Справа № 212/5814/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2024 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, в складі: головуючого Чайкіна І.Б., за участю: секретаря судового засідання Крутиголови В.О., розглянувши цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту перебування на утриманні,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Солодовник О.А., який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою в якій просить встановити факт перебування на утриманні ОСОБА_1 трьох дітей віком до 18-ти років, а саме: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .. Заяву обґрунтовує тим, що з 26 січня 2018 року ОСОБА_1 перебуває у шлюбі із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Від шлюбу в них народились донька ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .. Разом із ними проживає ще одна неповнолітня дитина, від попереднього шлюбу дружини ОСОБА_2 - син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .. Між батьком неповнолітнього ОСОБА_4 - ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було розірвано шлюб у 2016 році. Після розлучення ОСОБА_3 було призначено аліменти на утримання дитини, яка проживає з дружиною, по сплаті яких він має заборгованість. ОСОБА_3 припинив будь-яке спілкування з дитиною, взагалі не приймає участі в житті сина, ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню неповнолітньої дитини, не утримує його матеріально, має заборгованість по сплаті аліментів, взагалі не цікавиться його життям, здоров`ям, та вихованням, матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Відповідно до розрахунку заборгованості по сплаті аліментів від 04.06.2024 року №104468 ОСОБА_3 має заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 66171,92 грн. З 26 січня 2018 року ОСОБА_1 постійно проживає разом з дружиною ОСОБА_2 та її неповнолітнім сином ОСОБА_4 однією сім`єю, займається його вихованням та утриманням. Крім цього, у нього з дитиною склався стійкий психологічний контакт і прив`язаність один до одного, у сім`ї панує взаємоповага та доброзичливість. Всі обов`язки по вихованню та утриманню неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_1 виконує разом зі своєю дружиною ОСОБА_2 , так як дитина проживає разом з ними за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 з дружиною виховує трьох неповнолітніх дітей, турбується про фізичний і духовний розвиток неповнолітніх дітей, займається їх підготовкою до самостійного життя, виявляє інтерес до їх внутрішнього світу, забезпечує їм доступ до культурних та інших духовних цінностей, сприяє засвоєнню дітьми загальновизнаних норм моралі, забезпечують необхідного для дітей харчування, медичного догляду, проявляють до дітей батьківську увагу та турботу. Також, сім`я має статус багатодітної сім`ї. Неповнолітні діти повністю перебувають на утриманні батька, оскільки ОСОБА_1 , має стабільний дохід - працює в Державному підприємстві Кривбасшахтозакриття начальником Дільниці гідротехнічних споруд, на підтвердження чого надається копія довідки від 03.06.2024 №09/01-07, а також за сумісництвом у Криворізькій гімназії №17 на посаді робітника по обслуговуванню будівель і споруд. Весь тягар утримання дітей він несе самостійно, забезпечує їх всім необхідним для нормального проживання, розвитку та навчання. Метою встановлення факту перебування на утриманні трьох дітей до 18 років, є періодичне перетинання державного кордону України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , а тому звертається до суду із вказаною заявою.

Ухвалою суду від 11.06.2024 року прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити у порядку окремого провадження.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник адвокат Солодовник О.А. вимоги підтримали з підстав, викладених у тексті заяви, наполягали на їх задоволенні.

Заінтересована особа ОСОБА_2 наполягала на задоволенні вимог.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, вважається повідомленим належним чином про день, час та місце розгляду справи, будь яких клопотань на адресу суду від нього не надходило.

ПОКРОВСЬКО- ІНФОРМАЦІЯ_7 належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без участі їх представників за наявними у справі доказами.

ОСОБА_1 та його адвокат Солодовник О.А. подали заяву про розгляд справи без їх участі, наполягали на задоволенні заявлених вимог.

Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що з 26 січня 2018 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 перебуває у шлюбі із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, актовий запис 36 (а.с.6).

Сторони мають спільних дітей ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджено копіями свідоцтва про народження дітей (а.с. 7-8).

Від попереднього шлюбу ОСОБА_2 має сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджено копією свідоцтва про народження (а.с. 10). Батьком в свідоцтві про народження зазначено ОСОБА_3 .

На підставі виконавчого листа Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30.11.2016 року з ОСОБА_3 стягуються аліменти у розмірі частини усіх видів доходів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 11).

Свої зобов`язання щодо сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_3 не виконує у зв`язку з чим має заборгованість станом на травень 2024 року 66 171, 92 гривень (а.с.15).

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 мешкає разом із ОСОБА_1 та матір`ю ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджено копією акту про фактичне місце проживання від 28.05.2024 року, виданого Головою ОСББ Сяйво (а.с.16)

Згідно наданого обстеження умов проживання, виданого СЛУЖБОЮ У СПРАВАХ ДІТЕЙ ВИКОНАВЧОГО КОМІТЕТУ ПОКРОВСЬКОЇ РАЙОННОЇ В МІСТІ РАДИ від 04.06.2024 року ОСОБА_1 з дружиною виховує трьох неповнолітніх дітей, турбується про фізичний і духовний розвиток неповнолітніх дітей, займається їх підготовкою до самостійного життя, виявляє інтерес до їх внутрішнього світу, забезпечує їм доступ до культурних та інших духовних цінностей, сприяє засвоєнню дітьми загальновизнаних норм моралі, забезпечують необхідного для дітей харчування, медичного догляду, проявляють до дітей батьківську увагу та турботу (а.с.17)

Сім`я має статус багатодітної сім`ї, про що видано посвідчення. В даному посвідченні, виданому 27 серпня 2020 року вказано: мати ОСОБА_2 , батько ОСОБА_1 , діти ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.18)

ОСОБА_1 працює в Державному підприємстві Кривбасшахтозакриття начальником Дільниці гідротехнічних споруд, що підтверджено довідкою № 09/01-07 від 03.06.2024 року ( наказ про прийняття на роботу № 17-к 01.03.2011 року) (а.с.19)

У відповідності до довідки від 31.05.2024 року ОСОБА_1 у Криворізькій гімназії №17 на посаді робітника по обслуговуванню будівель і споруд (а.с.20)

ОСОБА_2 зареєстрована, як безробітна в КРИВОРІЗЬКІЙ ФІЛІЇ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОГО ОБЛАСНОГО ЦЕНТРУ ЗАЙНЯТОСТІ та допомогу по безробіттю не одержує станом на 31.05.2024 року (а.с.24)

Відповідно до статей 1, 3 ЦК України, статей 2, 4-5, 12, 13, 19 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.

При цьому, в порядку цивільного судочинства, виходячи із його загальних засад про неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність, перш за все регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Кожна особа, а у випадках, встановлених законом, органи та особи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси, мають право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; або прав, свобод та інтересів інших осіб, інтереси яких вони захищають, державних чи суспільних інтересів.

Частина перша статті 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (частина друга статті 15 ЦК України).

Окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина 7 статті 19 ЦПК України).

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина 1 статті 293 ЦПК України).

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

За змістом пункту 2 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема перебування фізичної особи на утриманні.

За правилами ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Отже, у судовому порядку встановлюються тільки такі факти, які мають юридичні наслідки і від встановлення яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника і в судовому порядку можливе лише тоді, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

При зверненні до суду із заявою (позовною заявою) про встановлення юридичного факту важливе значення має мета його встановлення, оскільки саме вона дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки.

У постановах Великої Палати Верховного Суду від 18 січня 2024 року у справі №560/17953/21, від 10 квітня 2019 року у справі №320/948/18, від 08 листопада 2019 року у справі №161/853/19, від 27 березня 2019 року у справі №569/7589/17 викладено наступні висновки: справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Звернувшись до суду із вказаною заявою, ОСОБА_1 просить суд установити факт, що має юридичне значення, а саме факт перебування на його утриманні трьох дітей віком до 18 років, посилаючись на те, що внаслідок встановлення факту перебування неповнолітніх дітей на утриманні він перетинати державний кордон України.

Докази, які наявні в матеріалах справи подані заявником та заінтересованою особою, які прямо зацікавлені у відстрочці заявника від призову на військову службу під час мобілізації.

Крім того, батько ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 не позбавлений батьківських прав відносно свого сина.

Разом з тим, Верховний Суд неодноразово зазначав, що у подібній категорії справ (сімейні правовідносини) суд не може задовольняти вимоги та ґрунтувати своє рішення виключно на визнанні вимог заінтересованими особами, оскільки визначальними є саме подання сторонами доказів на обґрунтування заявлених вимог.

Приписами частини третьої статті 294 ЦПК України визначено,що справи окремого провадження розглядаються судом із додержанням загальних правил, встановлених цим кодексом, за винятком положень змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом.

Тобто саме заявник в справах окремого провадження зобов`язаний надати суду докази, за якими він просить встановити юридичний факт.

Відповідно до частини шостої статті 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При цьому, жодних обставин існування перешкод у вирішенні ним питання щодо виховання його дітей, лікування чи навчання дітей без встановлення цього факту - заявником суду не зазначено і доказів такого до заяви не додано.

Суд вважає, що саме по собі встановлення судом факту виховання та утримання дітей від попереднього та теперішнього шлюбу не породжує для заявника юридичних наслідків, тобто від встановлення вказаного факту не буде залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав останнього.

Так, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Зокрема, мати (батько) має право звернутися до суду з позовом про позбавлення другого з батьків батьківських прав через ухиляння його від виконання своїх обов`язків з виховання дитини.

Жодний нормативно-правовий акт, що регулює сімейні відносини та захист прав дітей, не зобов`язує підтверджувати актом факт участі батьків у вихованні дитини, або підтверджувати його безумовну та одноосібну участь у вихованні та піклуванні.

Такий факт може бути підтверджений за рішенням суду виключно в разі вирішення питання щодо позбавлення особи батьківських прав.

Отже, захист порушених прав у зв`язку з не виконанням, не прийнятті участі одним із батьків у вихованні дітей, тобто самоусунення від виконання батьківських обов`язків, має розглядатись в іншому порядку, передбаченому законом.

Питання належного виховання дітей, досягнення порозуміння між батьками і дітьми, відповідальності батьків за неналежне виконання батьківських обов`язків завжди є важливими й актуальними.

Законом України «Про охорону дитинства» визначено, що батьки або особи, які їх замінюють, зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Закон передбачає, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини.

Відповідальність щодо виховання дітей покладена на обох батьків, незалежно від того проживають вони разом чи окремо, оскільки обов`язок здійснювати належне виховання та нагляд за малолітнім є рівним для обох з них.

Тому за неналежне виконання обов`язку щодо виховання дітей, передбачена відповідальність.

Згідно частини другої статті 12 Закону України Про охорону дитинства на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Суд звертає увагу на те, що заявник просив встановити факт виховання та утримання дітей з метою перетину державного кордону України, що випливає зі звільнення від призову під час мобілізації при перебуванні у нього на утриманні трьох і більше дітей віком до 18 років, або ухилитися від призову на службу (стаття 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, стаття 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію).

Зокрема, пунктом 3 частини 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено таку категорію, як жінки та чоловіки, на утриманні яких перебувають троє і більше дітей віком до 18 років, крім тих, які мають заборгованість із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці.

Таким чином, визначальним фактором є не батьківство, а саме утримання трьох і більше дітей. Водночас, поняття утримання законодавчо не визначено.

Інститут окремого провадження та встановлення у цьому провадженні юридичного факту не передбачені для того, аби вирішити (допомогти вирішити) будь-який спір про право. Очевидною є недопустимість використання окремого провадження, зокрема з метою отримання доказу існування підстави для надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

За встановлених у цій справі обставин та мети подання заяви про встановлення факту самостійного утримання дітей, заявлені ОСОБА_1 вимоги не є вимогами, які пов`язані із здійсненням особистих немайнових чи майнових прав, а тому не підлягають розгляду судом в порядку окремого провадження на підставі статей 293, 315 ЦПК України, оскільки заявлені з метою звільнення заявника від призову під час мобілізації при перебуванні у нього на утриманні трьох і більше дітей віком до 18 років (стаття 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», стаття 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»).

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212-218, 256 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви адвоката Солодовника Олександра Анатолійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту перебування на утриманні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 26 вересня 2024 р.

Суддя: І. Б. Чайкін