РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2024 року

м. Рівне

Справа № 570/1056/24

Провадження № 22-ц/4815/1011/24

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді доповідача - Шимківа С.С.,

суддів: Боймиструка С.В., Ковальчук Н.М.,

учасники справи:

позивач Акціонерне товариство "Універсал Банк",

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Універсал Банк" на заочне рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 17 червня 2024 року (ухвалене у складі судді Гладишевої Х.В.) у справі за позовом Акціонерного товариства "Універсал Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в :

У березні 2024 року АТ "Універсал Банк" звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовну заяву обгрунтовано тим, що 16.09.2020 року відповідач звернулася до позивача із Анкетою-заявою до Договору про надання банківських послуг про відкриття поточного рахунку № НОМЕР_1 та встановлення кредитного ліміту на суму, вказану у мобільному додатку.

Своїм підписом ОСОБА_1 повністю та безумовно прийняла пропозицію Банку та погодилася з тим, що Анкета-заява разом із Умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають Договір про надання банківських послуг (далі Договір).

Банк свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі, відкривши поточний рахунок № НОМЕР_1 та встановив ліміт використання кредиту у розмірі 50000 (п`ятдесят тисяч) гривень.

У зв`язку із порушенням відповідачем умов Договору виникла заборгованість.

Просили стягнути із ОСОБА_1 заборгованість за тілом кредиту 49738,85 грн. та судові витрати.

Заочним рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 17 червня 2024 року у задоволенні позову Акціонерного товариства "Універсал Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовлено.

Рішення суду обґрунтовано тим, що позивач не довів належними та допустимими доказами надання відповідачу у позику грошових коштів, кредитної заборгованості, її розміру та період, за який її слід розраховувати.

Сам по собі розрахунок позивача, анкета-заява відповідача та наявність довідки про відкритий поточний рахунок, в яких зазначено прізвище, ім`я та по батькові відповідача, без банківської виписки з цього рахунку позичальника жодним чином не підтверджують обставини, викладені в позовній заяві, оскільки суд позбавлений можливості встановити яку суму коштів отримав відповідач, яка частина тіла кредиту та відсотків за його користування була сплачена ним, а яка частина сплачена не була, та чи взагалі був укладений кредитний договір.

Суд вважає, що лише наявність виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами, що підтверджують рух коштів по конкретному рахунку, вміщують записи про операції та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором, проте вони суду надані не були.

Не погоджуючись із даним рішенням суду АТ "Універсал Банк" оскаржило його в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції дійшов передчасних висновків відносно того, що Клієнт не був ознайомлений із умовами договору, правилами обслуговування, тарифами, таблицею розрахунку вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту.

Кредитний договір був належно укладений.

Невиконання боржником умов договору, на які він погодився та з якими ознайомився в Анкеті-заяві та непогашення у повному обсязі заборгованості перед банком матиме наслідком порушення фундаментального положення про обов`язковість договору.

Просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Із матеріалів справи вбачається, що 16.09.2020 року ОСОБА_1 звернулася до АТ "Універсал Банк" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг та якій у цей же день було відкрито поточний рахунок № НОМЕР_1 з кредитним лімітом 50000 (п`ятдесят тисяч) гривень.

Анкета-заява до договору про надання банківських послуг від 16.09.2020 року не містить умов щодо розміру кредитного ліміту, а також розміру, підстав та порядку нарахування процентів за користування кредитним коштами.

Також позивачем надані умови і правила обслуговування в АТ "Універсал Банк" при наданні банківських послуг щодо продуктів "monobank"/Universal Bank, які набули чинності з 01.09.2020 року, паспорт споживчого кредиту чорної картки monobank та розрахунок заборгованості №б/н від 16.09. року, в якому вказано заборгованість відповідача в розмірі 49738,85 гривень, як тіло кредиту, тоді як відсотки та пеня відсутні. Облік заборгованості в розрахунку розпочинається 01.06.2021 року.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

З тлумачення статті 526 ЦК України цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частини першої статті 1054 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України).

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства (частини перша та друга статті 207 ЦК України в редакції, чинній на момент укладення кредитного договору).

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (частина першій статті 634 ЦК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19) відступлено від висновку Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у раніше прийнятій постанові від 24 вересня 2014 року (провадження № 6-144цс14), та зроблено висновок, що у переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші.

Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. У разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Як і у справі, що переглядається колегією суддів, так і в тій, що переглядалася Великою Палатою Верховного Суду, в анкеті-заяві позичальника процентна ставка не зазначена. Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні інші істотні умови договору, зокрема, про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

Отже, неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача неодноразово змінювалися.

Тобто кредитор міг додати до позовної заяви витяг з тарифів та умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих засобів доказування про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком витяги з тарифів та умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Крім того, у постанові Верховного Суду від 23 травня 2022 року у справі № 393/126/20 об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду знайшла підстави для відступу від висновку Верховного Суду, викладеного у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 грудня 2020 року у справі № 284/157/20-ц (провадження № 61-13569св20), від 18 листопада 2020 року у справі № 313/346/20 (провадження № 61-14573св20) та у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 грудня 2019 року у справі № 467/555/19 (провадження № 61-17707св19), про те, що паспорт споживчого кредиту є невід`ємною складовою частини спірного кредитного договору з огляду на згоду позичальника з умовами кредитування, яка підтверджена його підписом.

Зазначалося, що під формою правочину розуміється спосіб вираження волі сторін та/або його фіксація. Правочин оформлюється шляхом фіксації волі сторони (сторін) та його змісту. Така фіксація здійснюється різними способами. Першим і найпоширенішим з них є складання одного або кількох документів, які текстуально відтворюють волю сторін. Зазвичай правочин фіксується в одному документі. Це стосується як односторонніх правочинів (наприклад, складення заповіту), так і договорів (дво- і багатосторонніх правочинів). Домовленість сторін дво- або багатостороннього правочину, якої вони досягли, фіксується в його тексті, який має бути ідентичним у всіх сторін правочину. Потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту.

Тому ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.

Разом з тим у спірних правовідносинах при встановленні тих обставин, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку не були повернуті, кредитор має право вимагати виконання зобов`язання шляхом покладення на боржника обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Із наданої банком виписки по рахунку відповідача встановлено, що вона використала кредитних коштів на суму 49738,85 гривень, а повернула на картковий рахунок 21685,72 гривень (у період з 16.09.2020 року по 07.11.2023 року).

Тобто тіло кредиту становить 28053,13 гривень і у зв`язку з тим, що будь-які нарахування банком були неправомірними, оскільки нараховувались на підставі неузгоджених між сторонами умов, тому саме ця сума підлягає поверненню.

Ураховуючи вищенаведене та положення ст. 376 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення підлягає скасуванню.

Частиною 1 статті 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно до задоволених позовних вимог.

Оскільки, позовні вимоги задоволено частково, тому з ОСОБА_1 слід стягнути на користь АТ "Універсал Банк" судовий збір за подання позовної заяви до суду першої інстанції в розмірі 1707,79 грн.

Крім того, за розгляд справи судом апеляційної інстанції слід стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ "Універсал Банк" судовий збір за подання ним апеляційної скарги у розмірі 2561,68 грн.

Керуючись ст.ст. 526, 633-634, 1054-1055 ЦК України, ст.ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Універсал Банк" - задовольнити.

Заочне рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 17 червня 2024 року - скасувати.

Позов Акціонерного товариства "Універсал Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Універсал Банк" заборгованість в розмірі 28053 (двадцять вісім тисяч п`ятдесят три) гривні 13 копійок.

У задоволенні решти позовних вимог Акціонерному товариству "Універсал Банк" відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт громадянина України ID № НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства "Універсал Банк" (04114, м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19, ) судовий збір за розгляд справи судом першої інстанції в сумі 1707 (одна тисяча сімсот сім) грн. 79 коп. та 2561 (дві тисячі п`ятсот шістдесят одну) грн. 68 коп. судового збору за розгляд справи судом апеляційної інстанції

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач Шимків С.С.

Судді: Боймиструк С.В.

Ковальчук Н.М.