РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2024 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Тимощука О.Я.,

при секретарі Ковальчук О.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ в натурі частки із майна, що перебуває в спільній частковій власності, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить:

- провести в натурі поділ житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 та виділити ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) цілу частку, як об`єкт нерухомого майна, належну їй 2/3 частку житлового будинку А-1, загальною площею 79,2 м.кв. у складі приміщень: коридор (2-1) площею 6.0 м.кв., санузел ( 2-2) площею 4.3 кв.м кухня (2-3) площею 12,1м.кв., житлова кімната (2-4) площею 20.1 м .кв., житлова кімната (2-5) площею 21.6 м.кв., передпокій (2-6) площею 15.1 кв.м. З господарських будівель ОСОБА_1 належить «Пг/А-1» Погріб, «а» Прибудова, «а-1» Ганок , «Б-1» Літня кухня, «б» Веранда, «б1» Ганок, «№ 3» Огорожа( бетонні плити), «№ 4» Ворота( металеві), «№ 5» Ворота (металеві), що знаходиться за адресою. АДРЕСА_1 ;

- припинити право спільної часткової власності на 2/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , що зареєстроване за ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ).

В обґрунтування позовних вимог вказує, що відповідно до Договору дарування від 16.09.2002 року № 6176, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 153-155-42485 від 20.09.2002 року їй належить 2/3 частки житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 (перейменована на підставі рішення Рівненської міської ради від 08 липня 2022 року за № 2136 на вулицю Героїв Гурб).

Житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 розташований на земельній ділянці площею 0,0473 га (кадастровий номер земельної ділянки 561010000:01:028:0699), яка належить позивачу на підставі Договору дарування від 16.09.2002 року та витягу з державного реєстру речових прав про реєстрацію права власності, номер запису про право власності 22099236, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 101.

За технічними показниками 2/3 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що належить їй та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 є відокремлено , має окремий вхід.

Згідно висновку експерта ОСОБА_3 за № 005289 від 12 вересня 2023 року 2/3 частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 може бути виділена в окремий об`єкт нерухомого майна.

Загалом нерухоме майно, яке знаходиться у її спільній частковій власності в житловому будинку «А-1» загальною площею 79,2 м.кв. складається з приміщень: коридор (2-1) площею 6.0 м.кв., санузел (2-2) площею 4.3 м.кв., кухня (2-3) площею 12,1 м.кв., житлова кімната (2-4) площею 20.1 м.кв., житлова кімната (2-5) площею 21.6 м.кв., передпокій (2-6) площею 15.1 кв.м. З господарських будівель їй належить «Пг/А-1» Погріб, «а» Прибудова, «а-1» Ганок, «Б-1» Літня кухня, «б» Веранда, «б1» Ганок, «№ 3» Огорожа (бетонні плити), «№ 4» Ворота (металеві), «№ 5» Ворота (металеві).

Зазначає, що співвласник відмовляється від укладання нотаріально посвідченого договору про виділ у натурі частки нежитлової будівлі, що є перешкодою для реалізації права власності за власним розсудом.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, повідомлялася про час та дату розгляду справи належним чином, подала через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області 24.09.2024 року заяву, в якій позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити та розгляд справи проводити у її відсутність.

Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та дату розгляду справи належним чином, подав через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області 24.06.2024 року заяву, в якій позовні вимоги визнає, не заперечує щодо їх задоволення та просить розгляд справи проводити у його відсутність.

Дослідивши в судовому засіданні надані письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з огляду на наступне.

Судом встановлено, що відповідно до Договору дарування від 16.09.2002 року № 6176, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 153-155-42485 від 20.09.2002 року позивачці ОСОБА_1 належить 2/3 частки житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 (перейменована на підставі рішення Рівненської міської ради від 08 липня 2022 року за № 2136 на вулицю Героїв Гурб).

Житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 розташований на земельній ділянці площею 0,0473 га (кадастровий номер земельної ділянки 561010000:01:028:0699), яка належить позивачці ОСОБА_1 на підставі Договору дарування від 16.09.2002 року та витягу з державного реєстру речових прав про реєстрацію права власності, номер запису про право власності 22099236, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 101.

За технічними показниками 2/3 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що належить позивачці ОСОБА_1 та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 є відокремлено, має окремий вхід.

Згідно висновку експерта ОСОБА_3 за № 005289 від 12 вересня 2023 року 2/3 частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 може бути виділена в окремий об`єкт нерухомого майна.

Загалом нерухоме майно, яке знаходиться у спільній частковій власності позивачки в житловому будинку «А-1» загальною площею 79,2 м.кв. складається з приміщень: коридор (2-1) площею 6.0 м.кв., санузел (2-2) площею 4.3 м.кв., кухня (2-3) площею 12,1 м.кв., житлова кімната (2-4) площею 20.1 м.кв., житлова кімната (2-5) площею 21.6 м.кв., передпокій (2-6) площею 15.1 кв.м. З господарських будівель позивачці ОСОБА_1 належить «Пг/А-1» Погріб, «а» Прибудова, «а-1» Ганок, «Б-1» Літня кухня, «б» Веранда, «б1» Ганок, «№ 3» Огорожа (бетонні плити), «№ 4» Ворота (металеві), «№ 5» Ворота (металеві).

Згідно зі ст. ст. 321, 317, 319 ЦК України право власності є непорушним, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до положень ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із зазначенням частки кожного з них у праві власності спільною частковою власністю.

Частиною 1 ст. 364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна це перехід частини, цього майна у власність, учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні.

При проведенні технічної інвентаризації 12.09.2023 року встановлено, що житлова та загальна площі частини житлового будинку ( 2/3) зміненні та становлять 79,2 кв.м за рахунок знесення тамбуру «а4» та виконання оздоблювальних робіт, що згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 406 від 07.06.2017 року та внесених доповнень Постановою Кабінету Міністрів України № 236 від 20.03.2019 року належать до переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію. Технічні показники та характеристики відповідають даним технічного паспорту від 12.09.2023 року

Територія подвір`я чітко визначена і розподілена між співвласниками. Частина житлового будинку та господарські будівлі і споруди, що пропонуються виділу існують окремо від частини іншого співвласника (відповідача). Частина житлового будинку, що належить позивачу має окремий особовий рахунок, незалежну систему опалення, є окремі господарські споруди, якими вони користуються і окреме подвір`я, що відмежоване від території подвір`я відповідача огорожею. Фактично існує два відокремлених домогосподарства, що зараз належить позивачу та відповідачу.

Оскільки після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку ст. 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, то при виділі частки зі спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні ст. 181 ЦК України та пункту 10 Порядку присвоєння об`єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 грудня 2010 року № 1117 «Про ідентифікацію об`єктів нерухомого майна для державної реєстрації прав на них».

Так, згідно з пунктами 1.2, 2.12.4. Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна від 18, червня 2007 року, поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюється відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси.

Виходячи з аналізу змісту норм ст. ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.

Як роз`яснено в п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 4 жовтня 1991 року Про практику застосування законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом.

У даному правовому статусі нерухомого майна позивач як власник своєї частки не має можливості самостійно здійснити реконструкцію без згоди іншого співвласника, так, як потім неможливе прийняття в експлуатацію без іншого співвласника, а також неможливо укласти договір відчуження . Такі обмеження не дають позивачу, як власнику в повній мірі реалізувати своє право приватної власності в сукупності всіх його складових: право володіння, користування і розпорядження майном. Отже, порушується повноцінний зміст права власності позивача на нерухоме майно, що йому належить на праві спільної часткової власності, оскільки в даному випадку неможливо позивачу реалізувати своє право на вільне розпорядження власним майном (продати, подарувати , здійснити реєстрацію за місцем проживання інших членів сім!ї без згоди іншого співвласника. Саме це для позивача стало підставою для виділення власної частини нерухомого майна в окрему інвентарну одиницю в судовому порядку.

Згідно висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна складеного експертом ОСОБА_3 за № 005289 від 12 вересня 2023 року 2/3 частки житлового будинку «А-1» загальною площею 79,2 м.кв. складається з приміщень: коридор (2-1) площею 6.0 м.кв., санузел ( 2-2) площею 4.3 кв.м кухня (2-3) площею 12,1м.кв., житлова кімната (2-4) площею 20,1 м.кв., житлова кімната (2-5) площею 21.6 м.кв., передпокій (2-6) площею 15.1 кв.м. З господарських будівель позивачу належить «Пг/А-1» Погріб, «а» Прибудова, «а-1» Ганок, «Б-1» Літня кухня, «б» Веранда, «б1» Ганок, «№ 3» Огорожа (бетонні плити), «№ 4» Ворота( металеві), «№ 5» Ворота (металеві).

Фактично всі будівлі і споруди знаходяться на одній стороні подвір`я, територія кожного співвласника індивідуально визначена і не має спільних проходів. Отже, вищезазначений житловий будинок може бути поділений згідно вищевказаного переліку нерухомого майна та згідно схеми, розподілу.

Технічний стан основних конструктивних елементів житлового будинку задовільний. Житловий будинок та господарські будівлі за адресою: АДРЕСА_1 придатні для подальшої експлуатації за призначенням.

За змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Виходячи зі змісту загальних засад регулювання права власності, що встановлені ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Норми ст.ст.. 317, 319 ЦК України передбачають, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, яке він здійснює на власний розсуд і усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Поняття спільної часткової власності визначено у ч. 1 ст. 356 ЦК України, як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Системний аналіз правових норм ст.ст. 183, 358, 364 ЦК України дає підстави для висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності,є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності.

Оскільки учасники спільної часткової власності мають право власності на зазначене майно пропорційно своїй частки в ньому, суд здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен виділити його співвласнику таку частину житлового будинку та нежитлових будівель, яка відповідає розміру та вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі.

Такий висновок щодо застосування відповідних норм права викладено у постанові Верховного Суду від 17.04.2019 року у справі № 545/3753/16-ц, провадження № 61-40289св18.

Згідно ч. 3 ст. 364 ЦК України у разі виділу співвласником у, натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньої згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Як випливає з положення ч. 1 та ч. 3 ст. 367 ЦК України, поділ в натурі майна, яке перебуває у спільній частковій власності, може бути здійснено за домовленістю між співвласниками, шляхом укладання договору про поділ нерухомого майна, який повинен бути вчинений у письмовій формі з обов`язковим його нотаріальним посвідченням учасниками правочину.

Проте, в тому випадку, якщо один із співвласників виявив бажання, незалежно від його мотивів, здійснити поділ у натурі майна, що перебуває у спільній частковій власності, однак інший співвласник перешкоджає йому в реалізації такого права будь-яким шляхом, що унеможливлює досягнення домовленості між ними щодо укладання договору про поділ нерухомого майна, такий співвласник має право на звернення до суду з відповідним позовом про поділ (виділ) спільного майна в натурі і таке право підлягає судовому захисту.

Відповідно до п. 56 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1127 від 25.12.2015, для державної реєстрації права власності на нерухоме майно, що створюється шляхом поділу, виділу в натурі частки майна, що перебуває у спільній власності, та має наслідком припинення права спільної власності для усіх або одного із співвласників, подаються:

1) договір про поділ спільного майна, договір про виділ у натурі частки із спільного майна або відповідне рішення суду;

2) документи, передбачені пунктом 54 цього Порядку, крім документа, що посвідчує право власності на нерухоме майно до його поділу або виділу в натурі частки.

За змістом положень статей 21, 24, 41 Конституції України та ст.ст. 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, у тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.

Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування і розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права.

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Пунктом 2.6. глави 2 Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18.06.2007 № 55, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 6 липня 2007 року за № 774/14041, передбачено підготовку суб`єктами господарювання, які здійснюють технічну інвентаризацію об`єктів нерухомого майна, Висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна.

Відповідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, визнані учасниками справи, не підлягають доказуванню.

Так, відповідно до встановлених вище обставин справи та наведених норм діючого законодавства, ОСОБА_1 вправі окремо користуватися вищеозначеними приміщеннями, які їй належать, тому підлягає виділенню в натурі частка із майна, що є у спільній частковій власності.

Таким чином, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню.

При цьому суд приймає до уваги як технічну можливість виділу частки в натурі, про що свідчить досліджена судом технічна документація, так і фактичну відсутність заперечень на це з боку іншого співвласника (відповідача) по справі.

Керуючись ст.ст. 317, 319, 355, 356, 357, 358, 364, 367 ЦК України, ст.ст. 82, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ в натурі частки із майна, що перебуває в спільній частковій власності - задоволити.

Провести в натурі поділ житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 та виділити ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) цілу частку, як об`єкт нерухомого майна, належну їй 2/3 частку житлового будинку А-1, загальною площею 79,2 м.кв. у складі приміщень: коридор (2-1) площею 6.0 м.кв., санузел (2-2) площею 4.3 кв.м кухня (2-3) площею 12,1 м.кв., житлова кімната (2-4) площею 20.1 м .кв., житлова кімната (2-5) площею 21.6 м.кв., передпокій (2-6) площею 15.1 кв.м. З господарських будівель ОСОБА_1 належить «Пг/А-1» Погріб, «а» Прибудова, «а-1» Ганок , «Б-1» Літня кухня, «б» Веранда, «б1» Ганок, «№ 3» Огорожа( бетонні плити), «№ 4» Ворота( металеві), «№ 5» Ворота (металеві), що знаходиться за адресою. АДРЕСА_1 .

Припинити право спільної часткової власності на 2/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , що зареєстроване за ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Рівненського

міського суду Тимощук О.Я.