Справа № 373/959/24
Провадження № 2/373/592/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2024 року м. Переяслав

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого-судді Лебедя В.В.,

за участю секретаря судового засідання Мороз В.О.,

сторін та інших учасників справи: представника позивача-адвоката Корнєєва Є.Л., представника відповідача-адвоката Овсієнка Ю.А.;

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася із позовом до суду, в якому просила зобов`язати ОСОБА_2 перенести огорожу до меж, визначених рішенням погоджувальної комісії по розгляду земельних спорів від 07.03.2008.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач після смерті батька ОСОБА_3 07.11.2011 прийняла спадщину за законом, що складається з 1/2 частки житлового будинку під АДРЕСА_1 , у якого був спір із сусідом ОСОБА_2 у справі № 2-610/2008.

Так, відповідно до ухвали Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 13.06.2008 визнано мирову угоду між сторонами у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод з боку сусіднього землекористувача, згідно якої ОСОБА_3 та ОСОБА_2 будуть користуватись земельною ділянкою по АДРЕСА_1 відповідно до розподілу земельної ділянки, проведеному раніше між ОСОБА_3 та попереднім власником 1/2 частини будинковолодіння, АДРЕСА_2 ОСОБА_4 ; відповідач ОСОБА_2 зобов`язується в термін до 25.08.2008 перенести огорожу до попередніх меж, які існували між позивачем ОСОБА_3 і попереднім землекористувачем ОСОБА_4 відповідно до рішення погоджувальної комісії по розгляду земельних спорів від 07.03.2008; у випадку невиконання мирової угоди в добровільному порядку, вона буде виконуватись в примусовому порядку.

На теперешній час відповідач ОСОБА_2 порушує право позивача ОСОБА_1 на землекористування, так як він не переніс огорожу до меж, визначених рішенням погоджувальної комісії по розгляду земельних спорів від 07.03.2008

Представник позивача ОСОБА_1 -адвокат Корнєєв Є.Л. підтримав позов та просив його задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 -адвокат Овсієнко Ю.А. в судовому засіданні просив закрити провадження у справі, оскільки позивач ОСОБА_1 мала би бути заміненою на стадії примусового виконання ухвали Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 13.06.2008 у справі № 2-610/2008, яка фактично постановлена з приводу спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Крім цього, повідомив, що відповідач ОСОБА_2 своєчасно виконав умови угоди від 13.06.2008, затвердженої судом.

Ухвалою від 02.05.2024 судом відкрито провадження, прийнято справу до розгляду в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 27.05.2024.

27.05.2024 закрито підготовче провадження, призначено судовий розгляд по суті на 11.06.2024.

11.06.2024 судове засідання відкладено на 09.07.2024 у зв`язку з неявкою відповідача.

09.07.2024 судове засідання відкладено на 08.08.2024 у зв`язку з неявкою відповідача.

08.08.2024 судове засідання відкладено на 28.08.2024 за клопотанням представника позивача-адвоката Корнєєва Є.Л.

28.08.2024 судове засідання відкладено на 18.09.2024 за клопотанням представника відповідача-адвоката Овсієнка Ю.А

Суд, вислухавши сторін та інших учасників справи, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову з огляду на таке.

Статтею 15 ЦК України, що корелює із конституційною нормою, визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з вимогами частин 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Право вибору способу судового захисту належить виключно позивачеві (ч. 1 ст. 20 ЦК України, ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Крім цього, відповідно до ч. 2 ст. 264 ЦПК України суд не наділений повноваженнями вийти за межі позовних вимог при розгляді справ позовного провадження.

Судом досліджено докази, що є допустимими та неналежними, оскільки вони стосуються спору між батьком позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 та відповідача ОСОБА_2 , а саме:

- копія ухвали Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 13.06.2008 у справі № 2-610/2008 (а/с 5);

- копії свідоцтва про право на спадщину від 13.07.2012 серії ВРТ № 663321, рішення погоджувальної комісії по розгляду земельних спорів від 07.03.2008, плану земельної ділянки по АДРЕСА_1 (а/с 6-8).

Суд дійшов висновку про недоведеність позовних вимог (позовної вимоги) за відсутністю спору, оскільки з моменту відкриття спадщини 07.11.2011 після смерті ОСОБА_3 позивачем ОСОБА_1 не доведено будь-якими доказами порушення зі сторони відповідача ОСОБА_2 її права на володіння земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 , з яких можливо було б встановити обставини, що підлягають доказуванню у справі.

Суд зауважує, що позов ОСОБА_1 включає у собі позовну вимогу, що містить аналогічий зміст до позовної вимоги за позовом її батька ОСОБА_3 до того ж відповідача ОСОБА_2 (справа № 2-610/2008), а тому позивачу слід навести обґрунтування обставин позову в частині порушення відповідачем прав позивача на земельну ділянку за визначеною адресою та/або житловий будинок з урахуванням правових позицій Верховного суду, серед яких можливо виділити правову позицію із постанови Верховного Суду від 27.05.2020 у справі № 910/1310/19 про те, що передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності або права користування земельною ділянкою у судовому порядку є наявність підтвердженого належними доказами права особи (власності або користування) щодо земельної ділянки, а також підтверджений належними доказами факт порушення цього права на земельну ділянку (невизнання, оспорювання або чинення перешкод в користуванні, користування з порушенням законодавства, користування з порушенням прав власника або землекористувача тощо). Правовий висновок такого змісту викладено також у постановах Верховного Суду від 04.09.2018 у справі № 915/1279/17, від 20.03.2018 у справі № 910/1016/17, від 17.04.2018 у справі № 914/1521/17.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України судовий збір покаладається на позивача у зв`язку з відмовою у задоволенні позову.

Керуючись статтями 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання перенести огорожу до меж, визначених рішенням погоджувальної комісії по розгляду земельних спорів від 07.03.2008.

Відкласти виготовлення повного рішення до 27.09.2024.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована та проживаюча за адресою: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_1 ;

відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 ; РНОКПП невідомий.

СУДДЯ: В.В. ЛЕБІДЬ