Справа № 333/9853/23
Провадження № 2/333/1313/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2024 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді Михайлової А.В.,

за участю секретаря судового засідання Панченко К.О.,

розглянувши усудовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 22.02.1992 року вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через протиріччя у стосунках, сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. За таких обставин позивач вважає, що подальші спільні шлюбні відносини з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим і суперечить їх інтересам. Шлюбні відносини між ними припинені та поновлювати позивач їх не бажає.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, але надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує в в повному обсязі, просить його задовольнити.

У судове засідання відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 не з`явилися, представник надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, не заперечують проти задоволення позову та розірвання шлюбу.

Встановивши фактичні обставини справи і перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позову.

Судом встановлено, що сторони 22.02.1992 року зареєстрували шлюб, про що Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції було видано Свідоцтво про шлюб (Повторно) серії НОМЕР_1 (актовий запис № 213).

Як встановлено судом, спільне життя з відповідачем не склалося через протиріччя у стосунках, сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть.

Згідно ст. 111 СК України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В даному випадку, позивач вважає неможливим з моральної точки зору, продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобов`язати її прийняти заходи до примирення.

Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами не може бути збережений, оскільки факти, встановлені у справі, свідчать про те, що він фактично розпався, збереження сім`ї неможливо та суперечить їх інтересам, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 111, 112 Сімейного кодексу України, ст.ст. 200, 206, 258, 263- 265, 354-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,- задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 22.02.1992 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції (актовий запис № 213) між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , - розірвати.

Рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, є документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя А.В.Михайлова