Справа №334/1985/24
Провадження №2/334/1429/24
19 вересня 2024 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді Піха Ю.Р., за участю секретаря судового засідання Гудіна І.В., розглянувши в судовому засіданні в залі суду цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
Акціонерне товариство «Таскомбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 30.09.2021 між АТ «Таскомбанк» та відповідачем ОСОБА_2 укладено заяву-договір № 2333089-113 про надання кредиту готівкою на власні потреби, відповідно до умов якого позичальнику було надано кредит в розмір 129 131,90 грн. шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок відповідача № НОМЕР_1 . Кредитування відповідача здійснювалося на наступних умовах: строк кредитування - 60 місяців, розмір процентної ставки за користування кредитом - 0,01% річних, комісія за обслуговування кредитної заборгованості 4,9 % щомісячно.
Позивач зазначає, що взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредиту та відсотків за користування кредитними коштами позичальник належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 21.02.2024 у відповідача утворилася заборгованість у загальному розмірі 225 870,70 грн., з яких заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) 118 291,09 грн.; заборгованість по процентах (в т.ч. прострочена) 107 579,61 грн.
У зв`язку з зазначеним, позивач просить суд стягнути з відповідача на користь АТ «Таскомбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 225 870,70 грн. та 3388,07 грн. судових витрат зі сплати судового збору.
Ухвалою судді від 16.04.2024 позовну заява прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.
Представник позивача в судове засідання, не з`явився. В позовній заяві представник позивача просив суд провести розгляд справи за відсутності представника АТ «Таскомбанк», в якій зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку шляхом направлення судових повісток за адресою його зареєстрованого місця проживання. Відповідач відзив на позовну заяву не подав. За таких обставин, суд вважає відповідача належним чином повідомленим та можливим, за згодою представника позивача, розглянути справу на підставі наявних доказів, заочно, відповідно до статті 280 ЦПК України.
Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 30.09.2021 р. ОСОБА_1 підписав заяву-договір № 2333089-113 про надання кредиту готівкою на власні потреби, із додатком № 1, який є невід`ємною частиною кредитного договору, в якому наведено детальний розпис складових загальної вартості кредиту та графік платежів.
Відповідно до додатку № 1 до заяви-договору про надання споживчого кредиту, платежі по погашенню кредитної заборгованості здійснюються з застосуванням ануітетної схеми погашення (однакові суми платежів протягом усього строку кредитування, окрім останнього (до суми платежу входить сума кредиту, відсотки та комісія за обслуговування кредиту).
Позивач зобов`язання з надання відповідачеві грошових коштів (кредиту) виконав, що підтверджується випискою по рахунку, в якій відображено рух коштів по рахунку відповідача.
З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредиту та відсотків за користування грошовими коштами належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на 21.02.2024 заборгованість по кредиту складає 225 870,70 грн., з яких заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) 118 291,09 грн.; заборгованість по процентах (в т.ч. прострочена) 107 579,61 грн.
09.10.2023 відповідачу ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку було направлено повідомлення-вимогу № 160554/70 від 09.10.2023 про дострокове повернення кредиту та погашення заборгованості за кредитним договором.
Відповідачем вказана вимога була проігнорована та погашення заборгованості не здійснено.
Відомостей про те, що відповідачем добровільно сплачена заборгованість матеріали справи не містять.
За змістом ч.ч. 1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами.
Відповідно до ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша ст.1048 ЦК України).
Таким чином, істотними умовами кредитного договору відповідно до вимог статей 638, 1054 ЦК України є умови про мету, суму і строк кредиту, умови і порядок його видачі і погашення, розмір, порядок нарахування та виплата процентів, відповідальність сторін.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).
Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до умов заяви-договору про надання споживчого кредиту відповідач повинен був щомісячно погашати кредит, сплачуючи крім цього відсотки за користування коштами та комісію за місяць від суми отриманого кредиту.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. (ч.1 ст. 13 ЦПК України).
Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з положеннями ч. ч. 1-4 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.(ч.1 ст. 89 ЦПК України).
З наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідача за заявою-договором № 2333089-113 від 30.09.2021, укладеного між АТ «Таскомбанк» та відповідачем, вбачається, що станом на 21.02.2024 заборгованість відповідача перед позивачем становить 225 870,70 грн., з яких заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) 118 291,09 грн.; заборгованість по процентах (в т.ч. прострочена) 107 579,61 грн.
Відповідач доказів належного виконання зобов`язання з повернення кредиту та сплати процентів суду не надав, розрахунок заборгованості, складений представником позивача, не спростував.
З огляду на викладене, суд вважає позовні вимоги АТ «Таскомбанк» обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 3717,97 грн.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 141, 223, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд
Позов Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» заборгованість за Заявою-договором № 2333089-113 від 30.09.2021 р. у загальному розмірі 225 870 (двісті двадцять п`ять тисяч вісімсот сімдесят) гривень 70 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» понесені позивачем судові витрати на сплату судового збору в розмірі 3388 (три тисячі триста вісімдесят вісім) гривень 07 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано до Комунарського районного суду м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня ухвалення рішення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його ухвалення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Ю.Р. Піх