УХВАЛА

27 вересня 2024 року

м. Київ

справа № 592/1741/22

провадження № 61-13015ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Солошенко Людмили Євгеніївни на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 07 лютого 2024 року та постанову Сумського апеляційного суду від 03 вересня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - державний нотаріус Сумської міської державної нотаріальної контори Калініченко Євгенія Юріївна, про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності, визнання права власності в порядку спадкування, стягнення грошової компенсації, зустрічним позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування, позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до державного нотаріуса Сумської міської державної нотаріальної контори Ляшенко Алли Іванівни, третя особа - ОСОБА_1 , про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , третя особа - державний нотаріус Сумської міської державної нотаріальної контори Калініченко Є. Ю. (далі - державний нотаріус СМДНК Калініченко Є. Ю.), в якому просила суд:

1) визначити, що частка майна, що належала ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в праві спільної сумісної власності на квартиру

АДРЕСА_1 становить 1/4 частку;

2) визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування на:

- 1/2 частину земельної ділянки з кадастровим номером :05:005:0024, площею 0,1674 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , цільове призначення якої - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд;

- 1/12 частину трикімнатної квартири АДРЕСА_1 ;

- 1/2 частину гаражу двоповерхового, що розташований за адресою:

АДРЕСА_3 ;

3) стягнути з відповідачів в солідарному порядку на її користь грошову компенсацію за 1/2 частину автомобіля INFINITI FX 3.7 легковий універсал-В, 2012 року випуску у сумі 268 904,49 грн.

У червні 2022 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали зустрічний позов до

ОСОБА_1 , в якому просили суд визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/16 частку квартири (1/4 від 1/4 частини спадкового майна), за ОСОБА_3 право власності на 1/16 частку квартири (1/4 від 1/4 частини спадкового майна).

У червні 2022 року ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до державного нотаріуса СМДНК Ляшенко А. І., третя особа - ОСОБА_1 , в якому просили суд:

- визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 12 січня

2022 року, видане ОСОБА_2 , зареєстроване в реєстрі за № 1-22 на 1/4 частку двоповерхового гаражу № НОМЕР_1 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 ;

- визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 12 січня

2022 року, видане ОСОБА_3 , зареєстроване в реєстрі за № 1-26 на 1/4 частку двоповерхового гаражу № НОМЕР_1 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 .

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 14 вересня 2022 року об`єднано цивільну справу № 592/1741/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - державний нотаріус СМДНК Калініченко Є. Ю., про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності, визнання права власності в порядку спадкування, стягнення грошової компенсації, зустрічним позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності

в порядку спадкування, з іншою цивільною справою № 592/3332/22 за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до державного нотаріуса СМДНК Ляшенко А. І., третя особа - ОСОБА_1 , про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 07 лютого 2024 року, залишеним без змін постановою Сумського апеляційного суду від 03 вересня

2024 року, позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - державний нотаріус СМДНК Калініченко Є. Ю., про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності, визнання права власності в порядку спадкування, стягнення грошової компенсації задоволено частково.

Визначено, що частка майна, що належала ОСОБА_4 , який помер

ІНФОРМАЦІЯ_1 , в праві спільної сумісної власності на квартиру

АДРЕСА_1 становить 1/4 частку.

У задоволенні інших позовних вимог про визнання права власності в порядку спадкування, стягнення грошової компенсації відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 996,61 грн, по 498,30 грн з кожного.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування відмовлено.

У задоволенні позову ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до державного нотаріуса СМДНК Ляшенко А. І., третя особа - ОСОБА_1 , про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину відмовлено.

25 вересня 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Солошенко Л. Є. через підсистему «Електронний суд» звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 07 лютого 2024 року та постанову Сумського апеляційного суду від 03 вересня 2024 року (надійшла до суду

25 вересня 2024 року), у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати оскаржувані судові рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог за первісним позовом, ухвалити нове про задоволення позовних вимог. Також просила змінити мотивувальну частину рішення судів першої та апеляційної інстанцій в частині відмови у задоволенні зустрічного та об`єднаного позовів.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.

У порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги доданий документ, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 4 020,00 грн, однак це не підтверджує сплату судового збору у повному розмірі.

У касаційній скарзі представник заявника заявила клопотання про часткове звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі пункту 1 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір», а саме, в зв`язку з тим, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

На підтвердження даного клопотання представник заявника надала копії свідоцтв про народження дітей та довідку форми ОК-7 Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Вирішуючи клопотання про звільнення від сплати судового збору, Верховний Суд урахував, що зазначені представником заявника обставини не є безумовними підставами для звільнення від сплати судового збору або відстрочення його сплати, оскільки представником заявника не надано суду касаційної інстанції достатніх доказів на підтвердження реального майнового стану, який перешкоджає заявникові виконати вимоги законодавства щодо оплати поданої касаційної скарги судовим збором.

Дослідивши вказане клопотання, Верховний Суд дійшов висновку, що у задоволенні клопотання необхідно відмовити, оскільки представником заявника не надано достатніх та належних доказів щодо розміру доходів заявника.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України від 08 липня 2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності 01 листопада 2011 року.

При цьому з 15 грудня 2017 року набули чинності зміни до вказаного Закону України щодо сплати судового збору на підставі Закону України від 03 жовтня 2017 року

№ 2147-VIII.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми.

Підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір»

(у редакції, чинній на день звернення до суду з цим позовом) передбачено, що за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною четвертою статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення

в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Зі змісту положень пункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України вбачається, що

у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається вартістю майна.

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом у 2022 році та заявляла позовну вимогу немайнового характеру (визначення частки майна) та дві позовні вимоги майнового характеру (визнання права власності та стягнення компенсації).

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду з позовами у 2022 року та заявляли одну позовну вимогу майнового характеру (визнання права власності) та дві позовні вимоги немайнового характеру (визнання недійсними свідоцтв).

Станом на 01 січня 2022 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 2 481,00 грн (0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 992,40 грн, 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 12 405,00 грн).

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

При цьому суд звертає увагу заявника на те, що відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» розрахунок розміру судового збору за подання касаційної скарги слід здійснювати, виходячи зі ставки, яка підлягала сплаті при поданні позовної заяви, а не з тієї суми, яка фактично була сплачена позивачем.

Представником заявника рішення суду першої та апеляційної інстанції оскаржуються в частині майнових вимог за первинним позовом, майнової вимоги за зустрічним позовом та двох немайнових вимог за об`єднаним позовом (оскільки заявник просить змінити (тобто оскаржує) мотивувальну частину рішення судів першої та апеляційної інстанцій в частині відмови у задоволенні зустрічного та об`єднаного позовів).

Оскільки із поданої касаційної скарги та копій судових рішень не вбачається ціни позову станом на день його подання (відсутнє визначення вартості земельної ділянки, квартири, гаражу), тому неможливо визначити розмір судового збору, який підлягав сплаті при поданні позовної заяви за вимогу майнового характеру, у зв`язку з чим заявник при сплаті судового збору має підтвердити відповідність такої сплати належними доказами (позовна заява з визначеною ціною позову, майнова оцінка нерухомого майна або інші належні докази).

Отже, заявнику необхідно сплатити судовий збір за подачу касаційної скарги за позовну вимогу майнового характеру (у розмірі 1 % від ціни спірного майна помноженого на 200 %) та 3 969,60 грн за дві позовні вимоги немайнового характеру ((992,40*2)*200%= 3 969,60).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс.р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, код банку отримувача (МФО): 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату в повному обсязі.

Також, подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.

Згідно з частиною шостою статті 43 ЦПК України процесуальні документи

в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Відповідно до пункту 29 Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів), у разі подання до суду документів

в електронній формі учасник зобов`язаний у випадках, визначених процесуальним законодавством, надати доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Згідно із частиною сьомою статті 43 ЦПК України у разі подання до суду документів

в електронній формі учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Так, касаційна скарга була сформована в системі «Електронний суд», проте доказів надсилання листом з описом вкладення всім учасникам справи копій цієї касаційної скарги представник заявника не надала.

Заявником не надано доказів направлення касаційної скарги державному нотаріусу СМДНК Калініченко Є. Ю., державному нотаріуса СМДНК Ляшенко А. І.

Крім того, представником заявника не дотримано вимоги пункту 3 частини другої статті 392 ЦПК України, а саме у касаційній скарзі не вказано: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), оскільки у касаційній скарзі не зазначено всіх учасників справи, зокрема: державного нотаріуса СМДНК Ляшенко А. І.

Відповідно до частини першої статті 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Таким чином, представнику заявника в уточненій редакції касаційної скарги необхідно зазначити всіх учасників справи.

Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Солошенко Людмили Євгеніївни про часткове звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору відмовити.

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Солошенко Людмили Євгеніївни на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 07 лютого 2024 року та постанову Сумського апеляційного суду від 03 вересня 2024 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. В. Коломієць