РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2024 року м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Власової Ю.Ю.

секретарі судового засідання - Афанасьєва К.Р., Узденова Л.Р.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

представник позивача - ОСОБА_2 ,

відповідач - Обласне комунальне підприємство Харківської обласної ради «Знахідка»,

представник відповідача - Жила Марина Ігорівна

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Обласного комунального підприємства Харківської обласної ради «ЗНАХІДКА» про стягнення заборгованості по заробітній платі,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача.

Позивач ОСОБА_1 через систему ЕЛЕКТРОННИЙ СУД звернулася до суду з позовом, яким просить стягнути з Обласного комунального підприємства Харківської обласної ради «ЗНАХІДКА»:

- заборгованість по заробітній платі за період з травня 2022 року по 14.11.2022 року у сумі 54342,97 грн.;

- компенсацію при звільнені за невикористану відпустку (70 к.д.) у сумі 27293,68 грн.;

- компенсацію за несвоєчасно виплачену заробітну плату у сумі 4302,53 грн.;

- середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 52743,60

Також, позивач просить зобов`язати відповідача сплатити за звільненого працівника ОСОБА_1 за період з 01.01.2022 по 14.11.2022 рік: ЄСВ у розмірі 36153,39 грн.; військовий збір у розмірі 3447,80 грн; ПДФО у розмірі 41373,66 грн. та вирішити питання розподілу судових витрат.

Участь у справі сторін.

У судовому засідання представник позивача, доводи викладені в позовній заяві підтримав та просив позов задовольнити.

Представник відповідача заперечувала проти задоволення позову.

Рух справи.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 21.11.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено здійснювати в порядку спрощено позовного провадження, в судовому засіданні з повідомленням (викликом сторін).

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

У період з 02.07.2018 по 14.11.2022 позивач ОСОБА_1 знаходилась у трудових відносинах з ОКП ХОР «ЗНАХІДКА», а саме: - з 02.07.2018 по 01.09.2020 перебувала на посаді юрисконсульта організаційно-правового відділу; з 02.09.2020 по 14.11.2022 - на посаді заступника начальника організаційно-правового відділу. Зазначене підтверджується записами у трудовій книжці ( НОМЕР_1 ).

01.03.2022 у зв`язку з відсутністю організаційних і технічних умов для господарської діяльності підприємства у повному обсязі під час воєнного стану, керуючись статтею 113 КЗпП.

Відповідач наказом № 5 оголосив простій, не з вини працівника з 01.03.2022, усім працівникам ОКП ХОР «ЗНАХІДКА», включаючи директора.

Пунктом 2 зазначеного вище наказу передбачено, що час простою не з вини працівників оплачувати у розмірі 2/3 посадового окладу.

Оскільки з початком війни відповідач опинився у скрутних фінансових можливостях, то навіть не міг виконати обов`язок по виплаті 2/3 посадового окладу у повному обсязі, у зв`язку з чим, виникла заборгованість по заробітній платі у розмірі 54 342,97 грн. за період з травня 2022 року по 14.11.2022.

14.11.2022 позивача звільнено із займаної посади за угодою сторін, ч.1 ст. 36 КЗпП, згідно з наказом № 7-К від 11.11.2022, та передбачено виплату компенсації за невикористану щорічну відпустку тривалістю 70 календарних днів. Але при цьому не виплачені належні їй кошти у зв`язку зі звільненням, що і стало приводом для звернення до суду.

Відсутність виплати заробітної плати підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 03.11.2023.

Також за період з 01.01.2022 по 14.11.2022 за позивача, як працівника не сплачено ЄСВ, ПДФО та ВЗ.

16.08.2023 за вих. № 1/Н до відповідача направлено адвокатський запит про надання письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені, працівнику ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), при звільненні, а також про суми, які залишаються до виплати, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні), а також про надання певної інформації.

22.08.2023 за вих. № 02-02/184 від відповідача надійшла відповідь про те, що: 1. обов`язок із виплати всіх сум, що належать позивачу; повідомлення про суми, нараховані та виплачені позивачу при звільненні; про суми, які залишаються до виплати, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні), повинна була здійснити попередній директор підприємства; 2. попереднім директором при звільненні та передачі справ не надано табелів обліку використання робочого часу та відомостей стосовно нарахування, виплати або наявності заборгованості по заробітній платі за період з 01.01.2022 по 09.12.2022; 3. станом на момент звільнення позивача, відповідно до звітності підприємства відсутні будь-які заборгованості з виплати заробітної плати звільненому працівнику.

Також, до зазначеної відповіді відповідач надав інформацію та копії листів, якими відповідач звертався до Харківської обласної ради з проханням про надання фінансової допомоги для погашення заборгованості із виплати заробітної плати саме звільненим працівникам у 2022 році.

Виходячи з наданих відповідачем документів, останній звертався до Харківської обласної ради: - листом за № 02-02/62 від 14.12.2022 про надання фінансової підтримки ОКП ХОР «ЗНАХІДКА» у 2022 році на загальну суму 2 012 365, 00 грн., з яких 1 150 365,00 грн. на погашення заборгованості працівникам за період з травня по грудень 2022 року; - листом за № 02-02/55 від 24.03.2023 про надання фінансової підтримки ОКП ХОР «ЗНАХІДКА» для погашення заборгованості із заробітної плати працівникам за період з травня по грудень 2022 року, але вже на меншу суму 864 690,00 грн. При цьому цей лист відповідач попросив залишити без розгляду у своєму зверненні від 03.05.2023 за № 02-02/87. 16.08.2023 також направлено аналогічний адвокатський запит за № 2/Н до Харківської обласної ради про надання інформації та відповідних копій документів щодо звернень відповідача до Харківської обласної ради про надання фінансової підтримки для погашення заборгованості із заробітної плати.

Харківською обласною радою 22.08.2023 листом за вих. № 01-43/1961 надано ті ж самі документи, що і надав відповідач, разом з додатками (розрахунками заборгованості по заробітній платі на загальну суму 864 683, 72 грн.) до звернення відповідача листом за № 02-02/55 від 24.03.2023, які чомусь не надав відповідач у відповідь на адвокатський запит.

У зазначених додатках міститься інформація по заборгованості із заробітної плати за період з травня по грудень 2022 року, не тільки із зазначенням посад, а й прізвищ працівників, інформації по кожному працівнику 100% окладу, розрахунків: окладу 2/3, ПДФО, військового збору, загальну суму податків та скільки за вирахуванням податків потрібно виплатити кожному працівнику.

Оскільки зазначену інформацію відповідач не надав на адвокатський запит разом з наданням листа за № 02-02/55 від 24.03.2023, на адресу відповідача направлено ще один адвокатський запит від 28.08.2023 за вих. № 3/Н з проханням надати документи, на підставі яких відповідачем розраховані зазначені, у зверненнях до Харківської обласної ради, суми заборгованості по заробітній платі за період з травня по грудень 2022 року, а також надати інформацію по сумам заборгованості, які увійшли у зазначений вище період по кожній посаді окремо, включаючи посаду заступника начальника організаційно-правового відділу ОКП ХОР «ЗНАХІДКА».

04.09.2023 відповідач за вих. № 02-02/204 пролонгував строк для надання відповіді на адвокатський запит до 20 днів, оскільки запит потребує пошуку інформації серед значної кількості документів та даних створених після початку бойових дій, які йому не були передані попереднім керівником. 25 вересня 2023 року відповідач за вих. № 02-02/233 повідомив, що наведені у зверненнях суми заборгованості є орієнтовними, оскільки табелі обліку використання робочого часу та відомості стосовно нарахування, виплати або наявності заборгованості по заробітній платі за період з травня 2022 року по грудень 2022 року попереднім директором при звільнені та передачі справ не передавалися.

Також зауважено, що з моменту звільнення позивача та по теперішній час будь-яка заборгованість з виплати заробітної плати відсутня відповідно до звітності.

Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду.

Як визначено ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст.77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Цивільне процесуальне законодавство закріплює положення щодо того, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. При цьому жодні докази для суду не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК).

Згідно з принципом диспозитивності (ст. 13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст. 49 ЦПК України).

Строк звернення до суду із даним позовом.

Частиною 2 статті 233 КЗпП визначено, що працівник має право звернутися із заявою до суду у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116 КЗпП).

Як установлено судовим розглядом, 25.08.2023 позивач направив відповідачу вимогу про розрахунок, проте відповідач не надав письмового повіомлення про суми, нараховані та виплачені позивачу при звільненні.

29.09.2023 листом за вих. № 4/Н відповідачу направлено адвокатський запит про надання банківської виписки за період з 01.01.2022 по 29.09.2023 щодо транзакцій (перерахуванню) коштів (заробітної плати, премій тощо) на рахунок ОСОБА_1

27.10.2023 відповідач надав інформацію про суми, виплачені позивачу за 2022 рік, надавши банківську виписку, проте, не надав інформацію про усі суми, що належать позивачу при звільненні.

За наведеного, суд відзначає, що позивач звернулася до суду із даним позовом у межах строку, визначеного ч. 2 ст. 233 КЗпП.

Заборгованість по заробітній платі.

Відповідно до частини першої статті 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Аналогічне визначення заробітної плати міститься й у статті 1 Закону України «Про оплату праці».

Частина перша статті 47 КЗпП України встановлює, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний у день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу.

Верховний Суд у постанові від 21.02.2023 у cправі № 910/6968/16 (607/6254/15-ц), вирішуючи спір про наявність обов`язку сплатити нарахованої, але не виплаченої заробітної плати звертає увагу на зміст поняття заробітної плати, який узгоджується з одним із принципів здійснення трудових правовідносин - відплатність праці, який дістав відображення у пункті 4 частини I Європейської соціальної хартії (переглянутої) від 03.05.1996, ратифікованої Законом України від 14.09.2006 № 137-V, за яким усі працівники мають право на справедливу винагороду, яка забезпечить достатній життєвий рівень.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.02.2020 у справі № 821/1083/17 (провадження № 11-1329апп18) зазначила, що виходячи зі змісту трудових правовідносин між працівником та підприємством, установою, організацією, під «належними звільненому працівникові сумами» необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право станом на дату звільнення згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем (заробітна плата, компенсація за невикористані дні відпустки, вихідна допомога тощо).

Статтею 110 КЗпП України встановлено, що при кожній виплаті заробітної плати власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника про такі дані, що належать до періоду, за який провадиться оплата праці: а) загальна сума заробітної плати з розшифровкою за видами виплат; б) розміри і підстави відрахувань та утримань із заробітної плати; в) сума заробітної плати, що належить до виплати.

Отже, виходячи з положень КЗпП України, Закону України «Про оплату праці», заробітна плата працівникам виплачується за умови виконання ними своїх функціональних обов`язків на підставі укладеного трудового договору з дотриманням установленої правилами внутрішнього трудового розпорядку тривалості щоденної (щотижневої) роботи за умови провадження підприємством господарської діяльності.

Нарахування та виплата заробітної плати працівникам проводиться на підставі документів з первинного обліку праці та заробітної плати: штатний розклад, розцінки та норми праці, накази та розпорядження (на виплату премій, доплат, надбавок тощо), табель обліку використаного часу, розрахункова-платіжна відомість.

Обов`язок здійснювати нарахування та виплату заробітної плати, інших виплат, належних працівникові, а так само вести бухгалтерський, податковий облік тощо, лежить на працедавцеві, а не на працівникові. За цих обставин, втрата підприємством первинних документів не позбавляє його обов`язку здійснювати нарахування та виплату заробітної плати.

Відповідно до висновку Верховного Суду, який викладено у постанові від 28.03.2018 у справі № 243/5469/17, відомості щодо виплати заробітної плати не обмежуються лише первинною документацією.

Отже, статтею 116 КЗпП України на підприємство, установу, організацію покладено обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать.

Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати.

Невиконання цього обов`язку спричиняє наслідки, передбачені статтею 117 КЗпП України, якою передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.

Цими нормами на підприємство, установу, організацію покладено обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать. У разі невиконання такого обов`язку наступає передбачена статтею 117 КЗпП України відповідальність.

Метою такого законодавчого регулювання є захист майнових прав працівника у зв`язку з його звільненням з роботи, зокрема захист права працівника на своєчасне одержання заробітної плати за виконану роботу, яка є основним засобом до існування працівника, необхідним для забезпечення його життя.

Як установлено судовим розглядом, у період з 01.01.2022 по 14.11.2022 позивач займав посаду заступника начальника організаційно-правового відділу та згідно зі штатним розписом підприємства на 2022 рік, його посадовий оклад складає 16380,00 грн.

Оскільки простій оголошено з 01.03.2022, то за січень та лютий 2022 року відповідачем позивачу повинна бути нарахована та виплачена заробітна плата у сумі 33579,00 грн.

За період з 01.03.2022 по 14.11.2022, враховуючи простій, відповідачем позивачу повинна бути нарахована та виплачена заробітна плата у сумі 94631,73 грн.

Тобто, запервод з 01.01.2022 по 14.11.2022 відповідачем позивчу повинна бути нарахована та виплачена заробітна плата у сумі 128210,83 грн.

Як убачається із банківської виписки, на рахунок позивача за період з 01.01.2022 по 31.12.2022 відповідачем перераховано заробітну плату на загальну суму 46349,36 грн.

Зважаючи на посадовий оклад позивача (16380,00 грн), оплату часу простою у розмірі 2/3 посадового окладу (10920,00 грн) з 01.03.2022 та фактично виплачену суму заробітної плати, заборгованість, що виникла з травня 2022 по 14.11.2022 становить 67506,80 грн.

Компенсація при звільненні за невикористану відпустку.

Порядком обчислення середньої заробітної плати затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 передбачено, що обчислення середньої заробітної плати для оплати часу відпусток, надання матеріальної (грошової) допомоги або виплати компенсації за невикористані відпустки проводиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки, надання матеріальної (грошової) допомоги або виплати компенсації за невикористані відпустки (абз. 1 п. 2 Порядку). Якщо у працівника відсутній розрахунковий період, то середня заробітна плата обчислюється відповідно до абзаців третього - п`ятого пункту 4 цього Порядку.

Якщо в розрахунковому періоді у працівника не було заробітної плати, розрахунки проводяться з установлених йому в трудовому договорі тарифної ставки, посадового (місячного) окладу.

Якщо розрахунок середньої заробітної плати обчислюється виходячи з посадового окладу чи мінімальної заробітної плати, то її нарахування здійснюється шляхом множення посадового окладу чи мінімальної заробітної плати на кількість місяців розрахункового періоду.

Обчислення середньої заробітної плати для оплати часу відпусток або компенсації за невикористані відпустки проводиться шляхом ділення сумарного заробітку за останні перед наданням відпустки 12 місяців або за фактично відпрацьований період (розрахунковий період) на відповідну кількість календарних днів розрахункового періоду. Із розрахунку виключаються святкові та неробочі дні, встановлені законодавством. Отриманий результат множиться на число календарних днів відпустки (п. 7 Порядку).

Як установлео судовим розглядом, компенсація при звільненні за невикориста відпустку (70 к.д.) становить 33905,20 грн.

Середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні.

Згідно з абз. 4 п. 2 Порядку, в інших випадках збереження середньої заробітної плати, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середнього (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством на число календарних днів за цей період.

Оскільки останніми двома календарними місяцями роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата (тобто день звільнення) є вересень 2022 (22 робочих дня) і жовтень 2022 (21 робочий день), та враховуючи, що цей період припадає на простій, то середньоденна заробітна плата становить 507,91 грн (10920,00 грн (заробітна плата) / 21,5 (р.д. за вересень і жовтень 2022), а середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні 65520,00 грн (507,91 грн. х 21,5 х 6 місяців).

Компенсація за несвоєчасно виплачену заробітну плату.

Відповідно до ст. 34 Закону України «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

За приписами ст. 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» передбачено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Згідно зі ст. З та ст. 4 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується дохід, до уваги не береться). Виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Відповідно до п. З Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159 (далі - Порядок № 159), компенсації підлягають такі грошові доходи, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, зокрема заробітна плата (грошове забезпечення).

Згідно з п. 4 Порядку № 159 сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але не виплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом.

Наведене свідчить, що компенсація працівникам втрати частини заробітної плати має місце виключно при умові порушення термінів виплати заробітної плати.

З урахуванням тієї обставини, що наразі заробтна плата позивачу не нарахована, відсутні підстави для стягнення компенсації відповідно до Порядку № 159, відтак, дана вимога позову є передчасною.

Стягнення ЄСВ, ПДФО і ВЗ.

Оскільки обов`язок з обчислення, утримання з доходів, що нараховуються (виплачуються, надаються) платнику, та перерахування податків до відповідного бюджету від імені та за рахунок коштів платника податків відноситься до компетенції відповідача, як податкового агента, і відсутні підстави вважати, що виконуючи судове рішення, яке набрало законної сили, він ухилиться від виконання покладеного законодавством обов`язку, зазначена вимога позову є також передчасною, та задоволенню не підлягає.

Висновки суду.

Зважаючи на встановлені у ході судового розгляду обставини, суд дійшов висновку про часткове задоволеня позовних вимог ОСОБА_1 шляхом стягнення з відповідача на її користь заборгованості по заробітній платі за період з травня 2022 року по 14.11.2022, компенсацію при звільнені за невикористану відпустку (70 к.д.) та середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні.

Судові витрати.

За приписами ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 81, 141, 247, 263-265 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Стягнути з Обласного комунального підприємства Харківської обласної ради «ЗНАХІДКА», на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) заборгованість по заробітній платі за період з травня 2022 року по 14.11.2022 у сумі 67 506 (шістдесят сім тисяч п`ятсот шість) гривень 80 копійок на р/р IBAN НОМЕР_3 в АТ КБ «ПриватБанк», МФО банку 305299.

Стягнути з Обласного комунального підприємства Харківської обласної ради «ЗНАХІДКА», на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) компенсацію при звільнені за невикористану відпустку (70 к.д.) у сумі 33 905 (тридцять три тисячі дев`ятсот п`ять) гривень 20 копійок на р/р IBAN НОМЕР_3 в АТ КБ «ПриватБанк», МФО банку 305299.

Стягнути з Обласного комунального підприємства Харківської обласної ради «ЗНАХІДКА», на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 65 520 (шістдесят п`ять тисяч п`ятсот двадцять) гривень 00 копійок на р/р IBAN НОМЕР_3 в АТ КБ «ПриватБанк», МФО банку 305299.

Стягнути з Обласного комунального підприємства Харківської обласної ради «ЗНАХІДКА», на користь держави судовий збір у розмірі 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) гривень 88 копійок.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у іншій частині, відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень:http://www.reyestr.court.gov.ua.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 .

Представник позивача: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 .

Відповідач: Обласного комунального підприємства Харківської обласної ради «ЗНАХІДКА», м. Харків, вул. Чернишевська, 51.

Повне судове рішення рішення складено і підписано 06.03.2024.

Суддя Ю.Ю. Власова