РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2024 рокуСправа № 495/1388/24
Номер провадження 2/495/1303/2024

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Братків І.І.,

з участю секретаря судового засідання Кракатиці В.І.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білгороді-Дністровському цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Укрпошта», Миколаївського сільського відділення поштового зв`язку №67794 Акціонерного товариства Укрпошта про стягнення втраченої вигоди,

ВСТАНОВИВ:

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

1.1. Позиція позивача.

20 лютого 2024 року ОСОБА_2 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до відповідача АТ «Укрпошта», в якому просить стягнути Стягнути з АТ «Укрпошта» 360 000 грн., саме ця сума була зазначена в позовній заяві до ПАТ СП «Чорноморська Перлина» і саме цю суму він сподівається отримати по рішенню Європейського Суду та стягнути з АТ «Укрпошти» моральну шкоду в розмірі 20 000грн.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з 2016 по 2019 позивач ОСОБА_2 судився з ПАТ СП «Чорноморська Перлина», справа №465/6816/16 рішення Білгород-Дністровського, Одеського апеляційного суду по цій справі не задовольнили і позивач звернувся до Верховного Суду України 12 травня 2019 року. По телефону гарячої лінії, сказали що справу Верховний Суд буде розглядати без фігурантів справи і що рішення йому буде надіслано рекомендованим листом. Позивач ще раз зателефонував щоб дізнатися на коли призначено засідання по справі, на що йому було сказано, що суд давно виніс рішення, що йому було надіслано лист №308 № конверта 394753/011-19 повідомили, що я він лист отримав, оскільки він не повернувся. Позивач спробував поскаржитись на гарячу лінію Укрпошти, але йому відмовили так як пройшло пів року. Строки подачі скарги до Європейського Суду з прав людини, було подовжено через пандемію короновірусу і він подав скаргу.

03.12.2020 ввечері, після роботи, завідуюча поштовим відділенням с. Миколаївка №67794 ОСОБА_3 принесла лист, віддала примусивши позивача розписатись в журналі рекомендованих листів, а ще в повідомленні від 01.12.2020. Виявилось, що це був простий міжнародний лист зі Стразбуру з Євопейського Суду по правах людини, де сказано, що я він надіслати недостаючі документи до 03.12.2020. Незважаючи на те що і 01.12.2020 i 02.12. і 03.12 були робочими днями, що всі ці дні листоноша ОСОБА_4 була на роботі, незважаючи на те, що він мешкаю через 6 будинків від відділення пошти міжнародний лист безпідставно було затримано на відділенні. Саме цих двох днів позивачу не вистачило для надіслання необхідних документів до 03.12.2020. Вже 04.12.2020 позивач звернувся до Одеського регіонального відділення Укрпошти, надати довідку про те, що лист надійшов 03.12.2020.

Майже через два місяці чекання було здійснено дзвінок на гарячу лінію Укрпошти де сказали, що на прості листи ніхто довідку не надасть, хоча до заяви було додано ксерокопію повідомлення.

Через службову недбалість працівників Укрпошти, через порушення службових обов`язків записаних у службовій інструкції, через злочинну халатність робітників Укрпошти ( ОСОБА_3 і зараз працює завідуючою відділення 67794) позивач витратив своє конституційне право на справедливий суд ст 55 Конституції України. Згідно каталогу Конституційного Суду 4.3.9 Право судовий захист, були порушені такі положення щодо нього: 4.3.9.5 право на інформацію щодо рішення; 4.3.9.1 доступ до суду; 4.3.9.2 право бути заслуханим; 4.3.9.6 судочинство протягом розумного строку; 4.3.9.13 право на інформацію щодо причини затримання; 4.3.9.20 право на компенсацію за збитки спричинені Державою.

15.03.2024 на виконання ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22.02.2024 надійшла уточнена та доповнена позовна заява про стягнення втраченої вигоди. Відповідно до цієї позовної заяви позивач просить стягнути з відповідача АТ «Укрпошта» на його користь втрачену позивачем вигоду в розмірі 360 000 грн.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_1 , яка діє на підставі довіреності від 21.06.2023, підтримала уточнені позовні вимоги, просила їх задовольнити в повному обсязі, оскільки через проблеми АТ «Укрпошти» вчасно не отримали листи з Верховного суду та Європейського суду з прав людини, відтак втратили можливість отримати відшкодування в розмірі 360000 грн.

1.2. Заперечення відповідачів.

06.11.2023 на адресу суду через систему Електронний суд надійшов відзив на позовну заяву від АТ «Укрпошта», в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Вказує на те, що позовній заяві (уточнені та доповненій від 11.03.2024), Позивач на обґрунтування стягнення з Відповідача втраченої вигоди зазначив наступне - «я втратив можливість отримати рішення Європейського Суду з прав людини та компенсацію спричинених збитків у розмірі 360 000,00 гривень, саме така сума булла зазначена в позовній заяві до ПА СП «Чорноморська перлина» по цивільній справі № 495/6816/16-ц і саме цю суму я сподівався отримати по рішенню Європейського Суду з прав людини». Відповідач розглянув викладені в позові обставини, які зводяться до незгоди Позивача з ухваленими не на його користь судовими рішеннями, вважає позов безпідставним, та таким що не підлягає задоволенню, з наступних тих підстав, що судочинство здійснюється виключно судами. Оскарження судових рішень здійснюється виключно в порядку встановленому законом. Суд при розгляді даної справи, не наділений повноваженнями надавати оцінку процесуальним діям та рішенням ухваленим місцевим, апеляційним та касаційним суду при розгляді іншої справи.

Відповідач не забезпечує доступ до правосуддя, це виключно функція держави. Відповідачем не було порушено вимог чинного законодавства, при доставці поштової кореспонденції Позивачу.

Відповідач на звернення Позивача в порядку та спосіб встановлений чинним законодавством були надані відповіді та інформація, а також, роз`яснено що міжнародне відправлення направлене на його адресу, було за класифікацією - простими відправленням. Оскільки відправником було обрано економний варіант відправлення, вартість доставки якого нижче ніж по реєстрованим поштовим відправленням, сервіс доставки без відстеження на території країни призначення та інформування про доставку та вручення.

Такі відправлення, відстежується лише на території країни відправника, а після перетину кордону дані перестають відображатись в системах відстеження, тому, що надалі відправлення пересилаються простим порядком. Підтвердити чи спростувати факт вручення, чи втрати таких відправлень АТ «Укрпошта» не має можливості.

На момент звернення Позивача щодо відправлення №308 минуло 6 місяців з моменту прийняття поштового відправлення до пересилання. Відповідно до вимог п.п.121-122 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270, - АТ «Укрпошта» здійснює перевірку пересилання реєстрованих поштових відправлень в автоматизованій системі протягом шести місяців з дня прийняття їх для пересилання, тому надати інформацію щодо відправлення №308 немає можливості.

Згідно з вимогами ст. 21 Актів Всесвітнього поштового союзу, рекламації щодо міжнародних поштових реєстрованих відправлень приймаються до розгляду призначеними операторами протягом 6-ти місяців, рахуючи з наступного дня після подання відправлення до пересилання. Аналогічні положення містяться в п. 5 ч. 6 стаття 32 Закону України «Про поштовий зв`язок», - оператор поштового зв`язку не несе відповідальності за поштові відправлення, якщо: заяву про розшук поштового відправлення (поштового переказу) подано до об`єкта поштового зв`язку після спливу шести місяців з дня приймання такого поштового відправлення.

У судове засідання представник відповідачів не з`явився, в наданих до суду письмових поясненнях просив справу розглядати їх відсутності представника.

2. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22.02.2024 позовну заяву залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області /суддя Братків І.І./ від 20.03.2024 позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

07.06.2024 на адресу суду від позивача ОСОБА_2 надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових доказів.

3. Фактичні обставини встановлені судом.

У вересні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства сільськогосподарського підприємства «Чорноморська перлина» про стягнення заборгованості із заробітної плати та відшкодування моральної та майнової шкоди.

Постановою Апеляційного суду Одеської області від 26 грудня 2018 року рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 30 липня 2018 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено. Постановою Верховного суду від 05 грудня 2019 року постанову Апеляційного суду Одеської області від 26 грудня 2018 року залишити без змін.

ОСОБА_2 звернувся до Європейський суд з прав людини зі скаргою на вищезазначені рішення.

Листом від 5 листопада 2020 року Європейський суд з прав людини повідомив п. ОСОБА_2 що йому, як виняток, надано можливість надати суду матеріали, яких бракує у заяві та повідомлено про можливість надіслати Суду інформацію та/або документи, зазначені у вищевказаному листі у строк до 3 грудня 2020 року.

Згідно копії поштового повідомлення ОСОБА_2 отримав простий міжнародний лист 03.12.2020.

Листом від 18.02.2021 Європейський суд з прав людини повідомив п. ОСОБА_2 , що оскільки суд не отримав відповіді на свої листи від 6 липня 2020 року та 5 листопада 2020 року, його скарги не можуть бути розглянуті судом.

У відповідь на скаргу ОСОБА_2 від 16.12.2020 АТ «Укрпошта» листом від 26.01.2024 №1853-Р-064-В повідомило скаржника, що відповідно до вимог п.п.121-122 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270 АТ «Укрпошта» здійснює перевірку пересилання реєстрованих поштових відправлень в автоматизованій системі товариства користуючись шляхом ідентифікації тринадцятизначних номерів. Дана система не передбачає їх ідентифікацію за прізвищем, назвою підприємства та за адресою відправника або адресата.

4. Позиція суду та її нормативно-правове обґрунтування.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частинами 1, 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно зі статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У пункті 8 статті 16 ЦК України зазначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до частини першої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно з частиною другою статті 22 ЦК України, збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Відповідно до статті 22 ЦК України у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті збитки, які б могли бути реально отримані при належному виконанні зобов`язання.

Згідно з частиною четвертою статті 623 ЦК України при визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання.

Кредитор, який вимагає відшкодування збитків, має довести: неправомірність поведінки особи; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, що є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди; вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини. З іншого боку, боржник має право доводити відсутність своєї вини (стаття 614 ЦК України).

Таким чином, у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті збитки у розмірі доходів, які б могли бути реально отримані.

Пред`явлення вимоги про відшкодування упущеної вигоди покладає на позивача обов`язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані.

Позивач повинен довести також, що він міг і повинен був отримати визначені доходи, і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 18 травня 2016 року № 6-237цс16, Верховним Судом у постанові № №608/532/17 від 11 вересня 2019 року.

Разом з тим, як вбачається із матеріалів справи, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів, що він дійсно міг отримати вигоду у заявленому розмірі 360 000 грн. Позивач покликається на те, що у випадку вчасного отримання ним поштового відправлення міг отримати вигоду у розмірі 360 000 грн. Разом з тим, здійснення такого розміру виплат можливе не просто внаслідок вчасного отримання Європейським судом з прав людини відповідної заяви, а лише за умови винесення рішення Європейським судом з прав людини на користь ОСОБА_2 .

В цьому контексті суд вважає слушним зауваження відповідача про те, що суд при розгляді цієї справи не наділений повноваженнями надавати оцінку процесуальним діям та рішенням ухваленим місцевим, апеляційним та касаційним судами при розгляді іншої справи. Більше того, суд не може перебирати на себе функції Європейського суду з прав людини та оцінювати доводи заяви і вирішувати, чи були підстави для її задоволення.

Відтак навіть у випадку вчасного отримання позивачем поштової кореспонденції та усунення недоліків скарги, наведених в листі Європейського суду з прав людини, відсутні докази на підтвердження того, що позивач дійсно міг отримати відшкодування в розмірі 360 000 грн.

Таким чином суд доходить висновку, що позивачем в ході розгляду справи не доведено, що ця втрачена вигода не є абстрактною, а дійсно була б ним отримана.

За сукупністю наведених обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, з огляду на те, що цивільне судочинство не може ґрунтуватись на припущеннях, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Укрпошта», Миколаївського сільського відділення поштового зв`язку №67794 Акціонерного товариства Укрпошта про стягнення втраченої вигоди.

5. Розподіл судових витрат

Враховуючи положення статті 141 ЦПК України та висновки суду про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, судові витрати понесені стороною позивача розподілу не підлягають.

На підставі ст. ст. 16, 509, 526, 599, 610, 614, 617, 623, 901, 906 ЦК України, керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 229, 258, 259, 263, 265, 273, 351-355 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Укрпошта», Миколаївського сільського відділення поштового зв`язку №67794 Акціонерного товариства Укрпошта про стягнення втраченої вигоди відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Дата складення повного тексту рішення та його підписання суддею: 19.08.2024.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

Відповідач: Акціонерне товариство «Укрпошта», адреса місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 22, ;

Відповідач: Миколаївське сільське відділення поштового зв`язку №67794 Акціонерного товариства Укрпошта, адреса місцезнаходження: 67794, Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Миколаївка, вул. Центральна, 62.

Суддя Ірина БРАТКІВ