Справа № 944/3539/23
Провадження №2/944/330/24
УХВАЛА

про відкладення розгляду справи

23.04.2024 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Матвіїва І.М.

з участю секретаря судового засідання Мельник Є.Є.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Яворів, за правилами загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частку у спільному майні подружжя,

в с т а н о в и в:

В провадженні Яворівського районного суду Львівської області перебуває вищезазначена цивільна справа.

Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, представник позивача адвокат Яцуляк Т.Р., надіслав до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не повторно з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом направлення судової повістки засобами поштового зв`язку, про що є підтвердження в матеріалах справи, однак конверт повернувся без вручення з відміткою: «адресат відсутній за вказаною адресою».

Зважаючи на те, що всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.223 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з підстав першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Згідно ст.128 ЦПК України, відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

Згідно з пунктом 7 частини другої статті 129 Конституції України розумні строки розгляду справи є однією з основних засад судочинства.

Відповідно до пункту 10 частини третьої статті 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Статтею 3 ЦПК України гарантовано кожній особі право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Зазначене право особа може реалізувати в порядку, встановленому ЦПК України.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній особі гарантовано право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Згідно з частиною першою статті 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового розгляду.

Пунктом 7 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» визначено, що судді повинні усвідомлювати особисту відповідальність за розгляд справ у встановлені законом строки, за якість розгляду справ, не допускати фактів зволікання, вживати всіх необхідних заходів із метою неухильного дотримання процесуальних строків.

Статтею 121 ЦПК України визначено, що суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню цивільного судочинства.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці виходить із того, що розумність тривалості судового провадження необхідно оцінювати у світлі обставин конкретної справи та враховуючи критерії, вироблені судом. Такими критеріями є: 1) складність справи, тобто, обставини і факти, що ґрунтуються на праві (законі) і тягнуть певні юридичні наслідки; 2) поведінка заявника; 3) поведінка державних органів; 4) перевантаження судової системи; 5) значущість для заявника питання, яке знаходиться на розгляді суду, або особливе становище сторони у процесі (Рішення «Бараона проти Португалії», 1987 рік, «Хосце проти Нідерландів», 1998 рік; «Бухкольц проти Німеччини», 1981 рік; «Бочан проти України», 2007 рік).

Відповідно до Указу Президента № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні запроваджено воєнний стан, який на теперішній час продовжено.

Відповідно до статті 26 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами, в умовах воєнного або надзвичайного стану, конституційні права людини на судовий захист не можуть бути обмежені.

Відтак, враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про можливість відкладення розгляду справи поза межами строків, передбачених ЦПК України та виклик відповідача до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

Згідно з ч.9 ст.223 ЦПК України про відкладення розгляду справи постановляється ухвала.

Керуючись ст. 198, 223, 240, 258-259, 353 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Судове засідання в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частку у спільному майні подружжя відкласти на 11 год 00 хв 19 червня 2024 року, про що повідомити учасників справи в порядку встановленому ЦПК України.

Здійснити виклик у судове засідання відповідача ОСОБА_2 через оголошення на офіційному веб сайті судової влади України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя І.М. Матвіїв