Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:
головуючої судді Марциновської І.В.,
за участю: секретаря судового засідання Хавщ Я.А.,
позивача ОСОБА_1 ,
третьої особи ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 , Тернопільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання батьківства,
ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 , Тернопільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання батьківства.
Позовні вимоги обґрунтував тим, що позивач та ОСОБА_5 перебували у близьких стосунках, які тримали у таємниці, оскільки обоє перебували у шлюбі з іншими особами.
15.04.2018 у ОСОБА_5 народився син ОСОБА_6 , про що позивачу стало відомо лише 01.01.2024 під час випадкової зустрічі із ОСОБА_5 , яка повідомила про те, що позивач, ймовірно, є батьком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Також позивач вказав, що дитина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по багатьох зовнішніх ознаках схожа на нього.
Крім цього, 02.05.2024 між позивачем та ОСОБА_5 зареєстрований шлюб, про що Тернопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції складений актовий запис № 429.
За таких підстав позивач просить: 1) визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, батьком дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; 2) зобов`язати Тернопільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції внести зміни до актового запису № 869 від 20.04.2018 про народження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складеного Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного Територіального управління юстиції у Тернопільській області, а саме: 1) у графі «батько» виключити відомості про ОСОБА_3 та зазначити « ОСОБА_1 , громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_2 »; 2) у графі «прізвище» змінити з « ІНФОРМАЦІЯ_4 » на « ІНФОРМАЦІЯ_4 »; 3) у графі «по батькові» змінити з « ІНФОРМАЦІЯ_4 » на « ІНФОРМАЦІЯ_4 ».
10.05.2024 відкрите провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначене підготовче засідання на 04.06.2024, наданий сторонам строк для подання заяв по суті справи.
04.06.2024 підготовче засідання відкладене на 26.06.2024 у зв`язку з відсутністю відомостей про належне повідомлення відповідача ОСОБА_3 про дату, час та місце підготовчого засідання.
26.06.2024 підготовче засідання відкладене на 19.08.2024.
19.08.2024 без виходу до нарадчої кімнати усною ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання, закрите підготовче провадження, справа призначена до судового розгляду по суті на 16.09.2024.
У судовому засіданні 16.09.2024 позивач ОСОБА_1 позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, та просив позов задовольнити повністю. Позивач зазначив, що у період з 2016 року до 2018 року перебував у близьких стосунках із матір`ю дитини ОСОБА_5 . Однак такі стосунки тримались у таємниці, оскільки вони обоє на той час перебували у шлюбі з іншими особами. На початку 2018 року стосунки між позивачем та ОСОБА_5 припинились. Позивач був обізнаний про те, що ОСОБА_5 була вагітною, однак не припускав, що він є батьком дитини, оскільки на той час ОСОБА_5 перебувала у шлюбі та проживала зі своїм чоловіком. Так, лише 01.01.2024 у ході розмови із ОСОБА_5 вони повідомили один одному, що розлучились, після чого ОСОБА_5 повідомила позивачу про те, що останній, ймовірно, є батьком її сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після цієї зустрічі сторони знову зблизились, стали проживати разом та станом на даний час перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі, а тому позивач бажає офіційно бути батьком свого сина та виховувати його.
Також просив взяти до уваги ДНК-тест, здійснений позивачем, за згодою матері дитини. Зазначив, що зразки відбирались у медичному закладі в м. Тернополі в режимі відеоконференцзв`язку з представником медико-генетичного центру, після чого зразки були належним чином упаковані та відправлені у м. Київ для проведення дослідження. На думку позивача, такі обставини свідчать про те, що дані щодо факту батьківства не могли бути сфальсифікованими.
У судовому засіданні 16.09.2024 ОСОБА_2 повідомила, що є матір`ю дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Додатково пояснила, що сторони дійсно перебували у близьких стосунках, проте обоє перебували у зареєстрованому шлюбі з іншими особами, у зв`язку із чим вона не повідомляла позивача, про те, що він, ймовірно, є батьком її сина. Зауважила, що навіть якби позивач запитав її про це, на той час вона дала б йому неправдиву відповідь та сказала б, що він не є батьком дитини. Наважилась розповісти про це позивачу лише після того, як дізналась, що вони обоє розірвали шлюб. Не заперечувала проти задоволення позовної заяви та визнання ОСОБА_1 батьком її сина ОСОБА_7 .
У судове засідання 16.09.2024 відповідач ОСОБА_3 , належним чином повідомлений про дату, час і місце цього засідання, не з`явився без повідомлення про причини неявки. Правом подання відзиву відповідач не скористався. Заяви чи клопотання на день розгляду справи від відповідача до суду не надходили.
У судове засідання 16.09.2024 уповноважений представник Тернопільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, належним чином повідомлений про дату, час та місце цього засідання, не з`явився. Подав до суду заяву, у якій просив здійснювати розгляд справи без його участі.
Ураховуючи наявність усіх умов, визначених ст. 280 ЦПК України, суд прийшов до переконання про можливість здійснення заочного розгляду даної справи та ухвалення за наслідками її розгляду заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно з ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист (ч. 10 ст. 7 СК України). Суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю сторін. Одними із способів захисту сімейних прав є встановлення та зміна правовідношення (ч. 2 ст. 18 СК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 7 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, дитина має право знати своїх батьків.
Так, засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів визначає СК України.
Порядок визначення походження дитини регулює глава 12 СК України.
Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї (ч. 8 ст. 7 СК України).
За загальним правилом, визначеним у ч. 1 ст. 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду.
Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до статей 213, 215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно яких жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. У разі коли ухилення сторони у справі зазначеної категорії від участі в експертизі або від подання необхідних матеріалів, документів тощо унеможливлює її проведення, суд може визнати факт, для з`ясування якого її було призначено, або відмовити в його визнанні (залежно від того, хто зі сторін ухиляється, а також яке значення має для них ця експертиза).
При розгляді спору щодо визнання батьківства суд має виходити зі змісту ч. 2 ст. 128 СК України, відповідно до якої підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.
Так, суд встановив, що у період з 08.10.2011 ОСОБА_3 та ОСОБА_12 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірваний заочним рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20.03.2024 у справі № 607/4937/24 (а.с. 9-10).
У даному шлюбі народилась дитина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Указане підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 7).
Згідно з ч. 1 ст. 133 СК України якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини.
Крім цього, суд встановив, що 02.05.2024 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрували шлюб. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище ІНФОРМАЦІЯ_4 . Указане вбачається зі змісту свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 (а.с. 8).
Так, в обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що у період з 2017 року до початку 2018 року перебував з ОСОБА_12 у близьких та інтимних стосунках. Про те, що ОСОБА_12 була вагітною саме від позивача останній обізнаний не був. Указане у судовому засіданні також підтвердила і ОСОБА_2 .
Натомість на початку 2024 року під час випадкової зустрічі із ОСОБА_5 позивач дізнався про те, що, ймовірно, є батьком дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Верховний Суд у постанові від 13.09.2023 у справі № 552/4291/22 зазначив, що висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є достатньою підставою для категоричного висновку для визнання батьківства, оскільки ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердження або спростування факту батьківства.
Так само у рішенні Європейського суду з прав людини від 07.05.2009 у справі «Калачова проти Російської Федерації»суд зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).
Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Такі обставини також визнавались та не заперечувались у судовому засіданні і матір`ю дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - ОСОБА_2 .
При цьому відповідач правом подання відзиву не скористався та у судове засідання не з`явився. Докази на спростування доводів позивача відповідач суду не надав.
Відтак, враховуючи наведені вимоги закону та встановлені обставини, суд вважає, доведеним той факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є батьком дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Також відповідно до вимог п.п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/2, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.
Згідно з п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджені наказом Міністерства юстиції України № 96/5 від 12.01.2011, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.
Відтак, зважаючи на реєстрацію шлюбу між батьками дитини, суд доходить висновку, що внесення змін в актовий запис про народження дитини щодо відомостей про її прізвище, по батькові та відносно батька дитини відповідає її найкращим інтересам і сприятиме усвідомленню дитиною цілісності її сім`ї та єдності її з батьками.
За таких підстав, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що позов
є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Щодо розподілу судових витрат суд зазначає таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частина 1 ст. 141 ЦПК України визначає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. 4, 76-82, 89, 133, 141, 259, 263-265, 280, 282-284, 288, 289, 354 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 , Тернопільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання батьківства задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, батьком дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Зобов`язати Тернопільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Внести зміни до актового запису № 869 від 20.04.2018 про народження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складеного Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного Територіального управління юстиції у Тернопільській області, а саме:
- у графі «прізвище» змінити з « ІНФОРМАЦІЯ_4 » на « ІНФОРМАЦІЯ_4 »;
- у графі «по батькові» змінити з « ІНФОРМАЦІЯ_4 » на « ІНФОРМАЦІЯ_4 »;
- у графі «батько» виключити відомості про ОСОБА_3 та зазначити « ОСОБА_1 , громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_2 ».
Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Відомості про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .
Відповідач: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .
Третя особа: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .
СуддяІ. В. Марциновська
Повне судове рішення складене 26.09.2024.