Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/677/24
Провадження № 2/935/540/24
РІШЕННЯ

Іменем України

09 вересня 2024 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді Василенка Р.О., зі секретарем- Криворучко Я.В., за участю: представника відповідача - адвоката Опанасюка С.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернувся до суду із позовом в якому просять стягнути з ОСОБА_1 суму заборгованості за кредитним договором № Z60.12893.004394418 від 02.10.2018 року в розмірі 368 068, 23 грн. та заборгованість за договром позики №5568652 в розмірі 498,14 грн.

В обґрунтування позову вказує, що 02 жовтня 2018 року відповідач ОСОБА_1 уклав із АТ «ІДЕЯ БАНК» кредитний договір №Z60.12893.004394418. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надав позивачу кредит згідно умов договору, разом з тим відповідач не виконує свої зобов`язання, кредит не повертає, не сплачує проценти за користування кредитними коштами, внаслідок чого утворилась заборгованість.

07 липня 2023 року між АТ «ІДЕЯ БАНК» та позвичем ТОВ «Фінансова компанія» «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №07072023 за яким АТ «ІДЕЯ БАНК» відступає, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату приймає належні АТ «ІДЕЯ БАНК» права грошової вимоги до Боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників.

Вказує, що відповідно до Реєстру боржників №4 до Договору факторингу від 07.07.2023 року, позивач ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до відповідача за укладеним кредитним договором Z60.12893.004394418 в сумі 368 068, 23 грн., з яких: 98 797 грн. - заборгованість за основним боргом; 269 271 грн. заборгованість по відсоткам.

Також вказує, що 10 травня 2023 року відповідач ОСОБА_1 уклав із Товариством з обмеженою відповідальністю ТОВ «МАНІФОЮ» договір позики №5568652. Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який був надісланий на мобільний номер відповідача.

Вказує, що за умовами договору (п. 2.5) позика надана відповідачу шляхом безготівкового переказу на рахунок банківської картки, яка зареєстрована позичальником в особистому кабінеті.

18 жовтня 2023 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та позвичем ТОВ «Фінансова компанія» «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №18-10/2023 за яким АТ «МАНІФОЮ» відступає, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату приймає належні ТОВ «МАНІФОЮ» права грошової вимоги до Боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників.

Вказує, що відповідно до Реєстру боржників від 18.10.2023 року до Договору факторингу від 18 жовтня 2023 року позивач ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до відповідача за укладеним договором позики №5568652 в сумі 498,14 грн., з яких: 135,05 грн. - заборгованість за основним боргом; 363,09 грн. заборгованість по відсоткам.

Оскільки на вимоги позивача відповідач заборгованість не погасив, від виконання своїх зобов`язань ухиляється, позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. В матеріалах справи наявна заява про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Представник відповідача адвокат Опанасюк С.П., у судовому засіданні заперечив щодо задоволення позовних вимог у повному обсязі. Вказав, що у матеріалах справи відсутні докази, які вказують на існування кредитних відносин, відсутні первинні банківські документи, які підтверджується факт надання кредитних коштів за кредитними договорами.

Позивачем не надано розрахунку заборгованості за укладеним кредитним договором від 02.10.2018 року, щодо заборгованості та відсотків. Вказав, що відповідач грошові кошти за кредитними договорами не отримував. Також надіслав до суду заяву про застосування строку позовної давності. Просить відмовити у задоволенні позову.

Суд, заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, на засадах змагальності та в межах позовних вимог, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 вказаний, як позичальник за кредитним договором укладеним із Акціонерним товариством "ІДЕЯ БАНК" від 02 жовтня 2018 року № Z60.12893.004394418, в письмовій формі.

Згідно умов якого кредит надається позичальнику на поточні потреби в сумі 99 997 грн., включаючи витрати на страховий платіж. Дата видачі кредиту є дата списання коштів з позичкового рахунку для зарахування на банківський рахунок позичальника. (п. 1.1, 1.2. Договору).

Строк на який надається кредит 48 місяців, за користування кредитом позичальник сплачує річну змінювану проценту ставку в розмірі, що визначається, як змінна частина ставки, збільшена на 6% (маржу банку). На день укладення договору змінна частина ставки визначена рішенням правління банку, становить 9,5 %, що разом із маржою банку складає змінювану проценту ставку в розмірі 15,5 %. (п. 1.3, 1.4. Договору).

В п. 1.6. договору визначено, що банк має право за рішенянням правління банку визначити змінну частину процентної ставки нижчу ніж ставка, яка розрахована відповідно до п. 1.5. договору на основі зміни ключових ринкових показників.

В п. 2.1., 2.2. договору визначено, що позичальник повертає кредит разом з процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості в 48 щомісячних внесках включно до 2 дня/числа кожного місяця, згідно Графіку щомісячних платежів. Платежі здійснюватимуться на транзитний рахунок № НОМЕР_1 в Банку, МФО 336310, з якого проводиться погашення заборгованості за Договором у такій черговості: 1) для оплати простроченої заборгованості кредиту за Договором; 2) для погашення нарахованої заборгованості за Договором, строк сплати якої не минув; 3) для сплати штрафних санкцій (пені) згідно п. 3.3.1, цього Договору, 4) для погашення іншої заборгованості (в т.ч. дострокове погашення заборгованості за кредитом).

Погашення простроченої заборгованості за цим Договором (крім штрафних санкцій) здійснюється шляхом списання Банком з транзитного рахунку суми простроченої заборгованості в день надходження грошових коштів на рахунок обліку заборгованості. Погашення іншої заборгованості здійснюється в терміни погашення заборгованості визначені Графіком щомісячних платежів.

В наданому ордері-розпорядження про видачу кредиту №1 вказано про розпорядження перерахувати кошти з рахунку № НОМЕР_2 на рахунок № НОМЕР_1 в сумі 80 125,8 грн. на підставі договору № Z60.12893.004394418.

В ордері розпорядження №2 про сплату страхового платежу вказано про розпорядження перерахувати кошти з рахунку № НОМЕР_1 на рахунок № НОМЕР_3 в сумі 19 871,20 грн. на підставі страхового платежу від ОСОБА_1 .

Містяться відомості про здійснення операції 02.10.2018 року про зарахування з рахунку № НОМЕР_4 на рахунок № НОМЕР_5 суми у розмірі 1 гривні, підстава видача кредиту ОСОБА_1 № Z60.12893.004394418 (а.с. 10).

Відповідно до договору факторингу №07072023 від 07 липня 2023 року укладеного між Акціонерним товариством «ІДЕЯ БАНК»(Клієнт) та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (Фактор) слідує, що АТ «Ідея Банк» відступило позивачу ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги у розмірі заборгованості боржників перед банком, визначеному в реєстрі боржників (а.с.21-23).

У витязі з реєстру боржників №4 до договору факторингу №07072023 від 07 липня 2023 року вказано, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги за кредитним договором № Z60.12893.004394418, де боржником вказано ОСОБА_1 в сумі 368 068,23 грн., з яких: 98 797 грн. - заборгованість за основним боргом; 269 271,23 грн. - заборгованість по відсоткам; 0 грн. заборгованість по комісії.

Згідно розрахунку зоборгованості здійсненого ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» слідує, що станом на 30.01.2024 року заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № Z60.12893.004394418 становить 368 068,23 грн., яка складається з: 98 797 грн. - заборгованість за основним боргом; 269 271,23 грн. - заборгованість по відсоткам; 0 грн. заборгованість по комісії (а.с. 20).

10 травня 2023 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та ОСОБА_1 укладено договір позики № 5568652, що акцептований шляхом його підписання 10.05.2023 року електронним підписом одноразовим ідентифікатором v76221.

За умовами договору позикодавець зобов?язується надати позичальникові грошові кошти(позику) на суму 500 грн 00 коп., а позичальник зобов?язується повернути надані грошові кошти та сплатити проценти за користування позикою та всі інші платеі відповідно до умов договору.

В п 2.3 договору вказано, що позика надається строком на 79 днів. Дата надання позики 10.05.2023 року, дата повернення позики 28.07.2023 року.

В п. 2.5. договору зазначено, що позика надається позичальнику в день підписання договору позики шляхом безготівкового переказу на банківський рахунок позичальника за номером електронного платіжного засобу № НОМЕР_6 , зареєстрованого позичальником для цієї цілі в особистому кабінеті.

Основні умови кредитування ОСОБА_1 також визначені у Паспорті позики від 10.05.2023 року, у якому вказано, що сума кредиту становить 2 500 грн, строк кредитування 79 днів, процентна ставка: акційна 1,20720% на день, базова 2,490% на день, реальна річна процента ставка 5 614 %, орієнтовна вартість кредиту 3 686,50 грн.

Згідно розрахунку заборгованості за договором позики №556852 від 10.05.2023 року, що є додатком № 1 до договору позики від 10.05.2023 року, слідує, що сума позики становить 500 грн., сума нарахованих відстоків становить 175, 05 грн.

Відповідно до договору факторингу №18-10/2023 від 18 жовтня 2023 року укладеного між ТОВ «МАНІФОЮ» (Клієнт) та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (Фактор) слідує, що ТОВ «МАНІФОЮ» за плату відступило позивачу ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право грошової вимоги, яке належало Клієнту та визначено в реєстрі боржників

У витязі з реєстру боржників до договору факторингу №18-10/2023 від 18 жовтня 2023 року вказано, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги за договором № позики №556852 від 10.05.2023 року, де боржником вказано ОСОБА_1 в сумі 498,14 грн., з яких: 135,05 грн. - заборгованість за основним боргом; 363,09 грн. - заборгованість по відсоткам.

Згідно розрахунку заборгованості за договором позики №556852 від 10.05.2023 року, здійсненого ТОВ «ФК «ЄАПБ» слідує, що сума заборгованості становить 498,14 грн., яка складається з заборговансоті за основною сумою боргу 135,05 грн., та заборгованістю за процентами у розмірі 363,09 грн.

Щодо позовних вимог про стягнення заборговності за договором позики №556852 від 10.05.2023 року.

За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі ч. 2 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію».

Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 5 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частиною 1 статті 626 ЦК України, визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно статті 1046 ЦК України, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

Представник відповідача у судовому засіданні вказав, що відповідач кошти за кредитними договорами не отримував.

Матеріали справи не містять будь-яких належних та допустимих доказів (меморіального ордеру, виписки по рахунку, заяви на видачу готівки, платіжного доручення, або довідки про перерахування коштів), на підставі яких суд може з`ясувати обставини, які мають значення для справи, а саме щодо видачі (перерахунку) Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІФОЮ» боржнику ОСОБА_1 коштів у сумі 500 грн. відповідно до умов договору позики №556852 від 10.05.2023 року за якими такі кошти повинні були перераховані первісним кредитором на банківську карту № НОМЕР_6 .

Жодних відомостей про перерахування таких коштів за допомогою тих чи інших платіжних систем на вказану у договорі картку надано не було. На підтвердження доводів щодо зазначення відповідачем цієї банківської картки в особистому кабінеті, на сайті позикодавця доказів не надано.

Окрім того, позивачем долучено до матеріалів справи паспорт позики від 10.05.2023 року, за яким позика надана ОСОБА_1 становить 2500 грн.. Тобто наявні сутттєві розбіжності в договорі позики та паспорті позики від 10.05.2023 року, як у сумі коштів, які повинні були видані ОСОБА_1 , так і розмірі відсотків, що підлягають до стягнення з відповідача у разі видачі суми позики.

Таким чином, позивачем не доведено, що ОСОБА_1 мав заборгованість за договором позики №556852 від 10.05.2023 року перед первісним позикодавцем Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІФОЮ», в сумі 498,14 грн., з яких: 135,05 грн. - заборгованість за основним боргом, 363,09 грн. - заборгованість по відсоткам, у зв`язку з чим у суду відсутні підстави для стягнення такої заборгованості на користь позивача.

Щодо позовних вимог про стягнення заборговності за кредитним договором від 02 жовтня 2018 року № Z60.12893.004394418.

Згідно ст. ст. 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Згідно зі ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

У ст. ст. 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов забороняється.

За правилами ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Так, 07 липня 2023 року між первісним кредитором АТ «ІДЕЯ БАНК»(Клієнт) та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №07072023, за яким права вимоги які Клієнт відступає за цим договором відступаються у розмірі заборгованості боржників перед Клієнтом та визначенні в реєстрі боржників.

При цьому у розділі 1 вказаного договору факторингу сторони визначили основні терміни, що використовуються у договорі факторингу. Вказано, що право вимоги це право грошової вимоги Клієнта до боржників щодо погашення заборгованості, що виникла на підставі первинних договорів, що підтверджена документацією.

Однак первинної документації на підтвердження, як видачі кредиту відповідачу, так і розміру його заборгованості за договором Z60.12893.004394418 та правильності нарахування відсотків та інших сум, не надано. Хоча право грошової вимоги щодо стягнення із боржників заборговності, яка виникла у таких перед банком, безумовно пов`язана з документацією, яка підтверджує розмір заборгованості.

Даних про часткові проплати чи їх відсутність, а також порядок їх списання до позову не долучено. З`ясувати, яким чином здійснювалося нарахування заборгованості за вказаним вище договором, її дійсність та відповідність умовам договору, з обсягу наданих доказів неможливо.

Тому наданий позивачем розрахунок заборгованості та вказаний у витязі з реєстру боржників №4 до укладеного договору факторингу від 07.07.2023 року розмір заборгованості суд не приймає.

У постанові від 30 січня 2018 року в справі №161/16891/15 Верховний Суд вказав, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

З матеріалів справи вбачається, що 02.10.2018 року між АТ «ІДЕЯ БАНК» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № Z60.12893.004394418 терміном 48 місяців. Відповідно до умов договору відповідач повинен був отримати у первісного кредитора кредит у сумі 99 000 грн. у безготівковій формі шляхом списання коштів з позичкового рахунку для зарахування на банківський поточний рахунок позичальника.

В той же час будь-яких доказів про відкриття рахунку в АТ «ІДЕЯ БАНК» на ім`я ОСОБА_1 на який повинні були перераховані кошти не надано.

При цьому розмір такої заборгованості в частині стягуваних сум жодним чином не підтверджено. Так, в п. 6.1 Договору в таблиці обчислення загальної вартості кредиту споживача визначено розмір щомісячних внесків та вказано, що такі внески сплачуються на транзитний рахунок № НОМЕР_1 .

Так, з наданого попереднього обрахунку, який складений на дату укладання договору вбачається, що після спливу 48 місяців, відповідач зобов`язаний сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 40 682, 80 грн. та плату за обслуговування кредиту у розмірі 229 917,91 грн.. Однак зі змісту позовних вимог слідує, що позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 368 068, 23 грн., з яких: 98 797 грн. - заборгованість за основним боргом та 269 271 грн. заборгованість по відсоткам, розмір яких та порядок нарахування жодним чином не обгрунтовано.

В матеріалах справи відсутній розрахунок заборгованості за кредитним договором № Z60.12893.004394418 складений АТ «ІДЕЯ БАНК», як первісним кердитором.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

При цьому відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Тому надані позивачем ордери-розпорядження №1, 2 не можуть бути єдиним, достатнім доказом на підтвердження перерахуванням та надходження коштів на рахунок боржника. При цьому суду не надано доказів того, що вказані у дебеті номери рахунків, які зазначені в таких ордерах-розпорядженнях для перерахунку коштів у сумі 80125,80 грн та 19 871,20 грн. відкриті на ім`я ОСОБА_2 ..

Таким чином доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», які відсутні у матеріалах справи.

При цьому, у разі заміни первісного кредитора у зобов`язанні, останній, повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, в тому числі і первинні документи, що підтверджують факт виконання свого обов`язку перед позичальником, тобто факт надання коштів у кредит.

Разом із тим, позивачем ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не було надано належних первинних документів, які б засвідчили, що позикодавцем були перераховані грошові кошти відповідачу в розмірах, що передбачені кредитним договором № Z60.12893.004394418, а відповідач ці кошти отримав, тому суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову повному обсязі.

Враховуючи положення статті 141 ЦПК України та висновки суду про відмову в задоволенні позовних вимог, судові витрати понесені стороною позивача розподілу не підлягають.

На підставі ст.ст. 526, 1049,1054 ЦК України та керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 259, 263-265-268, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № Z60.12893.004394418 від 02 жовтня 2018 року та за договором позики №5568652 від 10 травня 2023 року, - відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" , місцезнаходження: вул. Симона Петлюри, 30 м. Київ.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_7 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 13.09.2024 року

Суддя Роман ВАСИЛЕНКО