РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2024 року Володимир-Волинський міський суд Волинської області у складі:

головуючого - судді Лутая А.М.

за участю секретаря судового засідання - Венгловської К.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні у м. Володимир цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ

Позивач ОСОБА_1 04.04.2024 року звернувся в суд з позовом, який в ході розгляду був уточнений, до ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно, який обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилась спадщина за законом на все належне йому майно, а саме, на земельну ділянку, площею 2.61 гектарів, для розширення особистого підсобного господарства, яка знаходиться на території колишньої Бубнівської сільської ради Володимирського району Волинської області. Після смерті батька ОСОБА_3 позивач вважається таким що прийняв спадщину за законом, так як постійно проживав та доглядав за покійним батьком, хоронив його, утримував в належному стані та вів домогосподарство, всі правовстановлюючі документи, належні покійному батькові зберігав у себе, а отже є таким, що фактично прийняв спадщину. Окрім позивача спадкоємцем за законом є відповідач ОСОБА_2 - онука спадкодавця, однак остання на вказану вище спадщину не претендує.

Зазначає, що звернувшись до нотаріуса з метою оформлення спадщини, він отримав відмову в прийнятті спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану земельну ділянку у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Окрім цього, як з`ясувалося, що в свідоцтві про народження позивача, у графі батько відсутні відомості про його батька ОСОБА_3 , стоїть прочерк, відсутні документи, які підтверджують їх родинність.

Зважаючи на викладене позивач просить встановити факт родинних відносин, а саме, що він - ОСОБА_1 , є рідним сином ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , та визнати за ним, в порядку спадкування за законом після смерті батька, право власності на земельну ділянку, площею 2,61 гектарів, для розширення особистого підсобного господарства, яка знаходиться на території колишньої Бубнівської сільської ради Володимирського району Волинської області.

Ухвалою суду від 08.05.2024 на підставі вказаної позовної заяви відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.

У підготовче засідання позивач не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав та просив його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнала повністю, не заперечує щодо його задоволення.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Враховуючи те, що учасники справи в підготовче засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з ч.2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Зважаючи на те, що відповідач визнає позовні вимоги і визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити за результатами підготовчого провадження.

Суд, оцінивши наявні у справі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов таких висновків.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин, суд зазначає таке.

Перелік фактів, які підлягають встановленню судом викладений в ч.1 ст. 315 ЦПК України та не є вичерпним (ч. 2 ст. 315 ЦПК України).

Згідно ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 7 вказаної постанови передбачено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.

Згідно листа Верховного суду України від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» факт родинних відносин між фізичними особами встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника: право на спадщину, право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, одержання компенсації тощо.

До заяви про встановлення факту родинних відносин, в якій зазначається мета, з якою заявник просить встановити цей факт, можуть додаватися такі документи та докази: 1) докази, які підтверджують наявність цього юридичного факту (акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, погосподарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб); 2) довідки органів реєстрації актів цивільного стану (далі - РАЦС) про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану; 3) пояснення свідків, яким достовірно відомо про взаємовідносини померлого із заявником.

На підставі наявних матеріалів справи судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 - батько позивача.

Вказані обставини підтверджується, зокрема: копією свідоцтва про смерть ОСОБА_3 серії НОМЕР_1 , актовий запис №88; довідкою Зимнівської сільської ради Володимирського району від 07.02.2022 року за №118, згідно якої на день смерті ОСОБА_3 разом з ним проживав і був зареєстрований його син ОСОБА_1 ; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які, будучі попереджені про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, підтвердили той факт, що позивач є рідним сином ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Приймаючи до уваги підтвердження обставин існування родинних відносин між позивачем ОСОБА_1 та померлим ОСОБА_3 , а також те, що встановлення юридичного факту має значення для охорони прав та інтересів позивача, оскільки останній позбавлений можливості у позасудовому порядку встановити вказаний факт з метою оформлення спадкових прав, суд дійшов висновку про необхідність встановити факт того, що позивач ОСОБА_1 є рідним сином ОСОБА_3 , задовольнивши його позовні вимоги в цій частині.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно, суд зазначає таке.

Судом встановлено, що після смерті батька позивача ОСОБА_3 відкрилась спадщина на належне йому спадкове майно, яке складається із земельної ділянки, площею 2,61 гектарів, для розширення особистого підсобного господарства, яка знаходиться на території колишньої Бубнівської сільської ради Володимирського району Волинської області.

Наявність у спадкодавця права власності на земельну ділянку, площею 2,61 гектарів, для розширення особистого підсобного господарства, яка знаходиться на території колишньої Бубнівської сільської ради Володимирського району Волинської області, підтверджується копією державного акту на право приватної власності на землю серії ВЛ №114.

Спадщину на належне ОСОБА_3 майно прийняв його син позивач по справі ОСОБА_1 , шляхом спільного з ним проживання та вступу у фактичне володіння спадковим майном. Даний факт підтверджується довідкою Зимнівської сільської ради Володимирського району від 07.02.2022 року за №118.

На момент відкриття спадщини діяли норми Цивільного Кодексу УРСР в редакції 1963 року, оскільки часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, тому при вирішенні даного позову слід застосовувати норми даного Кодексу.

Згідно ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч.1 ст. 527 ЦК УРСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті

і народженні після його смерті.

При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті (ч.1 ст.529 ЦК УРСР).

Відповідно до ст.548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини (ст.549 ЦК УРСР).

За наданими відомостями позивач є єдиним спадкоємцем першої черги за законом та вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки спільно проживав із спадкодавцем та фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. Наявність іншихспадкоємців за законом чи за заповітом, які б прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3 у визначений законом спосіб, судом не встановлена. Спадкова справа після смерті ОСОБА_3 , не заводилася

Повідомленням державного нотаріуса Володимирської державної нотаріальної контори Ю.М. Хоми від 01.03.2024 за № 239/01-16 на усне звернення позивача ОСОБА_1 , останньому відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, та запропоновано звернутися до суду.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку (п. 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року).

Верховний Суд України у постанові Пленуму № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» в п. 23 роз`яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч.1 ст.2 ЦПК України).

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

На підставі викладеного, суд вважає, що право позивача на успадкування всіх прав та обов`язківпомерлого ОСОБА_3 , підлягає захисту в судовому порядку, оскільки через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, він не може оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку, тож вимоги про визнання за ним у порядку спадкування за законом після смерті батька права власності на спадкове майно є цілком обґрунтованими, законними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 4, 13, 81, 142, 200, 206, 265 ЦПК України, ст. ст. 315, 319 ЦПК України, 529, 548, 549 ЦК УРСР, ст. 1217, 1261 ЦК України суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин,визнання права власності на спадкове майно- задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є рідним сином ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку, площею 2.61 гектарів, для розширення особистого підсобного господарства, яка знаходиться на території колишньої Бубнівської сільської ради Володимирського району Волинської області, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриття чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 25.09.2024 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНКОПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 місце реєстрації: АДРЕСА_1

Головуючий А.М. Лутай