У Х В А Л А

18 вересня 2024 року

м. Київ

справа № 756/19257/21-ц

провадження № 61-12113ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ситнік О. М. (суддя-доповідач), Петрова Є. В., Пророка В. В.

розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Касандяка Володимира Васильовича на постанову Київського апеляційного суду від 05 червня 2024 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про припинення нарахування відсотків за кредитом та

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») про припинення нарахування відсотків за кредитом з 18 вересня 2021 року.

Вказував, що 24 лютого 2020 року між ним та АТ КБ «ПриватБанк» укладено кредитний договір № SAMDNWFC5, на підставі якого він отримав картку із встановленим кредитним лімітом в розмірі 40 000,00 грн.

18 вересня 2021 року невідома особа шахрайським шляхом зняла із його кредитної картки 44 821,00 грн.

04 листопада 2021 року за його заявою до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за фактом шахрайських дій та розпочато досудове розслідування № 0002206 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 190 Кримінального кодексу України, в якому його визнано потерпілим. На день звернення з позовом досудове розслідування триває.

Водночас він повідомив про вказані події працівників АТ КБ «ПриватБанк» та просив зупинити нарахування відсотків за кредитним договором

№ SAMDNWFC5 із 18 вересня 2021 року. Однак АТ КБ «ПриватБанк» відмовило в зупиненні вказаних нарахувань.

28 серпня 2023 року рішенням Печерського районного суду м. Києва позов ОСОБА_1 задоволено.

Зобов`язано АТ КБ «ПриватБанк» зупинити нарахування відсотків за кредитним договором № SAMDNWFC5, укладеним між ОСОБА_1 та

АТ КБ «ПриватБанк», із 18 вересня 2021 року.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

05 червня 2024 року постановою Київського апеляційного суду апеляційні скарги АТ КБ «ПриватБанк» задоволено.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 28 серпня 2023 року скасовано.

Ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

30 серпня 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Касандяк В. В. через систему «Електронний суд» подав касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 05 червня 2024 року, в якій просить її скасувати, рішення суду першої інстанції залишити в силі.

Касаційна скарга містить клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження з посиланням на те, що повний текст оскаржуваної постанови отримано заявником 30 липня 2024 року.

Згідно з положеннями частин першої та другої статті 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України)касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій

статті 394 цього Кодексу.

З інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що датою складення повного тексту оскаржуваної постанови Київського апеляційного суду від 05 червня 2024 року зазначено 29 липня 2024 року. Забезпечено надання загального доступу 30 липня 2024 року.

З урахуванням дати прийняття оскаржуваного судового рішення, дати забезпечення надання загального доступу до тексту оскаржуваної постанови, дати отримання оскаржуваної постанови, дати подання касаційної скарги, строк на касаційне оскарження пропущений з поважних причин і підлягає поновленню відповідно до статті 390 ЦПК України.

Касаційна скарга подана у строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанови суду апеляційної інстанції є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

На обґрунтування наявності підстав касаційного оскарження судових рішень за пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України особа, яка подала касаційну скаргу, послалася на те, що суд апеляційної інстанції не врахував правові висновки, викладені в постановах Верховного Суду від 14 грудня 2020 року в справі № 521/2816/15-ц, від 18 квітня 2022 року в справі № 750/3275/21,

від 05 квітня 2023 року в справі № 761/14537/15-ц, що є підставою для відкриття касаційного провадження за пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Вбачається, що між сторонами виник спір про захист прав споживача, припинення нарахування відсотків за кредитом, тобто в справі незначної складності з ціною позову, що не перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (242 240,00 грн).

Отже, касаційна скарга подана на судові рішення у малозначній справі, які відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню.

Разом з тим, у касаційній скарзі особа, яка її подала, посилається на те, що справу в суді апеляційної інстанції розглянуто неповноважним складом суду, що є обов`язковою підставою для скасування судових рішень за пунктом 2 частини першої статті 411 ЦПК України.

Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність (пункт 4.1 Рішення Конституційного Суду України

від 02 листопада 2004 року № 15-рп/2004).

Аналіз змісту касаційної скарги та доданих до неї матеріалів свідчить, що судове рішення у справі підлягає касаційному оскарженню.

Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.

Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження.

Суд не встановив достатніх й обґрунтованих підстав для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження.

Згідно з частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

На підставі наведеного та керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Поновити представнику ОСОБА_1 - адвокату Касандяку Володимиру Васильовичу строк на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 05 червня 2024 року.

Відкрити касаційне провадження в справі за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Касандяка Володимира Васильовича на постанову Київського апеляційного суду від 05 червня 2024 року.

Витребувати з Печерського районного суду м. Києва цивільну справу

№ 756/19257/21 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про припинення нарахування відсотків за кредитом.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. М. Ситнік

Є. В. Петров

В. В. Пророк