Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа №750/7184/24

Провадження №2/377/296/24

26 вересня 2024 року Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючої судді Теремецької Н.Ф., за участю секретаря судового засідання Федорчук Г.В., за відсутності учасників справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Славутичі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, -

У С Т А Н О В И В:

23 травня 2024 року до Деснянського районного суду міста Чернігова засобами поштового зв`язку надійшла позовна заява, у якій позивач, посилаючись на статті 512, 514, 516, 525, 598-599, 610, 615, 625, 1050 ЦК України, просить:

- стягнути із ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за договором позики № 2477621 від 08.06.2021 в розмірі 49 971,90 гривень;

- стягнути із ОСОБА_1 на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 3 028 гривень;

- стягнути із ОСОБА_1 на користь позивача понесені витрати на правову допомогу в розмірі 13 000,00 гривень.

В обґрунтування позову позивач послався на те, що 08.06.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІФОЮ» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 2477621. Договір позики укладено в електронній формі шляхом підписання електронним підписом відповідача, вчиненим одноразовим ідентифікатором, який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання договору позики, шляхом заповнення заяви про надання (отримання) позики на сайті позикодавця, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, і зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, позикодавцем було перераховано грошові кошти в розмірі, встановленому договором. Позикодавець ТОВ «МАНІФОЮ» належним чином виконало свої зобов`язання за договором кредиту, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку, передбаченому умовами договору позики. 13.10.2021 між ТОВ «МАНІФОЮ» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено договір факторингу № 13/10-2021, відповідно до якого ТОВ «МАНІФОЮ» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права грошової вимоги до боржників за договорами позики, у тому числі за договором позики № 2477621 від 08.06.2021, що укладений між ТОВ «МАНІФОЮ» та ОСОБА_1 .. У свою чергу, ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило право вимоги до боржників ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023, в тому числі за договором позики № 2477621 від 08.06.2021, що укладений між ТОВ «МАНІФОЮ» та ОСОБА_1 .. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом грошової вимоги до відповідача. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом, що підлягає стягненню з відповідача станом на 10.05.2024 відповідно до розрахунку заборгованості, складає 49 971,90 гривень, з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) 3 000,00 гривень; заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги 46 971,90 гривень, яка підлягає стягненню з урахуванням положень статей 525-526, 530, 610, 628, 1049-1050 ЦК України з відповідача на користь позивача (а. с. 3-6).

Ухвалою судді Деснянського районного суду міста Чернігова від 27 травня 2024 року, в порядку частини першої статті 31 ЦПК України, передано матеріали справи № 750/7184/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, для розгляду за підсудністю до Славутицького міського суду Київської області, яка надійшла до канцелярії суду 20 червня 2024 року (а. с. 52).

Ухвалою судді від 21 червня 2024 року було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 15 серпня 2024 року (а. с. 62-63).

15 серпня 2024 року цивільну справу було знято з розгляду та призначено підготовче засідання на 02 вересня 2024 року (а. с. 78).

Ухвалою суду від 02 вересня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 13 вересня 2024 року (а. с. 82-83).

Ухвалою суду від 13 вересня 2024 року розгляд справи було відкладено на 26 вересня 2024 року на підставі частини четвертої статті 223 ЦПК України (а. с. 87-88).

Позивач свого представника в призначене судове засідання не направив, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, до суду в системі «Електронний суд» від представника позивача надійшло клопотання, в якому вона просила розглянути справу за відсутності позивача, позов підтримала та просила його задовольнити.

Відповідач в призначене судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить довідка про доставку електронного документу до електронного кабінету, яка знаходиться в матеріалах справи. 26.09.2024 від відповідача ОСОБА_1 в системі «Електронний суд» надійшла заява, в якій він визнав позовні вимоги частково, в частині стягнення тіла кредиту у розмірі 3 000,00 гривень та процентів в межах строку кредитування, визначеного договором позики № 247761 від 08.06.2021, в сумі 1 289,52 гривень. В іншій частині позовні вимоги не визнав, оскільки вони є безпідставними. В поданій заяві просив розглядати справу за його відсутності.

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 08 червня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІФОЮ» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 2477621, шляхом його підписання відповідачем ОСОБА_1 08.06.2021 електронним підписом одноразовим ідентифікатором j06850, паперова копія якої додана до позовної заяви, відповідно до пункту 2.1. якого за цим договором позикодавець передає позичальнику у власність грошові кошти (позику), а позичальник приймає на себе обов`язок повернути таку ж суму грошових коштів (суму позики) та сплатити позикодавцю проценти від суми позики та всі інші платежі, пов`язані з виконанням цього договору (а. с. 7-10).

Як вбачається з пункту 2.3. договору позики № 2477621, тип позики: короткострокова. Мета отримання позики: придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Сума позики 3000,00 гривень. Строк позики: до 05 липня 2021 року (27 днів).

Пунктом 2.4. договору позики № 2477621 визначено розмір процентів за користування позикою: проценти за користування позикою нараховуються за спадною процентною ставкою на підставі фіксованого середньоденного розміру процентів за користування позикою відповідно до Додатку № 1 до Договору позики (підпункт 2.4.1.). Середньоденний розмір процентів за користування позикою, акційний, фіксований: 1.59200 від суми позики за кожен день користування позикою в межах повного строку позики (підпункт 2.4.2.). Середньоденний розмір процентів за користування позикою, базовий, фіксований: 1,990 % від суми позики за кожен день користування позикою в межах повного строку позики (підпункт 2.4.3.). Базова процентна ставка за позикою, фіксована: 1,99000 % від суми позики за кожен день користування позикою (підпункт 2.4.4.). Позикодавець надає позичальнику можливість сплати процентів за користування позикою на акційних умовах (відповідно до підпункту 2.4.2.) виключно за умови належного виконання позичальником зобов`язань за цим договором. У випадку недотримання позичальником умов сплати процентів за користування позикою на акційних умовах, за договором застосовується базова процентна ставка за позикою (підпункт 2.4.5.).

Пунктом 2.5. договору позики № 2477621 передбачено, що розмір процентів за прострочену позику фіксований: 1,01 % від суми позики за кожний день з моменту прострочення сплати суми позики та процентів за користування позикою.

Відповідно до пункту 2.6. договору позики № 2477621 позика надається позичальнику шляхом безготівкового переказу на рахунок банківської картки, зареєстрованої позичальником для цієї цілі в особистому кабінеті на веб-сайті товариства протягом 3 робочих днів з дати підписання договору.

Як вбачається з пункту 3.1. договору позики № 2477621, проценти за користування позикою нараховуються за фактичну кількість календарних днів користування позикою з дня надання позики до дня повного погашення заборгованості включно (підпункт 3.1.1.). У межах строку позики проценти за користування позикою нараховуються за спадною процентною ставкою на підставі фіксованого середньоденного розміру процентів за користування позикою відповідно до пункту 3 Додатку № 1 до договору (підпункт 3.1.2.). У період прострочення позики проценти за користування позикою нараховуються за базовою процентною ставкою на позику, визначеною підпунктом 2.4.4. (підпункт 3.1.3.).

Згідно з підпунктом 3.2.1. пункту 3.2. договору позики № 2477621 проценти на прострочену позику нараховуються у випадку неналежного виконання позичальником зобов`язань за цим договором у розмірі, визначеному пунктом 2.5. договору, за кожен день прострочення.

В підпункті 4.2.2. пункту 4.2. договору позики № 2477621 вказано, що позикодавець має право, зокрема, з метою захисту своїх прав та інтересів укладати договори про відступлення прав вимоги або іншого договору щодо розпорядження товариством правом вимоги за цим договором (доручення, факторингу), з будь-якою третьою особою, та передавати персональні дані позичальника таким третім особам, без додаткового повідомлення позичальника про укладення такого договору та/або таку передачу.

Як вбачається з підпункту 4.3.2. пункту 4.3. договору позики № 2477621, позичальник зобов`язаний, зокрема, повернути позику та сплатити нараховані проценти.

Перед укладенням договору позики № 2477621 від 08 червня 2021 року, відповідач ОСОБА_1 підписав електронним підписом одноразовим ідентифікатором j84621 паспорт позики, в якому визначені, зокрема, основні умови надання коштів у позику з урахуванням побажань споживача; інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості позики для споживача; порядок повернення позики (а. с. 12-13).

У пункті 1 частини першої статті 512 та статті 514 ЦК України зазначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

13 жовтня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІФОЮ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу № 13/10-2021, копія якого долучена до матеріалів справи (а. с. 19-20).

Відповідно до пункту 2.1. договору факторингу № 13/10-2021 від 13.10.2021 згідно з умовами цього договору клієнт зобов`язується відступити фактору право грошової вимоги в сумі 20 080 973,82 гривень, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.

Пунктом 3.2. договору факторингу № 13/10-2021 передбачено, що розмір фінансування за Реєстром боржників складає 598 211,98 гривень.

Згідно з пунктом 4.1. договору факторингу № 13/10-2021, право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання ними відповідного Реєстру прав вимог по формі, встановленій у відповідному додатку.

Відповідно до пункту 9.1. договору факторингу № 13/10-2021 договір набуває чинності та всі права та обов`язки сторін за цим договором набувають повної юридичної сили з дати його підписання уповноваженими представниками сторін, та скріплення печатками (за наявності її у сторони).

Як вбачається із платіжного доручення № 292550010 від 13 жовтня 2021 року, ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» сплатило ТОВ «МАНІФОЮ» 598 211,98 гривень згідно договору факторингу № 13/10-2021 від 13.10.2021 (а. с. 21).

Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу № 13/10-2021, укладеного 13 жовтня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІФОЮ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», Товариство з обмеженою відповідальністю «МАНІФОЮ» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» право вимоги до боржника ОСОБА_1 за договором позики № 2477621 від 08 червня 2021 року на суму заборгованості 9 111,90 гривень, яка складається із: заборгованості за сумою позики 3000,00 гривень, заборгованості за процентами за користування позикою 4 596,90 гривень; заборгованості за процентами на прострочену позику 1 515,00 гривень (а. с. 22-24).

Відповідно до Акту приймання-передавання Реєстру Боржників в електронному вигляді за Договором факторингу № 13/10-2021 від 13.10.2021, укладеного 13 жовтня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІФОЮ», на виконання умов Договору факторингу № 13/10-2021 від 13.10.2021, клієнт передав, а фактор прийняв Реєстр боржників в електронному вигляді, наданий на флеш-носії (зв. ст. а. с. 21).

Згідно з Актом приймання-передавання Реєстру Боржників за Договором факторингу № 13/10-2021 від 13.10.2021, укладеного 17 грудня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІФОЮ», на виконання умов Договору факторингу № 13/10-2021 від 13.10.2021, клієнт передав, а фактор прийняв Реєстр боржників кількістю 2011 штук, після чого з урахуванням умов договору факторингу № 13/10-2021 від 13.10.2021, від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей (зв. ст. а. с. 21).

Таким чином, вказаний договір набув чинності, за яким згідно з Актом приймання-передавання Реєстру Боржників за договором факторингу № 13/10-2021 від 13.10.2021, підписаного 13 жовтня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІФОЮ», Реєстру боржників, вимоги до боржника ОСОБА_1 за договором позики № 2477321 від 08.06.2021 перейшли до ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ».

10 січня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023, копія якого долучена до матеріалів справи (а. с. 25-27).

Згідно з пунктом 2.1. договору відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, первісний кредитор відступає шляхом продажу новому кредитору належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим Договором, права вимоги Первісного кредитора до боржників, зазначених у Додатках № 1 та № 3 до цього Договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язки боржників, за договорами позики (кредитними договорами), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них. Новий кредитор сплачує первісному кредитору за права вимоги грошові кошти у розмірі та у порядку, визначених цим договором.

Як зазначено у пункту 5.2. договору відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, права вимоги вважаються відступленими (переданими) первісним кредитором та набутими (прийнятими) новим кредитором в день належного підписання сторонами Акту приймання-передачі реєстру боржників в друкованому (підписаному) вигляді (Додаток № 4).

За змістом пункту 7.1. договору відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги сторони домовились, що за відступлення прав вимоги за договорами позики (кредитними договорами), відповідно до цього договору новий кредитор сплачує первісному кредитору грошові кошти у сумі 5 312 491,59 гривень.

Згідно з пунктом 7.2. договору відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги ціна договору сплачується новим кредитором кредитору, в будь-який передбачений (не заборонений) законодавством спосіб, в тому числі, але не виключно, шляхом перерахування коштів на рахунок, вказаний в пункті 12 цього договору, або зарахуванням зустрічних однорідних вимог в порядку, визначеному пунктом 5.6.2. цього договору, протягом 1 065 календарних днів з дати підписання сторонами цього договору.

Пунктом 11.6 договору відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги передбачено, що цей договір набуває чинності з дати його підписання сторонами і скріплення відтисками печаток сторін (у випадку використання юридичними особами у своїй діяльності печатки). Будь-які зміни та доповнення до цього договору є чинними за умови підписання їх сторонами та скріплення відтисками печаток сторін (за наявності).

29 грудня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладено Додаткову угоду № 1 до договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023, відповідно до якої, у зв`язку з виявленням технічної помилки (описки) внесено зміни в Реєстри боржників, що є Додатками до договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 (а. с.28-30)

Як вбачається із змін до Реєстру боржників в друкованому (підписаному) вигляді до договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 10.01.2023, підписаного генеральним директором ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та представником ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», вимоги до боржника ОСОБА_1 за договором позики № 2477621 від 08 червня 2021 року на суму заборгованості 49 971,90 гривень, яка складається із суми заборгованості за основним зобов`язанням 3 000,00 гривень, суми заборгованості за нарахованими процентами 46 971,90 гривень, перейшли до ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (зв. ст. а. с. 30, а. с. 31-32 ).

Відповідно до Акту прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором № 10-01/23 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 10.01.2023, укладеного 10 січня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», на виконання умов Договору № 10-01/23 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 10.01.2023, первісний кредитор передав, а новий кредитор прийняв реєстр боржників кількістю 207 307. Після цього, з урахуванням умов Договору № 10-01/23 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 10.01.2023, від первісного кредитора до нового кредитора переходять права вимоги заборгованості до боржників і новий кредитор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей (зв. ст. а. с. 27).

Таким чином, вказаний договір набув чинності, за яким згідно з Актом прийому-передачі Реєстру Боржників за договором № 10-01/23 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 10.01.2023, підписаного 10 січня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», Реєстру боржників, вимоги до боржника ОСОБА_1 за договором позики № 2477621 від 08 червня 2021 року перейшли до ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР».

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За правилом частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як зазначено у частини третій статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із статтею 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини першої статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з вимогами частини четвертої статті 203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

За змістом статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

За змістом частини першої статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

З позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що договір позики № 2477621 від 08 червня 2021 року укладено в електронній формі.

Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року (далі - Закон № 675-VIII), який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

У пункті 5 частини першої статті 3 Закону № 675-VIII визначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

За приписами частини сьомої статті 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Відповідно до частини третьої статті 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону № 675-VIII).

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них (частина п`ята статті 11 Закону України № 675-VIII).

Згідно із частиною шостою статті 11 Закону № 675-VIII відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилами частини восьмої статті 11 Закону № 675-VIII у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції.

Статтею 12 Закону № 675-VIII визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення Закону № 675-VIII передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини першої статті 3 Закону № 675-VIII).

На підтвердження своїх вимог позивачем надано: паперову копію електронного договору позики № 2477621 від 08.06.2021, що містить інформацію про його підписання відповідачем ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором j06850.

Зазначені обставини свідчать про належне укладення договору позики № 2477621 від 08.06.2021, в тому числі погодження позичальника ОСОБА_1 з умовами вказаного договору, шляхом його підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором j06850.

Аналогічна правова позиція сформована у постановах Верховного Суду. Так, у постанові Верховного Суду від 16 грудня 2020 року в справі № 561/77/19, скасовуючи судові рішення про відмову у позові і ухвалюючи нове про стягнення боргу за кредитним договором, Верховний Суд зазначив, що матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що між сторонами був укладений кредитний договір в електронній формі, умови якого позивачем були виконані, однак відповідач у передбачений договором строк кредит не повернув.

Такі ж висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 та від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20.

Відповідно до інформації № 2782_18, виданої 15.04.2024 ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ», відповідно до договору ФК-П-20/05-05 від 08.07.2020 на переказ коштів, було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 08.06.2021 17:08:12 на суму 3 000,00 гривень, маска картки НОМЕР_1 , номер транзакції в системі iPay.ua- 92889359, призначення платежу: зарахування 3 000,00 гривень на карту НОМЕР_1 ( зв. ст. а. с. 14 ).

Як вбачається з інформації № 1124, наданої 10.04.2024 ТОВ «МАНІФОЮ», з метою надання вичерпної інформації щодо даних, які підтверджують видачу на банківські карти клієнтів онлайн-позик, надано наступну інформацію: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , Договір позики № 2477621, номер транзакції 92889359 (а. с. 15-16).

Таким чином, доказами підтвердження отримання коштів відповідачем ОСОБА_1 є інформація № 2782_18, видана 15.04.2024 ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ», інформація № 1124, надана 10.04.2024 ТОВ «МАНІФОЮ», відповідно до яких 08.06.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю «МАНІФОЮ» перерахувало відповідачу ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 3 000,00 гривень згідно договору позики № 2477621 від 08.06.2021.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з частиною першою статті 626 цього Кодексу договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною першою статті 526 цього Кодексу передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною першою статті 610 цього Кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною першою статті 611 цього Кодексу передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом

Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «МАНІФОЮ» за договором позики станом на 13.10.2021, заборгованість ОСОБА_1 за договором позики № 22477621 від 08.06.2021 становить 9 111,90 гривень, яка складається з: 3000,00 гривень заборгованості за сумою позики; 6 111,90 заборгованості за процентами за період з 08.06.2021 по 13.10.2021 (зв. ст. а. с. 16).

Як вбачається з розрахунку заборгованості ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» за договором позики № 2477621 від 08.06.2021, що долучений до матеріалів справи, заборгованість за договором позики № 2477621 від 08.06.2021 станом на 10.01.2023 становить 49 971,90 гривень, яка складається із: заборгованості по основній сумі позики у розмірі 3 000,00 гривень; заборгованості за процентами на дату відступлення прав вимоги за період з 08.06.2021 по 13.10.2021 у розмірі 6 111,90 гривень, виходячи із процентної ставки: 1,99 % денних; заборгованості за відсотками, нарахованими за період з 13.10.2021 по 09.01.2023 у в сумі 40 860,00 гривень, виходячи із процентної ставки: 1,01 % денних (а. с. 17).

З розрахунку заборгованості ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» за договором позики № 2477621 від 08.06.2021, який долучений до матеріалів справи, видно, що заборгованість за договором позики № 2477621 від 08.06.2021 станом на 10.05.2024 становить 49 971,90 гривень, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 3 000,00 гривень, заборгованості за процентами, нарахованими за період з 08.06.2021 по 10.05.2024 у розмірі 46 971,90 гривень (а. с. 18).

Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, провадження № 4-154цс18, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, провадження № 14-318цс18.

Строк кредитування за договором позики № 2477621 від 08.06.2021 закінчився 05 липня 2021 року. Доказів того, що строк позики між сторонами договору позики № 2477621 від 08.07.2021 продовжувався в порядку, передбаченому вказаним договором, суду позивачем не надано.

Таким чином, із відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за процентами в межах строку кредитування відповідно до договору позики № 2477621 від 08.06.2021 за період з 08.06.2021 по 05.07.2021 в розмірі 1 611,90 гривень( 3000 гривень /100 % х 1,99 % х 27 днів), виходячи із середньоденного розміру процентів, передбаченого пунктом 2.4.3. договору позики, а саме 1,99 % від суми позики за кожен день користування позикою у відповідності до вимог пункту 3.1.3 вказаного договору позики, оскільки відповідач, як встановлено в судовому засіданні згідно наданих розрахунків заборгованості, не виконав зобов`язання за договором позики. Відповідно до підпункту 2.4.5. пункту 2.4 договору позики № 2477621 позикодавець надає позичальнику можливість сплати процентів за користування позикою на акційних умовах (відповідно до підпункту 2.4.2.), тобто в розмірі 1, 592 % від суми позики за кожен день користування кредитом, виключно за умови належного виконання позичальником зобов`язань за цим договором. У випадку недотримання позичальником умов сплати процентів за користування позикою на акційних умовах, за договором застосовується базова процентна ставка за позикою, а саме 1,99 % від суми позики за кожен день користування позикою, що узгоджено сторонами під час підписання договору позики.

Поняття «користування кредитом» є окремим випадком «користування чужими коштами». Термін «користування чужими коштами» Велика Палата Верховного Суду розтлумачила в постанові від 10 квітня 2018 у справі № 910/10156/17 (пункти 34, 35, 37 відповідно).

Термін «користування чужими коштами» може використовуватися у двох значеннях. Перше це одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. Друге значення прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх.

Відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані законодавством. Зокрема, відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів установлюються договором; якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Такі ж правила щодо сплати процентів застосовуються до кредитних відносин у силу частини другої статті 1054 ЦК України та до відносин із комерційного кредиту в силу частини другої статті 1057 цього Кодексу.

Наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх, також врегульовані законодавством. У цьому разі відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, якщо позичальник прострочив виконання зобов`язання з повернення кредиту та сплати процентів за «користування кредитом», сплив строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту не може бути підставою для невиконання такого зобов`язання. Зазначене також є підставою для відповідальності позичальника за порушення грошового зобов`язання. Прострочення грошового зобов`язання не призводить до подальшої зміни його розміру, але в боржника виникає додатковий обов`язок щодо сплати річних процентів, нарахованих відповідно до статті 625 ЦК України у розмірі, встановленому законом або договором.

Розмір процентів, які нараховуються позичальником поза межами строку кредитування, передбачений у договорі позики № 2477621 від 08 червня 2021 року, а саме в підпункті 3.2.1 пункту 3.2 та пункті 2.5 договору позики № 2477621, підписаного відповідачем ОСОБА_1 08.06.2021 року електронним підписом одноразовим ідентифікатором j06850.

Так, згідно з підпунктом 3.2.1. пункту 3.2. договору позики № 2477621 проценти на прострочену позику нараховуються у випадку неналежного виконання позичальником зобов`язань за цим договором у розмірі, визначеному пунктом 2.5. договору, за кожен день прострочення.

Пунктом 2.5. договору позики № 2477621 передбачено, що розмір процентів за прострочену позику фіксований: 1,01 % від суми позики за кожний день з моменту прострочення сплати суми позики та процентів за користування позикою.

Таким чином, сторони визначили, що поза межами строку кредитування позичальником сплачуються проценти, які при цьому не є процентами за «користування кредитом», а є за своїм змістом відповідальністю за порушення зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, та погодили їх розмір, який визначений у пункті 2.5. договору позики № 2477621.

З розрахунку заборгованості ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» за договором позики № 2477621 від 08.06.2021, який долучений до матеріалів справи, видно, що заборгованість за договором позики № 2477621 від 08.06.2021 станом на 10.05.2024 становить 49 971,90 гривень, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 3 000,00 гривень, заборгованості за процентами, нарахованими за період з 08.06.2021 по 10.05.2024 у розмірі 46 971,90 гривень. При цьому за вказаний період (а. с. 18).

Нарахування процентів за прострочення виконання грошового зобов`язання відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України заборонено відповідно до пункту 18 розділу Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України в період дії воєнного стану, введеного із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», продовженого Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023, № 254/2023 від 01.05.2023, № 451/2023 від 26.07.2023, № 734/2023 від 06.11.2023, № 49/2024 від 05.02.2024, № 271/2024 від 06.05.2024, № 469/2024 від 23.07.2024.

Виходячи з викладеного, із відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за процентами відповідно до частини другої статті 625 ЦК України за період з 06.07.2021 по 23.02.2022, виходячи із процентної ставки 1,01 % від суми позики за кожний день з моменту прострочення сплати суми позики (пункт 2.5. договору позики), яка становить 7 059,90 гривень (3 000 грн (сума позики) /100 % х 1,01 % (процентна ставка на прострочену позику) / х 233 ( кількість днів прострочення за період з 06.07.2021 по 23.02.2022 включно) .

Виходячи з встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин, які виникли з укладеного договору позики № 2477621 від 08 червня 2021 року, договору факторингу № 13/10-2021 від 13.10.2021, договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023, беручи до уваги, що позивачем надано достатні докази виникнення зобов`язання з укладеного договору та їх неналежного виконання відповідачем ОСОБА_1 , суд вважає правильним стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача: заборгованість за договором позики № 2477621 від 08.06.2021 в сумі 11 671,8 гривень, яка складається з наступного: 3 000,00 гривень заборгованості за сумою позики; 1 611,90 гривень заборгованості за процентами, нарахованими за період з 08.06.2021 по 05.07.2021 в межах строку кредитування; 7 059,90 гривень заборгованості за процентами, нарахованими за період з 06.07.2021 по 23.02.2022 в порядку частини 2 статті 625 ЦК України, всього заборгованість за процентами складає 8671,80 гривень.

За таких обставин, позов підлягає частковому задоволенню. В іншій частині позовні вимоги щодо стягнення з відповідача процентів в розмірі 38 300,10 гривень є необґрунтованими та безпідставними, тому задоволенню не підлягають.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно з частиною першою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За змістом пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За правилом частини третьої вказаної статті для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Як зазначено у пункті 3 частини другої статті 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з частиною третьою статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Судом встановлено, що Адвокатське об`єднання «ЛІГАЛ АССІСТАНС» надавало позивачу Товариству з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» професійну правничу допомогу на підставі договору про надання правової допомоги № 02-01/2023 від 02 січня 2023 року, укладеного між Адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (зв. ст. а. с. 43, а. с. 44).

Як вбачається з пункту 1.1. договору про надання правової допомоги № 02-01/2023, клієнт доручає, а адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором.

Пунктом 2.1. договору про надання правової допомоги № 02-01/2023 передбачено, що адвокатське об`єднання на підставі звернення клієнта, яке оформлено у формі заявки на надання юридичної допомоги, приймає на себе зобов`язання з надання наступної юридичної допомоги, зокрема, надання клієнту правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу захисту інтересів, а також складення заяв, скарг, заперечень, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

В підпункті 3.1.4. пункту 3.1. договору про надання правової допомоги № 02-01/2023 визначено, що клієнт приймає на себе наступні зобов`язання, зокрема, оплачувати юридичну допомогу у відповідності до умов розділу 4 договору.

Відповідно до пунктів 4.1., 4.2., 4.5. Розділу 4 «Порядок здійснення розрахунків» договору про надання правової допомоги № 02-01/2023 вартість послуг узгоджується сторонами у формі заявок на надання юридичної допомоги, які є невід`ємними додатками до договору. Якщо інше не передбачено заявкою на надання юридичної допомоги, клієнт зобов`язується оплатити надані Адвокатським об`єднанням послуги у строк до 60 банківських днів з моменту підписання акту про надання юридичної допомоги та надання Адвокатським об`єднанням клієнту відповідного рахунку на оплату. Сума, визначена актом про надання юридичної допомоги цього договору, є гонораром Адвокатського об`єднання за надання юридичної допомоги та поверненню не підлягає.

Згідно заявки на надання юридичної допомоги № 270, укладеної 26 квітня 2024 року між Адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», сторони за договором № 02-01/2023 про надання правової допомоги від 02 січня 2023 року погодили надання наступних правових (юридичних) послуг Адвокатським об`єднанням Товариству по супроводу примусового стягнення заборгованості з ОСОБА_1 : надання усної консультації з вивченням документів - 2 години, вартість однієї години 2 000 гривень, всього 4 000 гривень; складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду - 3 години, вартість однієї години 3 000 гривень, всього ціна 9 000 гривень. Загалом вартість правових (юридичних) послуг складає 13 000 гривень (а. с. 47).

Як вбачається з Витягу з Акту № 2 про надання юридичної допомоги, підписаного 03 квітня 2024 року між Адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», сторони за договором № 02-01/2023 про надання правової допомоги від 02 січня 2023 року погодили надання наступних правових послуг Адвокатським об`єднанням Товариству у відповідності до заявок на надання юридичної допомоги за наступним списком за заявкою про надання правових послуг № 270: надання усної консультації з вивченням документів - 2 години, вартість однієї години 2 000 гривень, ціна 4 000 гривень; складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду - 3 години, вартість однієї години 3 000 гривень, всього ціна 9 000 гривень (а. с. 48).

Відповідно до платіжної інструкції № від 10 травня 2024 року, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» перерахувало Адвокатському об`єднанню «ЛІГАЛ АССІСТАНС» 65 000,00 гривень за надання правової допомоги згідно договору № 02-01/2023 від 02.01.2023 про надання правової допомоги (а. с. 46).

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Враховуючи час, затрачений адвокатом Адвокатського об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС» на надання усної консультації з вивченням документів, складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду, суд вважає, що розмір витрат, пов`язаних з професійною правничою допомогою, в сумі 13 000 гривень є обґрунтованим та підтвердженим належними доказами у цій справі. Клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу відповідачем суду не надано.

За таких обставин, враховуючи, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з положень статті 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог, виходячи із наступного розрахунку: 11 671,8 гривень х 100 %: 49 971,90 гривень = 23,36 % (відсоток розміру задоволеного позову); 13 000 х 23,36 % :100 %= 3 036,80 гривень (сума витрат на професійну правничу допомогу, пропорційна відсотку задоволеного позову).

За правилами частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Виходячи з того, що позивачем сплачено судовий збір в сумі 3028 гривень, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору пропорційно розміру задоволених вимог, виходячи з наступного розрахунку 3028 х 23,36 % (відсоток розміру задоволеного позову):100 % = 707,34 гривень (сума судових витрат, пропорційна відсотку задоволеного позову).

На підставі викладеного, керуючись статями 258-259, 263-265 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість за договором позики № 2277621 від 08 червня 2021 року в сумі 11 671 гривня 80 копійок, яка складається з: 3 000 гривень заборгованості за сумою позики; 8671 гривня 80 копійок заборгованості за процентами.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» судові витрати по оплаті судового збору в сумі 707 гривень 34 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3 036 гривень 80 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду. Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», , місцезнаходження: м. Київ, вулиця Мечнікова, будинок 3, офіс 306.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1

Повне рішення суду складено 26 вересня 2024 року.

Суддя Н. Ф. Теремецька