Справа № 286/3469/24
УХВАЛА

27 вересня 2024 року

Суддя Овруцького районного суду Житомирської області Гришковець А. Л. , розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Овруцької міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення, та визнання права власності на спадкове майно , -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з позовною заявою до Овруцької міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення, та визнання права власності на спадкове майно.

Зазначена позовна заява не відповідає вимогам ст.175 ЦПК України.

Так, позовна заява повинна містити серед інших відомостей і зміст позовних вимог та виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину.

Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантовано право на судовий захист оспорюваних або не визнаних прав.

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають, зокрема, колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом.

За пунктом 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю.

За змістом статей 22, 23 ЗК України (в редакції 1990 року) особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах КСП на час паювання; включення до списку осіб, доданого до державного акту на право колективної власності на землю; одержання КСП цього акту.

Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акту про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України, Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям».

Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства.

Право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Отже, особа набуває права на земельну частку (пай) у разі, якщо на момент одержання колективним сільськогосподарським підприємством акта на право колективної власності на землю вона працювала в цьому підприємстві, була його членом та включена до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

В своїй позовній заяві позивачі зазначають, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер їх батько ОСОБА_3 . На день його смерті відкрилася спадщина на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває в колективній власності КСП ім. Крупської Бондарівської сільської ради Овруцького району розміром 2,34 умовних кадастрових гектара, вартістю 2454 грн., що належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 його батьку ОСОБА_4 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №0311156, та надали копію вказаного сертифікату, який виданий 22.09.1997, тобто після смерті спадкодавця.

При цьому, позовна заява не містить обгрунтування обставин щодо набуття права власності померлим спадкодавцем на спірну земельну частку (пай) за життя та посилання на докази цих обставин (зокрема, наприклад докази, що ОСОБА_4 при житті був включений до списку власників КСП ім. Крупської Бондарівської сільської ради Овруцького району Житомирської області, які виявили бажання отримати Державні акти на право власності на земельні ділянки. Вказаний список додається до державного акта на право колективної власності на землю).

За таких обставин, позовну заяву слід залишити без руху до виправлення вказаних недоліків.

Керуючись ст.185 ЦПК України суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Овруцької міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення, та визнання права власності на спадкове майно, залишити без руху і надати позивачам строк для виправлення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення позивачам ухвал про залишення позовної заяви без руху.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ : А. Л. Гришковець