Справа № 337/3456/24
Провадження № 2/337/1577/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2024 р. Хортицький районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді - Ширіної С.А.,

за участю секретаря - Бикової С.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду в м.Запоріжжя цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами у розмірі 49065,00 грн.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 06 серпня 2020 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №3161452.

Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, який зазначений в п.10 кредитного договору.

Підписанням кредитного договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма умовами правил надання коштів у позику, в тому числі й на умовах фінансового кредиту ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», які розміщені на сайті creditplus.ua. Приймаючи умови кредитного договору. Відповідач підтверджує, що він повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися цих правил.

Ці правила є публічною пропозицією (офертою)у розумінні ст. ст. 641,644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.

30.11.2021 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №30112021, відповідно до якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» права вимоги до боржників вказаними у реєстрі боржників.

Відповідно до реєстру боржників від 30.11.2021 до договору факторингу №30112021 від 30.11.2021 ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 22245,00 грн., з яких: 7000,00грн.- сума заборгованості за основною сумою боргу; 15245,00грн.- сума заборгованості за відсотками; 0,00грн.- сума заборгованості за пенею, штрафами.

З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за договором позики №30112021 в розмірі 18212,00грн., з яких: 22245,00 грн., з яких: 7000,00грн.- сума заборгованості за основною сумою боргу; 15245,00грн.- сума заборгованості за відсотками.

Крім того, 23.04.2021 між ТОВ "КУ "ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №/672072, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який було надіслано на номер мобільного телефону ОСОБА_1 , який зазначений в п.7 кредитного договору. Товариство умови кредитного договору виконало та надало позичальнику кошти, які останній мав повернути, проте свої зобов"язання не виконав.

24.12.2021 між ТОВ "КУ "ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА" та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу №24122021, відповідно до якого ТОВ "КУ "ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА" передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ "КУ "ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА" права вимоги до боржників вказаними у реєстрі боржників.

Відповідно до реєстру боржників від 24.12.2021 до договору факторингу №24122021 від 24.12.2021 ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 15900,00 грн., з яких: 4000,00грн.- сума заборгованості за основною сумою боргу; 11900,00грн.- сума заборгованості за відсотками; 0,00грн.- сума заборгованості за пенею, штрафами.

З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за договором позики №/672072, в розмірі 15900,00 грн., з яких: 4000,00грн.- сума заборгованості за основною сумою боргу; 11900,00грн.- сума заборгованості за відсотками.

Крім того, 23.04.2021 між ТОВ "ФК "ІНВЕСТРУМ " та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №14614-04/2021, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який було надіслано на номер мобільного телефону ОСОБА_1 , який зазначений в п.7 кредитного договору. Товариство умови кредитного договору виконало та надало позичальнику кошти, які останній мав повернути, проте свої зобов"язання не виконав.

29.12.2021 між ТОВ "ФК "ІНВЕСТРУМ " та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу №29122021, відповідно до якого ТОВ "ФК "ІНВЕСТРУМ " передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ "ФК "ІНВЕСТРУМ " права вимоги до боржників вказаними у реєстрі боржників.

Відповідно до реєстру боржників від 29.12.2021 до договору факторингу №29122021 від 29.12.2021 ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 10920,00 грн., з яких: 3000,00грн.- сума заборгованості за основною сумою боргу; 7920,00грн.- сума заборгованості за відсотками; 0,00грн.- сума заборгованості за пенею, штрафами.

З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за договором позики № №14614-04/2021, в розмірі 10920,00 грн., з яких: 3000,00грн.- сума заборгованості за основною сумою боргу; 7920,00грн.- сума заборгованості за відсотками.

Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача 49065,00 гривень боргу за укладеними кредитними договорами.

Ухвалою судді від 27.06.2024 року у справі відкрито провадження, розгляд справи визначено у спрощеному порядку з викликом сторін.

15 липня 2024 року відповідач за допомогою документа сформованого в системі «Електронний суд» подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову. Відзив обґрунтований тим, що позивачем не надано доказів перерахунку коштів кредитодавцями відповідачу за вказанами договорами.Розрахунки заборгованості, які надані до суду позивачем не є доказом наявності заборгованості, оскільки не належать до засобів доказування, передбачених ст.76 ЦПК України, і не є первинними бухгалтерськими документами, а є односторонніми арифметичними розрахунками стягуванних сум, які відповідно повністю залежать від волевиявлення і дій однієї сторони (банку).Позивачем не надано належних та допустимих доказів видачі позичальнику кредитів у заявлених сумах, а саме: не було надано первинних бухгалтерських документів, що підтверджують перерахування коштів на рахунок позичальника кредиторами, виписок з рахунків кредиторів за дати виплати коштів відповідачу.

Також вказує, що надані витяги з Реєстру боржників до договорів факторингу, не містять підписів сторін і не можуть бути прийняті як доказ.

Відповідач вважає, що позивачем не надано доказів відступлення фактору прав вимоги попередніми кредиторами за договорами факторингу.

17 липня 2024 року представник позивача за допомогою документа сформованого в системі «Електронний суд» подав відповідь на відзив.

22 липня 2024 року відповідач за допомогою документа сформованого в системі «Електронний суд» подав заперечення на відповідь на відзив.

24 липня 2024 року представник позивача за допомогою документа сформованого в системі «Електронний суд» подав додаткові пояснення.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в прохальній частині поданої позовної заяви просив проводити розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідач долучив до відзиву заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, відмовити в задоволенні позовних вимог.

Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, категорію та складність справи, враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.

В зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, що 06 серпня 2020 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №3161452.

Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, який зазначений в п.10 кредитного договору.

Підписанням кредитного договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма умовами правил надання коштів у позику, в тому числі й на умовах фінансового кредиту ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», які розміщені на сайті creditplus.ua. Приймаючи умови кредитного договору. Відповідач підтверджує, що він повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися цих правил.

Ці правила є публічною пропозицією (офертою)у розумінні ст. ст. 641,644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.

30.11.2021 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №30112021, відповідно до якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» права вимоги до боржників вказаними у реєстрі боржників.

Відповідно до реєстру боржників від 30.11.2021 до договору факторингу №30112021 від 30.11.2021 ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 22245,00 грн., з яких: 7000,00грн.- сума заборгованості за основною сумою боргу; 15245,00грн.- сума заборгованості за відсотками; 0,00грн.- сума заборгованості за пенею, штрафами.

Крім того, 23.04.2021 між ТОВ "КУ "ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №/672072, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який було надіслано на номер мобільного телефону ОСОБА_1 , який зазначений в п.7 кредитного договору. Товариство умови кредитного договору виконало та надало позичальнику кошти, які останній мав повернути, проте свої зобов"язання не виконав.

24.12.2021 між ТОВ "КУ "ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА" та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу №24122021, відповідно до якого ТОВ "КУ "ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА" передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ "КУ "ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА" права вимоги до боржників вказаними у реєстрі боржників.

Відповідно до реєстру боржників від 24.12.2021 до договору факторингу №24122021 від 24.12.2021 ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 15900,00 грн., з яких: 4000,00грн.- сума заборгованості за основною сумою боргу; 11900,00грн.- сума заборгованості за відсотками; 0,00грн.- сума заборгованості за пенею, штрафами.

Крім того, 23.04.2021 між ТОВ "ФК "ІНВЕСТРУМ " та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №14614-04/2021, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який було надіслано на номер мобільного телефону ОСОБА_1 , який зазначений в п.7 кредитного договору. Товариство умови кредитного договору виконало та надало позичальнику кошти, які останній мав повернути, проте свої зобов"язання не виконав.

29.12.2021 між ТОВ "ФК "ІНВЕСТРУМ " та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу №29122021, відповідно до якого ТОВ "ФК "ІНВЕСТРУМ " передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ "ФК "ІНВЕСТРУМ " права вимоги до боржників вказаними у реєстрі боржників.

Відповідно до реєстру боржників від 29.12.2021 до договору факторингу №29122021 від

29.12.2021 ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 10920,00 грн., з яких: 3000,00грн.- сума заборгованості за основною сумою боргу; 7920,00грн.- сума заборгованості за відсотками; 0,00грн.- сума заборгованості за пенею, штрафами.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 634, 638 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилами ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Крім того, у відповідності до вимог ст. 512, 514, 517 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Дослідивши матеріали справи та встановивши обставини справи, суд встановив, що надані кредитні договори, а також додатки до договорів факторингу без банківської виписки з особового рахунку позичальника жодним чином не підтверджують, яку суму коштів отримав відповідач за укладеними договорами, яка частина тіла кредиту та відсотків за його користування була сплачена ним, а яка частина не була сплачена стосовно кожного щомісячного платежу у межах строку кредитування.

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Згідно правової позиції, яка була висловлена у постанові Верховного Суду від 30 січня 2018 у справі № 161/16891-15 про стягнення заборгованості за кредитним договором (провадження № 61-517св18), банк зобов`язаний доводити отримання позичальником грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір за допомогою первинних документів, оформлених відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.

Виписки з рахунків позичальника можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором, проте вони суду надані не були, в зв`язку з чим суд позбавлений можливості перевірити наявність підстав для стягнення заборгованості з відповідача.

Відтак, жодних належних доказів тих обставин, про які заявляє позивач у позові, матеріали справи не містять.

Розрахунки заборгованості, на які посилався позивач у позові, не є первинними документами, які підтверджує отримання кредиту, користування ним, укладення договорів на умовах, які вказані в позовній заяві, а, отже, не є належним доказом наявності заборгованості.

Зазначені розрахунки з зазначенням конкретного розміру заборгованості, є документами, що створений самим позивачем, а, відтак, інформація зазначена в них, за умови відсутності первинних документів, на підставі яких вони були складений, не може бути доказом наявності заборгованості, на якій наполягає позивач.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (частини перша, друга статті 76 ЦПК України).

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Ст.80 ЦПК України передбачено,що достатнімиє докази,які усвоїй сукупностідають змогудійти висновкупро наявністьабо відсутністьобставин справи,які входятьдо предметадоказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно із ч. 1 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ч. 1 ч. 3 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви, а відповідач - разом з поданням відзиву.

Згідно з ст. 100 ЦПК України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема, на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет). 2. Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, на яку накладено кваліфікований електронний підпис відповідно до вимог законів України"Про електронні документи та електронний документообіг" та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги". Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу.

Учасники справимають правоподавати електроннідокази впаперових копіях, посвідчених упорядку,передбаченому законом.Паперова копіяелектронного доказуне вважаєтьсяписьмовим доказом. Учасниксправи, який подаєкопію електронногодоказу,повинен зазначитипро наявністьу ньогоабо іншоїособи оригіналуелектронного доказу. Якщо подано копію (паперову копію) електронного доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал електронного доказу. Якщо оригінал електронного доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (паперової копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

У постанові Верховного Суду у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 15 липня 2022 року у справі № 914/1003/21 зазначено, що: «паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом, однак є однією з форм, в якій учасник справи має право подати електронний доказ (частина третя статті 96 Господарського процесуального кодексу України), який, в свою чергу, є засобом встановлення даних, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (пункт 1 частини другої статті 73 Господарського процесуального кодексу України). Таким чином, подання електронного доказу в паперовій копії саме по собі не робить такий доказ недопустимим. Суд може не взяти до уваги копію (паперову копію) електронного доказу, у випадку якщо оригінал електронного доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (паперової копії) оригіналу (такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 19.01.2021 у справі № 922/51/20, від 14.12.2021 у справі № 910/17662/19). Учасник справи, який подає копію електронного доказу, повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу електронного доказу. Якщо подано копію (паперову копію) електронного доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал електронного доказу. Якщо оригінал електронного доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (паперової копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги (частини п`ята, шоста статті 96 Господарського процесуального кодексу України)».

Аналогічні положення містить і ст. 100 ЦПК України.

У даній справі відповідач ставить під сумнів паперові копії документів, а позивач не зазначив про наявність їх оригіналів та не надав суду оригінали електронних доказів.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження укладення з відповідачем договору у електронній формі позивач не надав електронних доказів, що підтверджують укладення між сторонами договору в електронній формі, як і не надав електронні докази в паперових копіях, посвідчених у порядку, передбаченому законом.

Як вбачається з паперових копій договорів, їх укладення здійснюється сторонами електронній формі з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором з використанням мобільного телефону відповідача.

Електронних доказів на підтвердження того, що відповідач вчинив вищезазначені дії з використанням абонентського номеру мобільного телефону, який йому належить, матеріали справи не містять.

Отже, факти укладення кредитних договорів та наявності заборгованості позивачем не підтверджено належними, допустимими та достовірними доказами, а надані ним паперові копії договорів не відповідають критеріям допустимості й достовірності доказів, а також вимогам щодо визначення доказів, оскільки згідно ст. 76 ЦПК України, не підпадають ні під поняття письмового, ні під поняття електронного доказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право на справедливий суд, зокрема кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Таким чином, всебічно оцінюючи надані сторонами докази дослідивши на підставі зібраних доказів у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню, в зв`язку з необґрунтованістю та недоведеністю.

Керуючись ст.ст. 2,4,5,12, 13, 76-82, 89,141, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного тексту рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 01 жовтня 2024 року.

Суддя: С.А. Ширіна