ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-о/753/735/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" вересня 2024 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Шаповалова К.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання особи такою, що зникла безвісті за особливих обставин,

ВСТАНОВИВ:

24 вересня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаною заявою.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25 вересня 2024 року справу передано судді Шаповаловій К.В.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

ОСОБА_1 звертається до суду із заявою та просить суд визнати його брата ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 безвісно відсутнім з 4 лютого 2023 року, тобто таким, що зник безвісті за особливих обставин під час виконання бойового завдання з забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану. Метою звернення із такою заявою до суду зазначено: реалізація права заявника ОСОБА_1 на отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 4 частини третьої статті 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Відповідно до частини першої та пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, серед інших, справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Згідно зі статтею 43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місті її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

В українському законодавстві визначено два правових статуси осіб, місце перебування яких невідомо: безвісно відсутня особа та особа, зникла безвісти за особливих обставин.

Правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, визначає Закон України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» від 12 липня 2018 року№2505-VІІІ (далі за текстом Закон), який забезпечує правове регулювання суспільних відносин, пов`язаних із набуттям правового статусу осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, з обліком, розшуком та соціальним захистом таких осіб і членів їхніх сімей.

Стаття 1 Закону визначає, що особою, яка зникла безвісти є фізична особа, стосовно якої немає відомостей про її місцеперебування на момент подання заявником заяви про її розшук; особою, яка зникла безвісти за особливих обставин є особа, яка зникла безвісти у зв`язку зі збройним конфліктом, воєнними діями, тимчасовою окупацією частини території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру.

Порядок набуття правового статусу особи, зниклої безвісти за особливих обставин, визначено статтею 4 Закону, відповідно до якого особа набуває вказаного статусу з моменту внесення про неї відомостей, що містяться у заяві про факт зникнення, до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, у порядку, передбаченому цим Законом, та вважається такою, що зникла безвісти за особливих обставин, з моменту подання заявником заяви про факт зникнення особи; особа вважається зниклою безвісти за особливих обставин до моменту припинення її розшуку у порядку, передбаченому цим Законом; надання особі статусу зниклої безвісти за особливих обставин відповідно до цього Закону не позбавляє її родичів або інших осіб права звернення до суду із заявою про визнання такої особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою у порядку, передбаченому законодавством.

Таким чином, правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин не є тотожним правовому статусу фізичної особи визнаної в судовому порядку безвісно відсутньою, існують істотні відмінності у вказаних правових статусах. Зокрема, законодавством визначені різні способи їх набуття. Так, фізичну особу може бути визнано безвісно відсутньою лише в судовому порядку. У свою чергу, особа набуває статусу такої, що зникла безвісти, з моменту внесення про неї відомостей, що містяться у заяві про факт зникнення, до відповідного Реєстру.

Тобто, законом визначено інший, позасудовий, порядок визнання особи зниклою безвісти за особливих обставин.

Як вбачається із долучених до заяви документів, інформація про ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (брата заявника) внесена до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісті за особливих обставин (витяг № 37 від 22 липня 2023 року) Така заява зареєстрована 28 лютого 2023 року за № 8830, тобто ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вже набув статусу особи, що зникла безвісти за особливих обставин.

Відповідно до пункту 4 частини третьої статті 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають також жінки та чоловіки, чиї близькі родичі (чоловік, дружина, син, донька, батько, мати або рідний (повнорідний, неповнорідний) брат чи сестра) загинули або пропали безвісти під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, а також під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану.

Отже, враховуючи зазначену заявником у заяві мету, йому необхідно визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 не безвісті відсутній, а саме таким, що зник безвісті за особливих обставин під час виконання бойового завдання з забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану, про що фактично і зазначено в прохальній частині його заяви.

Проте, зважаючи на те, що ОСОБА_3 вже має статус особи, що зникла безвісти за особливих обставин та такий встановлюється у позасудовому порядку, про що зазначено вище, підстави для відкриття провадження у справі - відсутні.

Відповідно до пункту частини першої статті 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкриті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що слід відмовити у відкритті провадження.

На підставі викладеного та керуючись статтями, 19, 186, 260, 315, 352 ЦПК України суд,-

УХВАЛИВ:

відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання особи такою, що зникла безвісті за особливих обставин.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Суддя: К.В. Шаповалова