КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/687/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2024 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Петренка В.С.

за участю секретаря Торгонської В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради про визначення способу участі у вихованні дитини,

ВСТАНОВИВ:

26.09.2023 року ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Оксюту Марину Олександрівну, звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради про визначення способу участі у вихованні дитини, а саме просить визначити спосіб його участі у вихованні сина ОСОБА_3 та спілкування з ним, шляхом встановлення систематичних зустрічей наступним чином: два вихідні дні з суботи по неділю6 суботу з 10:00 години до неділі 19:00 години, без обов`язкової присутності матері, з ночівлею за місцем мешкання батька; по дві години кожної середи та понеділка з 17:00 години по 19:00 годину без обов`язкової присутності матері; з обов`язковим здійсненням батьком супроводу дитини з місця її проживання на побачення та повернення дитини за місцем її проживання до матері; протягом 20 днів під час літніх канікул з виїздом закордон до країн Європейського союзу, Туреччини, Єгипту за попередньою домовленістю з ОСОБА_2 , матір`ю дитини, без обов`язкової присутності матері; протягом 10 днів на зимні канікули з виїздом закордон за попередньою домовленістю з ОСОБА_2 , матір`ю дитини; побачення батька у день народження сина 20 вересня кожного року; побачення під час святкових днів, заходів в освітніх закладах та інших місцях; необмежене спілкування з дитиною особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого зв`язку.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що з 14.07.2017 року він з відповідачкою перебував у зареєстрованому шлюбі, який, у подальшому, заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 02.02.2022 року було розірвано.

Від даного шлюбу, як зазначає позивач, у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач вказує, що під час розлучення між ним та відповідачем не було спорів щодо місця проживання дитини, дитина залишилася проживати з матір`ю, а він не заперечує проти того, щоб і надалі дитина залишилася проживати з матір`ю.

Однак, як зазначає позивач, відповідач стала чинити перешкоди у його спілкуванні з сином, його вихованні та спільним побаченням, між ним та відповідачкою виникають суперечки щодо порядку та способів участі кожного з них у вихованні та спілкуванні з сином.

Відповідачка не дає можливості спілкуватися позивачу з сином ОСОБА_4 , чим порушує йог особисте право як батька на спілкування та участь у вихованні з дитиною, перешкоджає виконанню його батьківських обов`язків.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Коваленко О.Б.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Коваленко О.Б. від 12.10.2023 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради про визначення способу участі у вихованні дитини. Розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження.Призначено підготовче засідання.

Згідно розпорядження керівника апарату Київського районного суду м. Одеси від 03.04.2024 року щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ, відповідно до пункту 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду було призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 947/30705/23, провадження №2/947/687/24.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу № 947/30705/23,провадження №2/947/687/24 було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 08.04.2024 року прийнято до розгляду цивільну справу №947/30705/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради про визначення способу участі у вихованні дитини. Розгляд справи призначити в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання.

27.06.2024 року від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Батуріної Ганни Олександрівни надійшли додаткові пояснення, відповідно до яких вона зазначає, що між малолітнім ОСОБА_5 та ОСОБА_1 не налагоджений емоційний зв`язок та довірливі стосунки, і зустрічі наодинці без присутності матері призведуть до стресу у дитини, можуть мати негативний вплив на нормальний розвиток дитини,а тому є недоцільним. При цьому, позивач пропонує такий графік спілкування без участі матері, за якого малолітньому сину доведеться проти своєї волі проводити значний проміжок часу за місцем мешкання батька, фактично перебувати у незнайомому місці з незнайомими та чужими йому людьми. Крім того, факт наявності співмешканки з достатньою різницею у віці без оформлення шлюбу може свідчити, що такі співмешканки будуть змінюватись і ОСОБА_6 доведеться постійно адаптуватися до нових людей, що призведе до почуття страху та невизначеності, нестабільності та викривлятиме нормальну, здорову модель родини, яка наразі в нього склалась на прикладі його повноцінної родини. Також позивач не має офіційного працевлаштування, при цьому постійно зайнятий у денний час, що свідчить про нестабільний графік роботи та вірогідність залишення дитини самої у випадку робочої необхідності. Представник відповідачки зазначає, що впродовж тривалого часу з 2022 року по 2024 рік позивач не забезпечував дитину матеріально, не спілкувався, не цікавився її життям, не приймав участі у вихованні, і лише після звернення відповідачки до суду у 2024 році з позовом про стягнення аліментів позивач один раз перерахував грошові кошти в якості матеріального забезпечення дитини. При цьому, в матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо перешкоджання відповідачкою у спілкуванні батька з дитиною. Зважаючи на викладене, враховуючи малий вік дитини, її інтереси, особливості її психоемоційного розвитку, а також те, що дитина тривалий час проживає з матір`ю, належить встановити порядок участі і спілкування батька із дитиною із дотриманням розумного балансу.

17.09.2024 року до канцелярії суду надійшов висновок Київської районної адміністрації Одеської міської ради від 05.08.2024 року № 2455/01-11 щодо визначення способу участі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вихованні малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У підготовчому засіданні 18.09.2024 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судове засідання 25.09.2024 року позивач та його представник не з`явилися, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, проте 25.09.2024 року від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

У судове засідання 25.09.2024 року відповідач та її представник не з`явилися, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, проте 23.09.2024 року від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності.

Представник третьої особи в судове засідання 25.09.2024 року не з`явилась, про час та місце судового засідання була повідомлена належним чином, проте 25.09.2024 року від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, повністю підтримала висновок Київської районної адміністрації Одеської міської ради від 05.08.2024 року № 2455/01-11 щодо визначення способів участі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вихованні малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вирішенні всіх питань (заяв, клопотань, інше) учасників процесу покладається на розсуд суду.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані сторонами докази в їх сукупності, вважає, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_7 з 14.07.2017 року перебували у зареєстрованому шлюбі.

Від даного шлюбу, ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народився син ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 02.02.2022 року, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 було розірвано.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_7 проживають окремо, а їх малолітній син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з відповідачкою.

Судом встановлено, що у сторін виникла конфліктна ситуація з приводу визначення способу участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною.

Також судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем проживання характеризується позитивно.

Згідно повного витягу серії ВР-001522379 з інформаційно- аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» Департаменту інформатизації Міністерства внутрішніх справ України, гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , станом на 19.09.2023 року до кримінальної відповідальності не притягується, не знятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває.

Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов, складеного 09.10.2023 року уповноваженими особами територіального відділу Служби у справах дітей Одеської міської ради у Хаджибейському (Малиновському) районі, за місцем проживання гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_2 , встановлено наступне.

Житло розміщено на 1-у поверсі 16-ти поверхового будинку, складається з 2-х кімнат, кухні-студії, санвузлу. В квартирі зроблено сучасний ремонт, в наявності всі необхідні меблі та техніка. Для дитини виділено окреме спальне місце, в наявності шафа для одягу, взуття, книжки, гаджети.

Фахівцем із соціальної роботи Центру соціальних служб Одеської міської ради у Хаджибейському районі здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_2 , та складено акт оцінки потреб сім`ї/особи від 24.10.2023.

Мати дитини - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 .

Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов, складеного 06.10.2023 року уповноваженими особами Київського територіального відділу Служби у справах дітей Одеської міської ради за місцем проживання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за адресою: АДРЕСА_4 , встановлено наступне.

Житло розміщено на 9-у поверсі 9-ти поверхового будинку, складається з 2-х кімнат, кухні, санвузлу. Умови проживання задовільні, зроблений ремонт. Для дитини відведена окрема кімната, яка облаштована необхідною технікою та меблями, в наявності іграшки, одяг, тощо.

Малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , проживає разом з матір`ю ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за адресою: АДРЕСА_4 .

Згідно акту бесіди від 06.10.2023, складеного уповноваженими особами територіального відділу Служби у справах дітей Одеської міської ради у Київському районі, хлопчик називає батьком теперішнього чоловіка матері.

Згідно висновку Київської районної адміністрації Одеської міської ради від 05.08.2024 року № 2455/01-11 щодо визначення способу участі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вихованні малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Київська районна адміністрація Одеської міської ради вважає доцільним на теперішній час визначити порядок та спосіб участі у вихованні та спілкуванні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з малолітнім ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом встановлення його систематичних побачень з дитиною, наступним чином: кожен понеділок та середа з 17:00 години по 19:00 годину у присутності матері; перша та третя субота місяця з 14:00 год. по 19:00 год. у присутності матері; друга та четверта неділя місяця з 14:00 год. по 19:00 год. у присутності матері. Спілкування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з малолітнім ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 має відбуватися за умови забезпечення батьком необхідного духовного, фізичного і морального розвитку дитини, з урахуванням режиму дня малолітнього.

Повідомлено гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , що відповідно до вимог ч. 3 ст. 157 Сімейного кодексу України, вона не має права перешкоджати батькові спілкуватись з дитиною та брати участь у її вихованні.Повідомлено гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що відповідно до вимог ч. 2 ст. 157 Сімейного кодексу України він зобов`язаний брати участь у вихованні дитини та має право на особисте спілкування з нею, відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України, він зобов`язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Згідно із ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину.

Частинами 1, 2 статті 155 Сімейного кодексу України визначено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Згідно із ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини.

Відповідно до ст. 157 Сімейного Кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Конвенція про права дитини у пункті 1 ст. 9 проголосила правило, за яким дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини.

З наведених вище норм діючого законодавства можна зробити висновок, що сторони по справі зобов`язані здійснювати свої батьківські обов`язки щодо дитини, мають право на спілкування з нею, її виховання.

Відповідно до ст. 159 Сімейного кодексу України якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Стаття 141 Сімейного кодексу України визначає, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Тобто права та обов`язки матері та батька щодо дитини є рівними навіть тоді, коли вони не є подружжям. На обсяг батьківських прав та обов`язків не впливає та обставина, що один із батьків проживає окремо від дитини.

Інтереси дитини захищаються передусім, і не лише національним законодавством, але й нормами міжнародного права. Слід звернути увагу на положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року про те, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Крім того, ч. 3 ст. 9 Конвенції проголошує правило про те, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Як зазначено у Загальному коментарі Комітету з прав дитини № 14 (2013 рік) щодо права дитини на першочергове врахування її найкращих інтересів (п. 1 ст. 3), з метою довести, що право дитини на оцінювання та першочергову увагу до її найкращих інтересів було дотримане, усі рішення стосовно дитини або дітей мають бути вмотивовані, обґрунтовані та пояснені. У мотивації рішення необхідно чітко вказати усі фактичні обставини, що стосуються дитини, які елементи було визнано необхідними під час оцінювання найкращих інтересів, склад таких елементів у кожній справі, а також яким чином їх було оцінено для визначення найкращих інтересів дитини. Якщо рішення не збігається з поглядами дитини, слід чітко вказати причину для цього. У виключних випадках, коли обране рішення не відповідає найкращим інтересам дитини, слід вказати підстави для такого рішення і таким чином показати, що найкращі інтереси дитини було враховано, незважаючи на результат. Недостатньо вказати у загальних формулюваннях, що інші міркування переважають над найкращими інтересами дитини. Слід чітко перерахувати такі міркування у зв`язку з розглянутою справою та надати причини для їхньої першочергової важливості. В обґрунтуванні також має бути доведено, що найкращі інтереси дитини не були достатньо вагомими, щоб переважити інші міркування. Слід визначити обставини, за яких найкращі інтереси дитини мають бути найвагомішим міркуванням.

У даній ситуації суд звертає увагу на те, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (пункт 47 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Савіни проти України», пункт 49 рішення у справі «Хант проти України»).

Тобто, у даному випадку вирішення питання про усунення перешкод у спілкуванні батька з дитиною охоплюється статтею 8 Конвенції і є втручанням в їх право на повагу до свого сімейного життя, яке в свою чергу не є абсолютним.

Крім того, відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права.

В силу статті 9 Конституції України Конвенція є частиною національного законодавства і закріплює мінімальні гарантії в галузі прав людини, які можуть бути розширені в національному законодавстві, яке в свою чергу в силу взятих на себе Україною зобов`язань не може суперечити положенням Конвенції (стаття 19 Закону України «Про міжнародні договори», стаття 27 Віденської конвенції про право міжнародних договорів).

Згідно із ст. 158 Сімейного кодексу України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення.

При вирішенні даного спору, суд вважає за доцільне визначити порядок участі ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом систематичних побачень з дитиною кожен понеділок та середа з 17:00 години по 19:00 годину у присутності матері; перша та третя субота місяця з 14:00 год. по 19:00 год. у присутності матері; друга та четверта неділя місяця з 14:00 год. по 19:00 год. у присутності матері, за умови наявності згоди дитини, з урахуванням режиму дня малолітнього, особливостей відповідного віку дитини та її стану здоров`я.

Виходячи з наявних матеріалів справи та досліджених судом письмових доказів, а також того, що позивач має бажання приймати участь у вихованні своєї дитини і таке спілкування не перешкоджатиме розвитку дитини, наявність між сторонами суперечок щодо способу участі позивача у спілкуванні та вихованні дитини, суд вважає, що повинен бути визначений порядок участі позивача у спілкуванні та вихованні з малолітнім сином.

Суд вважає, що даний графік складений з урахуванням інтересів дитини, відповідає її режиму проживання, не відволікатиме від навчання і надасть можливість позивачу згідно з вимогами статті 157 СК України у достатній мірі спілкуватися з дитиною, приділяти їй увагу, приймати участь у її розвитку та вихованні.

Таким чином, позовні вимоги у частині встановлення способу участі у вихованні дитини підлягають частковому задоволенню.

Приймаючи до уваги, що позивачем не заявлені вимоги про відшкодування судового збору, у суду відсутні підстави для покладення витрат на відповідача.

Керуючись ст.ст. 141, 258, 259, 263-265, 267, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради про визначення способу участі у вихованні дитини задовольнити частково.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наступний спосіб участі у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом систематичних побачень з дитиною кожен понеділок та середа з 17:00 години по 19:00 годину у присутності матері; перша та третя субота місяця з 14:00 год. по 19:00 год. у присутності матері; друга та четверта неділя місяця з 14:00 год. по 19:00 год. у присутності матері, за умови наявності згоди дитини, з урахуванням режиму дня малолітнього, особливостей відповідного віку дитини та її стану здоров`я.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Суддя В. С. Петренко