УХВАЛА

25 вересня 2024 року місто Київ

Справа № 755/16862/23

Апеляційне провадження № 22-ц/824/16294/2024

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Желепи О.В., вирішуючи заяву ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору та питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 05 серпня 2024 року (ухвалене у складі судді Яровенко Н. О., інформація про дату складання повного рішення відсутня)

у справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ

У листопаді АТ «Універсал Банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому просив стягнути з відповідача заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 13 лютого 2018 року в розмірі 209 680,18 грн та судові витрати в розмірі 3 145,20 грн.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 05 серпня 2024 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 13.02.2018 року у розмірі 209 680,18 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» 3145,20 грн судових витрат.

Не погодившись з таким рішенням, ОСОБА_1 20 серпня 2024 року засобами поштового зв`язку направив на адресу Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 05 серпня 2024 року та постановити нове рішення, яким відмовити у позові.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 05 вересня 2024 року апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, шляхом подачі оригіналу документу про сплату судового збору.

17 вересня 2024 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку направив на адресу Київського апеляційного суду заяву, у якій просить звільнити його від сплати судового збору посилаючись на скрутне матеріальне становище, що зумовлене втратою роботи через війну та відсутність коштів для сплати судового збору.

Розглянувши заяву приходжу до висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Згідно з чч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України Суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» суд може своєю ухвалою за його клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Таким чином, для вирішення клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати суд має встановити майновий стан сторони.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

При цьому звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення є правом, а не обов`язком суду, який, вирішуючи це питання, враховує майновий стан сторони, що є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується клопотання.

Згідно з частинами першою, п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах.

У той же час, гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду.

При вирішенні питання про відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов`язки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити судовий збір та стадію, на якій перебуває розгляд справи на певний момент. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати судового збору.

За змістом практики ЄСПЛ щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, наведеній, зокрема у рішеннях ЄСПЛ у справах «Гергел і Георгета Стоїческу проти Румунії», «Креуз проти Польщі», сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином, щоб завдати шкоди самій суті цього права. Судовий збір має бути розумним, таким, що з урахуванням фінансового положення заявника може бути ним сплачений. Великий розмір судових витрат, який не враховує фінансове положення заявників, може бути розглянутий як такий, що непропорційно обмежує право на доступ до правосуддя.

ЄСПЛ також вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (Рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року, пункт 59).

На підтвердження свого майнового стану скаржник надав довідку форми ОК-5 за звітні роки 1998-2000; 2003-2005; 2007-2015; 2017-2021 та довідку форми ОК-7 за звітні роки 2011-2015: 2017-2021.

Проте вказаними доказами підтверджується лише факт відсутності офіційного працевлаштування та відсутність відрахувань у пенсійний фонд за ОСОБА_1 до 2021 року. А відповідно до вимог закону ОСОБА_1 мав підтвердити розмір річного доходу за попередній календарний рік.

Твердження заявника про втрату ним роботи у зв`язку із війною не свідчить про його скрутний матеріальний стан, оскільки скаржником не надано довідку про взяття його на облік центром зайнятості як безробітного.

Інших доказів скрутного матеріального становища, як то: документи про нарахування субсидії, соціальної допомоги малозабезпеченим, довідку за формою 1-ДФ про доходи (а саме про відсутність доходу за попередній рік) тощо скаржником не надано.

Таким чином, доводи заяви не підтвердженні доказами, не узгоджуються з положеннями законодавства та сталою судовою практико, що унеможливлює їх врахування судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про можливість продовження процесуального строку для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме: надання до Київського апеляційного суду документу, що підтверджує сплату судового збору у розмірі, зазначеному в ухвалі Київського апеляційного суду від 05 вересня 2024 року (4 717,80 грн).

Керуючись статтею 127 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених в ухвалі Київського апеляційного суду м. Києва від 05 вересня 2024 року, встановивши строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня вручення цієї ухвали.

Недоліки необхідно усунути шляхом подачі апеляційному суду оригіналу документа про сплату судового збору.

Попередити заявника, якщо у визначений судом строк він не усуне недоліки своєї апеляційної скарги (не подасть докази сплати судового збору), апеляційна скарга буде вважатися неподаною і повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Желепа О.В.