Справа № 697/462/24
Провадження № 2/697/370/2024
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2024 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Скирди Б.К.,

за участю секретаря судового засідання Васянович Ю.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Каневі Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Канівського відділу державної виконавчої служби в Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа: Канівська державна нотаріальна контора про зняття арешту та заборони на відчуження нерухомого майна, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 (далі також ОСОБА_1 , позивач) звернулася до Канівського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до Канівського відділу державної виконавчої служби в Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі також Канівський ВДВС у Черкаському районі Черкаської області ЦМУ МЮ (м. Київ), третя особа: Канівська державна нотаріальна контора про зняття арешту та заборони на відчуження нерухомого майна.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 18.06.2004 нею в приватну власність на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу було придбано в ОСОБА_2 та ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1 .

21.12.2016 відповідно до рішення виконавчого комітету Канівської міської ради вулицю Леніна перейменовано на вулицю Енергетиків, та змінено нумерацію будинку з 127 на 89.

На початку лютого 2024 року позивач вирішила відчужити вищезазначену квартиру. Але при зверненні до Канівської державної нотаріальної контори з метою нотаріального посвідчення договору відчуження об`єкту нерухомого майна з`ясувалося, що 19.05.2006 на підставі постанови серія АА 769957 від 16.05.2006 державної виконавчої служби Канівського міськрайонного управління юстиції про арешт 1/5 частини квартири АДРЕСА_1 , яка за даними Канівського БТІ буцімто належить боржнику ОСОБА_4 , та оголошення заборони на відчуження 1/5 частини даної квартири Канівською державною нотаріальною конторою внесено до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, обтяження за реєстраційним номером 3229763 арешт 1/5 частини квартири АДРЕСА_1 .

Вищезазначена постанова про арешт 1/5 частини квартири АДРЕСА_1 та оголошення заборони на його відчуження винесені Державною виконавчою службою в м. Каневі та Канівському районі на підставі виконавчого листа № 2-1033 від 07.10.2004 Канівського міськрайонного суду в справі про стягнення з ОСОБА_4 на користь органу опіки та піклування Канівського міськвиконкому аліментів.

Але ОСОБА_4 ніколи не була і не є власником 1/5 частини квартири АДРЕСА_1 , оскільки відповідно до нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу даної квартири від 18.06.2004 № 1046, витягу 4143803 від 14.07.2004 Канівського виробничого підрозділу Черкаського обласного бюро технічної інвентаризації про реєстрацію права власності на інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 31.01.2024 за номером 363884195, дана квартира АДРЕСА_1 повністю з 18.06.2004 належить ОСОБА_1 . З цього часу дана квартира нею ніколи не відчужувалася, в тому числі і на користь ОСОБА_4 .

Прикра помилка щодо арешту квартири сталася в результаті неналежного виконання обов`язків державним виконавцем Державної виконавчої служби в м. Каневі та Канівському районі Ганнисик Л.В., який виніс постанову серія АА 769957 від 16.05.2006 про арешт квартири, не з`ясувавши хто є власником даної квартири та не повідомивши її, як належного власника, про прийняту ним 16.05.2006 постанову, копію якої необхідно було б направити на адресу знаходження квартири, що ним не було вчинено чим позбавлено її в своєчасному оскарженні даної постанови. А по закінченню виконавчого провадження арешт 1/5 частини квартири державною виконавчою службою не було знято.

На її звернення на гарячу лінію Міністерства юстиції України 02.02.2024 щодо скасування вищезазначеного арешту з 1/5 частини квартири з Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області 13.02.2024 повідомлено, що даний арешт за спливом часу та знищенням матеріалів виконавчого провадження стосовно ОСОБА_4 в інший спосіб, як звернення до суду з відповідним позовом, унеможливлюється.

Не внесення відповідного запису до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна про зняття арешту з 1/5 частини квартири АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_1 , обмежує законі права позивача та унеможливлює розпорядження належним їй майном на власний розсуд.

З огляду на вказані обставини, просить суд зняти арешт з 1/5 частини квартири АДРЕСА_1 (після перейменування АДРЕСА_3 ), внесений Канівською державною нотаріальною конторою до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 19 травня 2006 року за реєстраційним номером 3229763; зняти заборону, накладену 16 травня 2006 року відповідно до постанови серія АА № 769957 державної виконавчої служби Канівського міськрайонного управління юстиції, на відчуження 1/5 частини квартири АДРЕСА_1 (після перейменування АДРЕСА_3 ); понесені витрати покласти на відповідача.

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 20.03.2024 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання (а.с.24-25).

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 20.06.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.39-40).

Позивач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву з проханням розглянути справу без її участі за наявними в справі матеріалами, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити (а.с.29).

Представник відповідача Канівського відділу державної виконавчої служби в Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явилася, надіслала до суду клопотання з проханням розглянути справу без участі їх представника, не заперечує проти зняття арешту з майна, самостійно зняти арешт без рішення суду немає законних підстав (а.с.51).

Представник третьої особи Канівської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву з проханням розглянути справу без участі нотаріуса за наявними в справі матеріалами (а.с.49).

Згідно з частини 2 статті 247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 , що підтверджується копією Договору купівлі-продажу від 18.06.2004 зареєстрованого в реєстрі за № 1-1046 (а.с.8), копією Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 4143803 від 14.07.2004 (а.с.9) та Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 363884195 від 31.01.2024 (а.с.10).

Відповідно до рішення виконавчого комітету Канівської міської ради № 125 від 05.04.2017, вулицю Леніна перейменовано на вулицю Енергетиків та змінено нумерацію будинку з 127 на 89 (а.с.19-21).

Відповідно до витягу № 1499-01-09 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 28.02.2024, за адресою: АДРЕСА_3 , зареєстровані ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.16).

Відповідно до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АА № 769957 від 16.05.2006, державним виконавцем Ганнисик А.В. вирішено накласти арешт на все майно, що належить ОСОБА_4 , 1976 року народження, проживаючій в АДРЕСА_4 , а саме на 1/5 частину квартири АДРЕСА_1 (а.с.15).

З листа Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) № 7237/7.2-24вх.Г-1277-УГЛ-24 від 13.02.2024 вбачається, що станом на 13.02.2024 виконавчі провадження відносно ОСОБА_4 на виконанні у підпорядкованих Управлінню відділах не перебувають. На виконанні у Канівському відділі державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебувала значна кількість виконавчих проваджень стороною (боржником) яких була ОСОБА_4 . Відповідно до пунктів 1 та 2 розділу ХІ Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями та пунктом 9.9 Порядку роботи з документами в органах державної податкової служби, виконавчі провадження де стороною була ОСОБА_4 знищено у зв`язку з закінченням строків зберігання, відповідно до акту вилучення виконавчих проваджень для знищення. Надати більш детальну інформацію щодо стану виконання виконавчих проваджень не вбачається можливим оскільки, вони знищені як такі, термін зберігання яких закінчився (а.с.17-18).

При вирішенні справи суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Згідно зі статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно з частиною 1 статті 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно зі статтею 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

За змістом частин 1, 2 статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти стосовно свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до частини 1 статті 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Пунктом 2 постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 «Про судову практику в справах при зняття арешту з майна» встановлено, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або інші законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Згідно з частиною 1 статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, втручання держави в право особи на мирне володіння своїм майном повинно бути виправданим, а таким воно є, якщо здійснюється з метою задоволення «суспільного інтересу» та з дотриманням «справедливого балансу». У практиці ЄСПЛ напрацьовано три головні критерії, які необхідно оцінювати на предмет відповідності втручання в право особи на мирне володіння своїм майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями ст. 1 Першого протоколу, а саме: (а) чи є втручання законним; (б) чи переслідує воно «суспільний інтерес»; (в) чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям. ЄСПЛ констатує порушення державою ст. 1 Першого протоколу, якщо хоча б одного критерію не буде додержано.

Крім того, при ухваленні вказаного рішення суд враховує роз`яснення пункту 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», відповідно до яких позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.05.2020 у справі № 554/8004/16, спори, пов`язані з належністю майна, на яке накладений арешт, відповідно до статей 15 і 16 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо існує спір щодо визнання права власності на майно та однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства. У разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України у вказаній редакції. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно та про зняття з нього арешту.

У постанові Великої Палати Верховного суду від 26.11.2019 у справі № 905/386/18 зазначено, що відповідачем у справах за позовами про звільнення з-під арешту майна є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна.

Судом встановлено, що за даними, які містяться в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, арешт накладено на 1/5 частину квартири позивача, проте власником даної частини квартири зазначено ОСОБА_4 , якій вказане майно ніколи не належало.

Разом з тим, судовим розглядом не здобуто доказів того, що у позивача є будь-які майнові зобов`язання на забезпечення виконання яких може існувати таке обтяження, а тому існування заборони відчуження належного позивачу майна на підставі постанови ДВС Канівського міськрайонного управління юстиції АА769957 від 16.05.2006 є надмірним втручанням у її право власності.

Причому суд вважає, що з огляду на час, який минув з моменту виникнення зобов`язання (18 років), відсутність будь-яких доказів щодо розміру такого зобов`язання, а також особи боржника, існування обтяження на майно позивача не узгоджується з такими загальними засадами цивільного законодавства як справедливість, добросовісність і розумність.

Будь-яких претензій до власника майна орган, в інтересах якого накладено спірну заборону заявлено не було.

Таким чином, позивач не має можливості вільно розпоряджатися власним майном, а перешкоди у реалізації прав власника мають бути усунені шляхом звільнення майна з-під арешту.

На основі всебічно з`ясованих обставин, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 81, 258-259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Канівського міськрайонного відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа: Канівська державна нотаріальна контора про зняття арешту та заборони на відчуження нерухомого майна задовольнити.

Скасувати арешт з 1/5 частини квартири АДРЕСА_1 (після перейменування АДРЕСА_3 ), внесений Канівською державною нотаріальною конторою до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 19 травня 2006 року за реєстраційним номером 3229763.

Скасувати заборону, накладену 16 травня 2006 року відповідно до постанови серія АА № 769957 державної виконавчої служби Канівського міськрайонного управління юстиції, на відчуження 1/5 частини квартири АДРЕСА_1 (після перейменування АДРЕСА_3 ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Б . К . Скирда