МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" квітня 2024 р. Справа №370/2001/23

Макарівський районний суд Київської області у складі головуючого судді Білоцької Л.В., розглянувши у приміщенні суду у смт Макарів Київської області у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними матеріалами справу за позовом

Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування,

в с т а н о в и в:

Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (далі ПрАТ «НАСК «Оранта», страховик, позивач), звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , страхувальник, відповідач), в якому просив стягнути з відповідача на його користь страхове відшкодування у розмірі 76 275,93 грн. та витрати зі сплати судового збору.

Позовні вимоги мотивує тим, що 22.12.2022 між ним та ОСОБА_2 укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, згідно з яким з забезпеченим транспортним засобом є автомобіль Citroen Berlingo д.н.з. НОМЕР_1 .

Вказує, що 16.01.2023 о 12 год. 45 хв., по вул. Ярослава Мудрого, у смт. Макарів Бучанського району Київської області, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Citroen Berlingo д.н.з. НОМЕР_1 , у порушення вимог п. 14.2А ПДР України, під час маневру «обгін» не переконався в безпечності, а саме: в тому, що водій який рухався за ним не розпочав обгін в наслідок чого відбулося зіткнення із автомобілем Audi д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням гр. ОСОБА_3 в наслідок зіткнення обидва автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Крім того, 16.01.2023 року о 14 год. 00 хв., по вул Ярослава Мудрого, у смт. Макарів Бучанського району Київської області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Citroen Berlingo, д.н.з. НОМЕР_1 без посвідчення водія, тобто не маючи прав керування таким транспортним засобом, чим порушив п.2.1а ПДР України.

Відповідно до страхового акту № ОЦВ-Р-23-32-89543/1 від 12.04.2023, а також розрахунків суми страхового відшкодування до них, розмір страхового відшкодування склав 76 275,93 грн. та згідно з платіжною інструкцією № 19021 від 13.04.2023 була здійснена виплата страхового відшкодування в сумі 76 275,93 грн.

Посилаючись на вимоги ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач просив суд стягнути із відповідача на свою користь сплачене страхове відшкодування, оскільки останній керував т/з без права на керування транспортним засобом відповідної категорії.

Тому позивач звернувся для захисту своїх прав до суду.

Ухвалою суду від 16.08.2023 року позовну заяву ПрАТ «НАСК «Оранта» прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Копію ухвали суду від 16.08.2023 року та копію позовної заяви з додатками відповідач отримав 25.08.2023 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням № 520. 05.09.2023 відповідачем до суду було подано відзив на позовну заяву, у якому останній вказав, що позовна заява не відповідає вимогам ст. 175 та 177 ЦПК України, обов`язок з відшкодування шкоди покладено саме на страховика, відповідач не вірно визначив спосіб захисту порушеного права шляхом стягнення страхового відшкодування в порядку регресу, матеріали справи не містять доказів здійснення виплати потерпілій особі, та як наслідок, виникнення у позивача обов`язку сплатити кошти на користь ПрАТ «СГ «ТАС»

18.09.2023 позивачем до суду було подано клопотання про витребування доказів.

Ухвалою суду від 27.09.2023 було задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів та витребувано у ПрАТ «СГ «ТАС» належним чином засвідчені копії матеріалів справи до страхового акту № 04173/38/923 від 01.03.2023 року та платіжного доручення №321882 від 02.03.2023 року про виплату страхового відшкодування ОСОБА_3

16.02.2024 ПрАТ «СГ «ТАС» було подано до суду матеріали страхової справи ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що постановою Макарівського районного суду Київської області від 26.01.2023 у справі № 370/203/22, яка набрала законної сили 06.02.2023, ОСОБА_1 було звільнено від адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124, ч. 2 ст. 126 КУпАП, та у зв`язку із малозначністю оголосивши йому усне зауваження (а.с. 6).

Відповідно до постанови Макарівського районного суду Київської області від 26.01.2023 у справі № 370/203/22, 16.01.2023 року о 12 год. 45 хв., по вул. Ярослава Мудрого, у смт. Макарів Бучанського району Київської області, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Citroen Berlingo днз НОМЕР_1 , у порушення вимог п. 14.2А ПДР України, під час маневру «обгін» не переконався в безпечності, а саме: в тому, що водій який рухався за ним не розпочав обгін в наслідок чого відбулося зіткнення із автомобілем Audi днз НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 в наслідок зіткнення обидва автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Крім того, 16.01.2023 року о 14 год. 00 хв., по вул. Ярослава Мудрого, у смт. Макарів Бучанського району Київської області, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Citroen Berlingo, днз НОМЕР_1 без посвідчення водія, тобто не маючи прав керування таким транспортним засобом, чим порушив п.2.1а ПДР України.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та доказуванню під час розгляду даної справи не підлягає.

На момент настання дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Citroen Berlingo, днз НОМЕР_1 була застрахована у ПрАТ «НАСК «Оранта» згідно полісу № АТ/3780103 (а.с. 5).

Власником т/з Audi днз НОМЕР_2 є ОСОБА_3 (а.с. 13).

Водночас, т/з Audi днз НОМЕР_2 був застрахований ОСОБА_3 у ПрАТ «СГ «ТАС» на підставі договору страхування наземного транспорту (автокаско) № AZEP 211602904.

16.01.2023 ОСОБА_3 звернувся до ПрАТ «СГ «ТАС» із заявою про настання події (Дорожньо-транспортної пригоди), а 28.02.2023 із заявою про виплату страхового відшкодування.

На підставі звернення ОСОБА_3 ПрАТ «СГ «ТАС» було складено Страхований акт № 04173/38/923 від 01.03.2023 яким було встановлено розмір страхової виплати 76 275,93 грн.

02.03.2023 ПрАТ «СГ «ТАС» було здійснено виплату ОСОБА_3 страхового відшкодування у розмірі 76 275,93 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 321882 від 02.03.2023.

05.04.2023 ПрАТ «СГ «ТАС» звернулося до ПрАТ «НАСК «Оранта» як до страхувальника цивільно-правової відповідальності власника транспортного засобу Citroen Berlingo, днз НОМЕР_1 із заявою про виплату страхового відшкодування у розмірі 76 275,93 грн. у порядку ст. 993 ЦК України.

10.04.2023 ПрАТ «НАСК «Оранта» було складено Розрахунок страхового відшкодування який склав 76 275,93 грн. (а.с. 19).

13.04.2023 ПрАТ «НАСК «Оранта» було здійснено виплату ПрАТ «СГ «ТАС» страхового відшкодування у розмірі 76 275,93 грн., що підтверджується копією платіжної інструкції № 19021 від 13.04.2023 (а.с. 8).

Відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Постановою від 04 липня 2018 року, справа №755/18006/15-ц, провадження №14-176 цс 18, Верховний Суд зазначив, що слід відрізняти поняття зобов`язання, як правовідношення (договірне або позадоговірне), від обов`язків, які мають сторони такого зобов`язання.

Так, згідно п. 4 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок виконання обов`язку боржника третьою особою.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Виходячи з наведеного, страховик внаслідок виконання обов`язку винної особи (боржника) перед потерпілим (кредитором), набуває прав кредитора в частині фактично сплаченого страхового відшкодування. При цьому деліктне зобов`язання не припиняться, але відбувається заміна сторони у цьому зобов`язанні (заміна кредитора) замість потерпілої особи прав кредитора набуває страховик.

На підтвердження наведеної правової позиції свідчить те, що стаття 27 Закону України «Про страхування» та стаття 993 ЦК України передбачає перехід права вимоги до страховика, де перехід фактично означає, що право вимоги існувало раніше та продовжує існувати, але переходить від однієї особи до іншої, відповідно від потерпілої особи у деліктному зобов`язанні до страховика.

Перехід права вимоги потерпілого (страхувальника) у деліктному зобов`язанні до страховика в порядку статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» є суброгацією.

При цьому помилковим є ототожнення права вимоги, визначене статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 ЦК України, із правом вимоги (регресу), визначеного статтею 1191 ЦК України, оскільки наведені норми регулюють різні за змістом правовідносини суброгацію у страхових відносинах та регрес.

Так, на відміну від суброгації у страхових відносинах, де, як вже зазначено вище право вимоги переходить від потерпілого (страхувальника) до страховика, а деліктне зобов`язання продовжує існувати, при регресі основне (деліктне) зобов`язання припиняється та виникає нове (регресне) зобов`язання, в межах якого у кредитора (третьої особи, що виконала обов`язок замість винної особи перед потерпілим) виникає право регресної вимоги до такої винної особи.

Це виходить із змісту статей 559 та 1191 ЦК України, згідно яких зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином; особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Зважаючи на зміст наведених норм ЦК України, право зворотної вимоги (регресу) не переходить від однієї особи до іншої, як у випадку заміни сторони (кредитора) у вже існуючому зобов`язанні (при суброгації у страхових відносинах). При регресі право регресної вимоги виникає, тобто є новим правом кредитора за новим в даному випадку регресним зобов`язанням, що виникло внаслідок припинення основного (деліктного) зобов`язання шляхом виконання обов`язку боржника (винної особи) у такому деліктному зобов`язанні третьою особою.

Відповідно п. 38.1.1(б) ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії.

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом Citroen Berlingo днз НОМЕР_1 без права на керування транспортним засобом відповідної категорії є встановленим постановою Макарівського районного суду Київської області від 26.01.2023 у справі № 370/203/22 та доказуванню під час розгляду даної справи не підлягає.

У даних правовідносинах ПрАТ «НАСК «Оранта» після виплати страхового відшкодування на користь ПрАТ «СГ «ТАС» набуло права регресної вимог до винуватця дорожньо-транспортної пригоди, а тому позивачем вірно було обрано спосіб захисту порушеного права шляхом звернення до суду із позовом про стягнення в порядку ст. 1191 ЦК України.

Посилання представника відповідача на ту обставину, що матеріали справи не містять доказів виплати страхового відшкодування потерпілій особі спростовуються встановленими судом обставинами.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що позивачем було виплачено страхове відшкодування, а тому останнє набуло права регресної вимоги до відповідача.

Щодо розподілу судових витрат, слід вказати наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов задоволено повністю, підстав для звільнення відповідача від стягнення судового збору судом не встановлено, тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 2 684,00 грн. (а.с. 1).

Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 2, 76-81, 83, 95, 141, 247, 265, 268, 354-355, 430 ЦПК України суд,

у х в а л и в:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» страхове відшкодування у розмірі 76 275,93 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» понесені витрати зі сплати судового збору у сумі 2 684,00 грн.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо воно не проголошувалося з дати складання повного його тексту, через Макарівський районний суд Київської області.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 273 ЦПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 22.04.2024 року.

Реквізити сторін:

Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта»: 02081, м. Київ, вул. Здолбунівська, 7-Д, ;

ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 , РНОКПП невідомий.

Суддя Л.В. Білоцька