Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/2578/24
Провадження № 2/279/1168/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2024 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі судді Шульги О.М., з секретарем Райвахівською Л.В., розглянувши у приміщенні суду в м.Коростені цивільну справу №279/2578/24 за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади в особі виконавчого комітету Ушомирської сільської ради Коростенського району, Житомирської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача в якому зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Калинівка Коростенського району Житомирської області померла її прабабуся ОСОБА_2 .

Спадщину після смерті ОСОБА_2 , в силу вимог ст. 549 ЦК УРСР, прийняла її дочка котра фактично вступила в користування та володіння спадковим майном - ОСОБА_3 (її бабуся), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкодавець за заповітом.

Даний факт стверджуються: довідкою №02/02-26 від 06.05.2021 року, свідоцтвом про смерть ОСОБА_2 .

ОСОБА_3 за життя склала заповіт на її користь.

В установленому законом порядку вона спадщину після смерті ОСОБА_3 , спадкодавця за заповітом, прийняла шляхом звернення з відповідною заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Коростенського районного нотаріального округу Житомирської області Неборачко І.В.

Наслідком її звернення було заведення спадкової справи № 54/2018 та видача свідоцтва про право на спадщину на частину спадкового майна.

В даний час вона не може отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на частину спадкового майна у вигляді: житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 , що належав на праві особистої власності; на право на земельну частку (пай) КСП «Дружба» розміром 4,28 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що знаходиться на території Ушомирської сільської ради Коростенського району Житомирської області.

Нотаріус, оглянувши надані нею документи, в частині підтвердження родинних відносин між нею та бабусею, спадкодавцем за заповітом ОСОБА_3 з померлою ОСОБА_2 , відмовив через розбіжності у документах, а саме у копії повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Н.Богушевською сільською радою Коростенського району Житомирської області 13.04.1962 року на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в графі мати зазначено (російською мовою) « ОСОБА_5 »; у копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №5 від. 20.02.2019 року відповідно до якого виконавчим комітетом Калинівської сільської ради Коростенського району Житомирської області 21 січня 1967 року було зареєстровано шлюб громадянина ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , що підтверджує перехід з прізвища « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 »; у копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану Громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №9 від 20.02.2019 року, відповідно до якого Виконавчим комітетом Калинівської сільської ради Коростенського району Житомирської області 19 листопада 1963 року було зареєстровано шлюб громадянина ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , що підтверджує перехід прізвища « ОСОБА_11 » на прізвище « ОСОБА_12 »; у копії свідоцтва про смерть ОСОБА_13 серії НОМЕР_2 виданого виконкомом Калинівської сільської ради Коростенського району Житомирської області 20.07.1999 року, зазначено ім`я померлої « ОСОБА_14 ».

Вважає, що дані розбіжності виникли внаслідок допущення механічних помилок при оформленні та складанні вищезазначених первинних документів.

Крім того, нотаріус, відмовив в видачі Свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно, зокрема на житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1 .

Державна реєстрація права власності, станом на 29.12.2012 року, на вказаний будинок не проводилась. Згідно технічного паспорту, виготовленого Коростенським МБТІ, інвентаризація будинку проводилась КП «Коростенське МБТІ» 30.11.2020 року.

Зважаючи на вищевикладене, що до неї створилась правова ситуація, що унеможливлює оформити спадщину в позасудовому порядку, так як іншого позасудового порядку вирішення даного питання, не передбачено, тому, відповідно до норм чинного законодавства, наведених вище, у неї виникла необхідність звернутися до суду з позовною заявою про визнання за нею права на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом.

Відповідачем у справі, зазначено виконавчий комітет Ушомирської сільської рада Коростенського району Житомирської області, так як, вона є єдиним спадкоємцем за заповітом, яка при умові настання певних обставин, передбачених чинним законодавством України, в тому числі і у випадку неприйняття нею спадщини, також має право на спадкове майно.

Просить визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в порядку спадкування за заповітом право на завершення приватизації на земельну частку (пай), колективного сільськогосподарського підприємства «Дружба» розміром 4,28 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), на яке мала право ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до Рішення Коростенської райдержадміністрації від 26.09.1997 р. №269 про передачу земель переданих у колективну власність КСП «Дружба»; право власності на спадкове майно у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті спадкодавця за заповітом ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Сторони письмово повідомили про можливість розгляду справи у їх відсутності.

У зв`язку з наведеним, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наступне:

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 у віці 87 років в с.Калинівка Коростенського району Житомирської області померла ОСОБА_2 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 виданим 20.07.1999 року Калинівською сільською радою Коростенського району, Житомирської області.

З довідки Калинівського старостинського округу виконавчого комітету Ушомирської сільської ради Коростенського району Житомирської області №102 /0226 від 06.05.2021 року слідує, що ОСОБА_2 , 1912 року народження, до дня смерті була зареєстрована та постійно проживала в АДРЕСА_1 .

Разом з нею на день смерті проживала без реєстрації її дочка ОСОБА_3 , 1946 року народження, яка протягом 6 місяців з дня смерті матері фактично вступила у володіння спадковим майном, а саме: доглядала за житловим будинком, обробляла земельну ділянку, вела присадибне сільське господарство.

З довідки виконкому Калинівської сільської ради Коростенського району Житомирської області №540/02-26 від 19.12.2011 року слідує, що житловий будинок АДРЕСА_2 , належить на праві особистої власності померлій ОСОБА_2 .

Постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" передбачено, що у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила Цивільного Кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Відповідно до ст. ст. 525 та 526 ЦК України в ред.1963 року часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а місцем її відкриття - останнє постійне місце проживання спадкодавця.

Статтею 524 ЦК України в ред.1963 року встановлено, що спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Спадкування за законом здійснюється у разі відсутності заповіту.

Положеннями статті 549 ЦК УРСР (в ред.1963 року) визначається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив у управління та володіння спадковим майном або на протязі шести місяців з дня відкриття спадщини подав до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 71 років в м.Коростень Житомирської області, що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 виданим 17.04.2018 року Коростенським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області.

За життя ОСОБА_3 склала заповіт, який був посвідчений приватним нотаріусом Коростенського міського нотаріального округу Житомирської області Неборачко І.В. 28.07.2017 року , реєстраційний номер №1629.

Зі змісту заповіту слідує, що ОСОБА_3 на випадок смерті зробила таке розпорядження: належну їй приватизовану квартиру АДРЕСА_3 , а також все своє майно, яке буде належати їй на день смерті, де б воно не знаходилось та з чого б не складалось, а також все те, що буде належати їй за законом на день смерті та що згідно із законодавством України може бути успадкованим, у повному обсязі, без будь-яких винятків, заповідає ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Частиною 1 ст. 1268, ч.1 ст.1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно вимог частини 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

З листа приватного нотаріуса Коростенського міського нотаріального округу Житомирської області Неборачко І.В. №262/02-14/54/2018 від 19.07.2024 року та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру слідує, що 06.06.2018 року за заявою ОСОБА_1 заведено спадкову справу №54/2018 щодо майна ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 .

З матеріалів спадкової справи №54/2018 заведеної після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 слідує, що ОСОБА_1 , як спадкоємець по заповіту, прийняла спадщину і 18.10.2018 року на її ім`я видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на приватизовану квартиру АДРЕСА_3 , що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №53709334 від 18.10.2018 року.

Щодо неможливості реалізації спадкових прав на зазначене у позовній заяві майно докази у справі відсутні. Також відсутні докази на підтвердження родинних відносин між ОСОБА_3 та її спадкодавцем ОСОБА_2 .

Згідно з частиною першою статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Як роз`яснено у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством.

За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Докази неможливості отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину за законом у органах нотаріату в матеріалах справи, а також в матеріалах спадкової справи №54/2018, яка була надана суду, відсутні, що унеможливлює вирішення даного питання безпосередньо в судовому порядку.

Зазначення про наявність в додатках до позовної заяви (п.13) відмови нотаріуса не відповідає дійсності та спростовується актом складеним працівниками апарату суду.

У відповідності до ч. 3 та ч. 4 ст. 12, ч.1 та ч. 2 ст. 13, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Позивач, в розумінні ст.76-81 ЦПК України, не подала доказів на підтвердження неможливості реалізації спадкових прав стосовно зазначеного у позовній заяві майна в органах нотаріату, а також на підтвердження родинних відносин ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , тому з урахуванням наведеного, підстав для задоволення позову не має.

Визнання позову стороною відповідача не є безумовною підставою для задоволення позовних вимог, оскільки суперечить закону.

Керуючись ст. 4, 12, 19, 141, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, ст. 1296, 1297 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування",

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до територіальної громади в особі виконавчого комітету Ушомирської сільської ради Коростенського району про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі протягом тридцяти днів апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня його вручення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони та учасники:

Позивач ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_4 , паспорт серії НОМЕР_4 виданий 25.06.2015 року Коростенським РС УДМС України в Житомирській області, РНОКПП НОМЕР_5 .

Відповідач територіальна громада в особі виконавчого комітету Ушомирської сільської ради Коростенського району Житомирської області, місце знаходження: 11571, с. Ушомир, вул. Березюка, 15,Коростенський район, Житомирська обл., .

Суддя: О.М.Шульга