Справа № 462/7402/24
УХВАЛА

про забезпечення позову

25 вересня 2024 року Залізничний районний суд м. Львова у складі головуючого судді Кирилюка А. І., перевіривши матеріали письмової заяви уповноваженого представника позивача ОСОБА_1 адвоката Приступи Лева Любомирович про застосування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,

встановив:

Рух справи.

Уповноважений представник позивача ОСОБА_1 адвокат Приступа Л. Л., 24.09.2024 року (вх. № 21636) звернувся у Залізничний районний суд м. Львова з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, у якій просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором позики в розмірі 80 000 доларів США та судові витрати.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.09.2024 року для розгляду зазначеної справи визначено головуючого суддю Кирилюка А. І.

Також, уповноважений представник позивача ОСОБА_1 адвокат Приступа Л. Л., 24.09.2024 року (вх. № 21638) звернулася у Залізничний районний суд м. Львова із письмовою заявою про забезпечення позову, у якій просить суд:

- вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на усе майно належне ОСОБА_2 ;

- вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на об`єкт нерухомості, що перебуває у спільній сумісній власності ОСОБА_2 , а саме квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , (Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101).

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 24.09.2024 року заяву про забезпечення позову передано головуючому судді Кирилюку А. І.

В обґрунтування звернення до суду з даною заявою зазначає, що на момент укладення договору позики, ОСОБА_1 не знав і не міг знати про наміри відповідача не повертати позичені ним кошти. Навпаки, позивач володів інформацією, згідно якої, ОСОБА_2 є відомим у Львові підприємцем, який займається пригоном автомобілів із США. Лише, коли прийшов час повертати позичені відповідачем кошти, ОСОБА_2 перестав виходити на зв?язок, а позивач дізнався про те, що ОСОБА_2 позичив значні суми коштів і у інших осіб. Більше того, як стало відомо позивачу, за фактом неповернення ОСОБА_2 позичених коштів іншим особам, Самбірським РВП ГУНП у Львівській області було розпочате кримінальне провадження за матеріалами досудового розслідування, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000430 від 10.07.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України. Також за інформацією Франківського ВП ГУНП у Львівській області, ОСОБА_2 є особою, зниклою безвісті. На сьогодні, позивач також звернувся до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення, що передбачене ч. 4 ст. 190 КК України. Таким чином вважає, що у позивача є усі обґрунтовані підозри вважати, що ОСОБА_2 намагатиметься уникнути відповідальності (у тому числі майнової) за свої протиправні дії, зокрема шляхом відчуження належного йому майна, що очевидно ставить під загрозу подальшу можливість виконати рішення суду. Тому, на думку ОСОБА_1 слід накласти арешт на усе майно, що належить на праві власності відповідачу.

З врахуванням положень ст. 153 ЦПК України, сторони у судове засідання для розгляду заяви про забезпечення позову не викликалась.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Крім цього, практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах у контексті п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08.12.1983 року у справі «Axen v. Germany», заява № 8273/78, рішення від 25.04.2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01).

Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім.

Вивчивши матеріали заяви про вжиття заходів забезпечення позову, та перевіривши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Щодо можливості застосування заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Мета забезпечення позову це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.

При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, розтратити його, продати або знецінити і, що такі дії відповідача можуть призвести у майбутньому до того, що виконання рішення суду про присудження може бути утрудненим або взагалі неможливим.

При розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Частиною 2 ст. 149 ЦПК України визначено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Салах Шейх проти Нідерландів», ефективний засіб це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби ст. 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов може забезпечуватись шляхом заборони вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 150 ЦПК України).

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Суд вважає необхідним зазначити, що предметом позову є стягнення грошових коштів у сумі 80 000 доларів США, так, стороною позивача у заяві про забезпечення позову необґрунтовано співмірність накладення арешту на усе належне майно відповідача, більш того, у матеріалах справи відсутня оцінка такого майна, яка надала б можливість встановити співмірність забезпечення такого позову.

Підсумки.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде співмірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача (постанова Верховного Суду від 09.12.2021 року у справі № 175/1480/21 (провадження № 61-15020св21).

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов може бути забезпечений, зокрема, шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

Тому відповідно до ч. 8 ст. 153 ЦПК України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне заяву про забезпечення позову задовольнити частково.

На підставі наведеного та керуючись ст. 151, 153, 353 ЦПК України, суд -

постановив:

Заяву уповноваженого представника позивача ОСОБА_1 адвоката Приступи Лева Любомирович про застосування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити частково.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на належне ОСОБА_2 на праві власності майно в межах розміру суми боргу 80 000 доларів США.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Строк пред`явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову 3 (три) роки.

Копію ухвали про забезпечення позову направити учасникам справи для відома, а Залізничному відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) для негайного виконання.

Суд роз`яснює, що у відповідності до ч. 4 ст. 157 ЦПК України, особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвала може бути оскаржена у апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Відомості щодо сторін у справі (учасники процесу):

Стягувач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 );

Боржник: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 ).

Текст ухвали складено 25.09.2024 року.

Суддя/підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя: