Справа № 295/6001/21
У Х В А Л А

Іменем України

15 січня 2024 рокум. Житомир

Корольовський районний суд міста Житомира в складі: головуючого судді Шалоти К. В., розглянувши в письмовому провадженні питання виконання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вимог ухвали Корольовського районного суду міста Житомира від 17 жовтня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Житомирської міської ради, третя особа, яка заявляє самостійні вимогами на предмет спору ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимогами на предмет спору Приватне підприємство КВЖРЕП №8 про визнання незаконним та скасування рішення та позовною заявою ОСОБА_3 до виконавчого комітету Житомирської міської ради про визнання рішення незаконним та його скасування,

У С Т А Н О В И В :

І. СУТЬ ПОЗОВНИХ ЗАЯВ

1. У травні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Богунського районного суду міста Житомира із позовною заявою до виконавчого комітету Житомирської міської ради (відповідач), в якій просила визнати рішення відповідача №548 від 25.05.2018 незаконним та скасувати його; надалі подала заяву про збільшення позовних вимог, в якій просила визнати рішення відповідача №548 від 25.05.2018 незаконним, протиправним з моменту дня прийняття та скасувати його.

2. У липні 2021 року ОСОБА_2 подав до суду позовну заяву до виконавчого комітету Житомирської міської ради, в якій просив визнати рішення відповідача №548 від 25.05.2018 незаконним і його скасування, надалі подав заяву про збільшення позовних вимог, просив визнати рішення відповідача незаконним, протиправним з моменту /дня/ прийняття та скасувати його.

3. У липні 2023 року ОСОБА_4 подав до суду позовну заяву до виконавчого комітету Житомирської міської ради, в якій просив визнати рішення відповідача №548 від 25.05.2018 незаконним та скасувати його.

ІІ. РУХ СПРАВИ

4. Ухвалою Корольовського районного суду міста Житомира від 17.10.2023 у зв`язку із невідповідністю позовних заяв ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вимогам частини 4 статті 177 Цивільного процесуального кодексу України, а саме неподанням доказів на підтвердження сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі, або документів, що підтверджують звільнення позивачів від сплати судового збору, позовну заяву ОСОБА_3 залишено без руху та надано ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 строк для усунення недоліків поданих останніми позовних заяв, протягом п`яти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

5. ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 отримали копію зазначеної ухвали суду про усунення недоліків - 05.12.2023, 21.11.2023 та 18.12.2023 відповідно, що стверджується їх підписами у рекомендованих повідомленнях про вручення поштових відправлень 590, 247 та 015 відповідно.

6. 23.10.2023 ОСОБА_1 надіслала до суду через електронний кабінет ЄСІТС заяву, в якій вказувала про звільнення від сплати судового збору на підставі ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів». ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 вимоги ухвали не виконали.

ІІІ. НОРМИ ПРОЦЕСУАЛЬНОГО ПРАВА

7. Згідно із частиною 3 статті 185 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

8. За змістом частини 11, 13 статті 185 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

9. Відповідно до пункту 8 частини першої статті 257 Цивільного процесуального кодексу України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо: провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк

МОТИВИ СУДУ

10. Встановлено, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 подали до суду позовні заяви, в яких оспорюють законність рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради №548 від 25.05.2018, яким затверджено Типовий договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком на підставі статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

11. Відповідно до частини 4 статті 177 Цивільного процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

12. За змістом частини 2 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

13. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

14. Платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене Законом України «Про судовий збір» (ст. 2 цього Закону).

15. Сплата судового збору особами, які звертаються до суду, - це процесуальний обов`язок, який визначається нормами процесуального закону та Закону України «Про судовий збір». При цьому процесуальна норма частини 3 статті 133 Цивільного процесуального кодексу України є бланкетною і в частині визначення розміру судового збору, порядку його сплати, повернення і звільнення від сплати відсилає до окремого закону, зокрема Закону України «Про судовий збір».

16. Об`єкти справляння судового збору, тобто процесуальні дії, за які справляється судовий збір, встановлені у ст. 3 зазначеного Закону. Такими об`єктами є процесуальні документи, які особа подає до суду (позовна заява, апеляційна чи касаційна скарга тощо). Так само ця норма визначає процесуальні документи, за подання яких судовий збір не справляється.

17. Частина 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачає, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

18. У регулюванні сплати судового збору положення зазначеної норми права є спеціальними щодо положень ст. 5 Закону України «Про судовий збір», оскільки остання загалом урегульовує питання звільнення різних суб`єктів звернення до суду від сплати судового збору за різні процесуальні дії (об`єкти сплати судового збору) в судах усіх інстанцій.

19. Згідно із преамбулою Закону «Про захист прав споживачів» цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

20. Відповідно до п. 22 ч. 1 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

21. Згідно з п. 1, 6, ч. 1 ст. 4 вказаного Закону споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: 1) захист своїх прав державою; 6) звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав.

22. В ухвалі Верховного Суду від 21 квітня 2020 року у справі № 640/21402/18 та постанові Верховного Суду від 15 квітня 2021 у справі №640/10556/20 висловлено позицію, що розв`язуючи питання щодо звільнення від сплати судового збору особи, яка є споживачем, слід керуватися тим, що саме особи, які звертаються до суду як споживачі з відповідним позовом для захисту свої прав, звільняються від сплати судового збору. Це не поширюється на будь-яких осіб, які вважають, що певними рішеннями, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень були порушені їхні права як споживача та (або) не погоджуються з ухваленими судовими рішеннями у таких справах.

23. Оскаржуване рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради №548 від 25.05.2018 прийняте на підставі, зокрема, статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», якою передбачено повноваження виконавчих органів сільських, селищних, міських рад в галузі житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, громадського харчування, транспорту і зв`язку.

24. Суд звертає увагу, що первісним позивачем та третіми особами, які заявили самостійні вимоги шляхом подання до суду позовних заяв до виконавчого комітету Житомирської міської ради не оскаржується якийсь конкретний договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, а оскаржується нормативно-правовий акт органу місцевого самоврядування, що стосується невизначеного кола осіб, а особи, які подали позов не є споживачами будь-яких товарів, робіт чи послуг, які надавав би виконком Житомирської міської ради приймаючи оскаржуване рішення, що має публічний, а не індивідуальний характер.

25. Верховний Суд у постанові від 25.11.2021 у справі №580/820/20 та у постанові від 15.04.2021 у справі №640/10556/20 сформулював такий правовий висновок, що коли позов у справі подано до органу місцевого самоврядування як до суб`єкта владних повноважень з приводу визнання протиправними та нечинними нормативно-правових актів в частині, що становить публічний інтерес та виходить за межі приватно-правового спору між споживачем та продавцем, то в таких справах позивачі не звільняються від сплати судового збору на підставі ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

26. Проаналізувавши позови ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подані у даній справі слід дійти висновку, що останні пред`явлено до виконавчого комітету Житомирської міської ради як суб`єкта владних повноважень з приводу визнання незаконним та скасування рішення №548 від 25.05.2018, яким затверджено Типовий договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком на підставі статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», тобто особами, які подали позовні заяви оскаржується нормативно-правовий акт органу місцевого самоврядування, що стосується невизначеного кола суб`єктів, тобто виходить за межі приватно-правового спору між споживачем та продавцем, а тому позивачі не звільняються від сплати судового збору на підставі ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

27. Зважаючи на викладене, ураховуючи, що особи, які звернулися до суду із позовами до виконавчого комітету Житомирської міської ради, отримавши копії ухвали Корольовського районного суду міста Житомира від 17.10.2023, вимоги про сплату судового збору за подання позовної заяви у встановлений судом строк не виконали, суд дійшов висновку про наявність підстав застосування до позовних заяв ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 наслідків неусунення недоліків позовної заяви, які передбачені частиною 3 статті 185, частиною 13 статті 187 та пунктом 8 частини першої статті 257 Цивільного процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 177, 185, 257 Цивільного процесуального кодексу України,

П О С Т А Н О В И В :

1. Позовні заяви ОСОБА_1 та третьої особи ОСОБА_2 до виконавчого комітету Житомирської міської ради про визнання рішення незаконним та його скасування залишити без розгляду.

2. Позовну заяву ОСОБА_3 до виконавчого комітету Житомирської міської ради про визнання рішення незаконним та його скасування повернути особі, яка її подала.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Костянтин ШАЛОТА