Справа № 496/4593/24
Провадження № 2-н/496/321/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2024 року суддя Біляївського районного суду Одеської області Пасечник М.Л. розглянувши заяву Акціонерного товариства «Одесагаз» в особі його структурного підрозділу Одеське міжрегіональне управління з експлуатації газового господарства до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення суми боргу за послуги з розподілу природного газу,

В С Т А Н О В И В:

До Біляївського районного суду Одеської області надійшла вказана заява про видачу судового наказу.

Вивчивши матеріали заяви про видачу судового наказу, вважаю необхідним відмовити у видачі судового наказу з наступних підстав.

На виконання вимог ч.5 ст. 165 ЦПК України судом направлено запит до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи боржника.

Згідно відповіді начальника відділу обліку та моніторінгу інформації місця проживання ГУ ДМС України в Одеській області ОСОБА_2 за № 2529 від 31.07.2024 року, згідно даних Вигодянської територіальної громади, стосовно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , останній з 19.03.2019 року знятий з обліку, місце проживання не зареєстроване.

За таких обставин, неможливо встановити зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи боржника ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Крім того, відповідно до п.5 ч.1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Згідно положень ст. 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки. Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 року № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» при вирішенні питання про видачу судового наказу мають враховуватися зокрема обставини, про те чи із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником (кредитором) або із доданих документів вбачається пропуск позовної давності, така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні.

Згідно ч.3 ст. 165 ЦПК України у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Відповідно до довідки про фінансовий стан споживача за адресою: АДРЕСА_1 , заборгованість за надані послуги почала утворюватися у споживача з січня 2020 року поза межами трьохрічного строку позовної давності передбаченого ст. 257 ЦК України. Доказів переривання строку позовної давності судом не встановлено.

Таким чином, згідно ч. 9 ст. 165 ЦПК України у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суд відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Враховуючи, що Акціонерним товариством «Одесагаз» в особі його структурного підрозділу Одеське міжрегіональне управління з експлуатації газового господарства подано заяву про видачу судового наказу до боржника, який не зареєстрований в зазначеній у вказаній заяві адресою, а також з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, суд приходить до висновку про наявність підстав для відмови у видачі судового наказу.

З огляду на викладене, суддя приходить до висновку, що у видачі судового наказу слід відмовити, про що у відповідності до ч.2 ст. 165 ЦПК України постановити ухвалу.

Керуючись ст.ст. 165, 259-261, 353 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Акціонерного товариства «Одесагаз» в особі його структурного підрозділу Одеське міжрегіональне управління з експлуатації газового господарства до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу за послуги з розподілу природного газу.

Заяву разом з доданими до неї матеріалами, повернути заявнику та роз`яснити, що відмова у видачі судового наказу унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з цими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя М.Л. Пасечник