійної винагороди у визначені цим Договором строки, Позичальник зобов`язаний сплатити Банку пеню в розмірі 1% від суми несвоєчасного виконання зобов`язання за кожний день прострочки.

З метою забезпечення належного виконання відповідачем ОСОБА_1 своїх зобов`язань за кредитним договором, банк та ОСОБА_2 уклали Договір поруки № 11-50/12-00228-с-а /1 від 25.12.2012 року (а.с.58-60), відповідно до умов якого, поручитель ОСОБА_2 та боржник відповідають як солідарні боржники, що означає, що кредитор може звернутись з вимогою про виконання борових зобов`язань як до боржника, так і до поручителя, чи до обох одночасно.

Згідно з Договором про відступлення прав вимоги від 03.10.2018 р. ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № 11-50/12-00228-с-а та Договором поруки № 11-50/12-00228-с-а /1 (а.с.62-65).

Відповідно умов договору поруки, поручителем ОСОБА_2 забезпечуються вимоги кредитора щодо сплати боржником кожного і всіх його боргових зобов`язань з кредитним договором і в тому випадку, якщо за будь-якою з підстав, зазначених в законодавстві, право вимоги до боржника, що випливає з кредитного договору, перейде від кредитора до третьої особи. Таким чином, ТОВ «Вердикт Капітал» наділено правом грошової вимоги до відповідачів, а ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» втратив такі права.

Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом та пені за порушення умов кредитного договору, що підлягає стягненню з позичальника станом на 12.03.2020 року, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 177708,52 грн., з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) 65703,90 грн., заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 59589,50 грн., заборгованість за нарахованими відсотками згідно кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) 17791,52 грн., заборгованість з комісії 22820,00 грн., заборгованість з пені 11803,60 грн.(а.с.61).

Відповідно до ч. 1 ст. 510 ЦК України, сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.

Пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України передбачено, що однією з підстав заміни кредитора у зобов`язанні іншою особою є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено Договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

Відповідно до ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно із статтею 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р, місто Луганськ Луганської області входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Отже, суд робить висновок про те, що пеня та комісія були нараховані відповідачам на суму заборгованості станом на 12.03.2020 року, тобто в період проведення антитерористичної операції, а отже така сума стягненню з відповідачів не підлягає.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором підлягають частковому задоволенню в загальній сумі 143084,92 грн., з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) 65703,90 грн., заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 59589,50 грн., заборгованість за нарахованими відсотками згідно кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) 17791,52 грн.

Згідно ч. 1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема: витрати на професійну правничу допомогу; пов`язані із вчиненням процесуальних дій, необхідних для розгляду справи.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Як зазначив Верховний Суд у своїй постанові від 17 жовтня 2018 року № 301/1894/17, вирішуючи питання про стягнення з відповідача судових витрат, суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При стягненні витрат на правову допомогу необхідно враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом, що передбачено ст. 6 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» або іншим фахівцем у галузі права.

Позивач ТОВ «Вердикт Капітал» надав суду докази витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 20000, 00 грн., що підтверджується дослідженими судом документами, а саме: Договором про надання правової допомоги від 21 грудня 2019 року та додатками до нього (актом на надання правових послуг від 06 березня 2020 року з детальним описом виконаних робіт (наданих послуг), що складає 20000, 00 грн. та заявкою на надання правових послуг від 04 березня 2020 року); платіжними дорученнями № 651 від 06.03.2020 року (а.с.80-87).

Враховуючи складність справи та обсяг виконаних робіт, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідачів на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно по п.3 ч.2 ст. 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, враховуючи те, що задоволено 80,52% позовних вимог ( 143084,92 грн. від 177708,52 грн. складає 80,52%), то суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача в рівних частинах суму понесених судових витрат на правничу допомогу в розмірі 16104,00 грн. (по 8052,00 грн. з кожного) - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (20000 грн. * 80,52%).

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжним дорученням №15 від 17.03.2020 року про сплату судового збору в сумі 2102,00 грн. та платіжним дорученням №23 від 10 квітня 2020 року про сплату судового збору в сумі 563,63 грн., всього сплачено 2665,63 грн. Беручи до уваги те, що позивач просить стягнути з відповідачів витрати на сплату судового збору у розмірі 2102,00 грн., враховуючи, що задоволено 80,52% позовних вимог, то суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача в рівних частинах суму судового збору в розмірі 1692,53 грн.( по 846,26 грн. з кожного) - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (2102,00 грн. * 80,52%).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 510, 512, 514, 525-527, 543, 554, 610, 611, 625, 1048, 1049, 1054 ЦК України, ст.ст. 13, 76, 141, 247, 258, 263-265, 268, 273, 280-283, 354, 355 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» заборгованість за кредитним договором № 11-50/12-00228-с-а від 25 грудня 2012 року у розмірі 143084,92 грн. (сто сорок три тисячі вісімдесят чотири гривні дев`яносто дві копійки), з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) 65703,90 грн., заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 59589,50 грн., заборгованість за нарахованими відсотками згідно кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) 17791,52 грн.

Стягнути в рівних частинах з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 1692,53 грн. (одна тисяча шістсот дев`яносто дві гривні п`ятдесят три копійки).

Стягнути в рівних частинах з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 16104,00 грн. (шістнадцять тисяч сто чотири гривні).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення із урахуванням п.п 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Кудрявський Узвіз, 5-Б.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя О.І. Суський»

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня проголошення ухвали.

Суддя О. І. Окладнікова