УХВАЛА

18 вересня 2024 року

м. Київ

справа № 367/7692/17

провадження № 61-2832св22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого -Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач),
суддів:Коломієць Г. В., Пророка В. В.,Лідовця Р. А., Тітова М. Ю.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Аверс-Сіті», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Тіщенко Наталія Миколаївна,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Аверс-Сіті», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Тіщенко Наталії Миколаївни про визнання недійсним та скасування договору купівлі-продажу квартири, договору дарування квартири та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у листопаді 2017 року звернувся до суду з позовом, у якому,

з урахуванням уточнень, просив:

- визнати недійсним та скасувати договір купівлі-продажу квартири від 29 липня 2013 року;

- визнати за ним право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 ;

- витребувати 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 , з чужого незаконного володіння ОСОБА_3 ;

- визнати недійсною та скасувати державну реєстрацію права власності на зазначену квартиру за ОСОБА_3 від 22 грудня 2014 року, індексний номер 18209622.

Рішенням від 22 липня 2021 року Ірпінський міський суд Київської області відмовив у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Додатковим рішенням від 11 серпня 2021 року Ірпінський міський суд Київської області стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 12 000,00 грн.

Постановою від 25 січня 2022 року Київський апеляційний суд залишив без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_1 , рішення Ірпінського міського суду Київської області від 22 липня 2021 року - без змін.

Постановою Верховного Суду від 22 лютого 2023 року у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду (головуючий - Ступак О. В., судді: Воробйова І. А., Гулейков І. Ю., Погрібний С. О. (суддя-доповідач), ОСОБА_4.) касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 22 липня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 25 січня 2022 року в частині відмови в задоволенні позовної вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу скасовано та ухвалено

в цій частині нове рішення. Визнано договір купівлі-продажу квартири, укладений 29 липня 2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аверс-Сіті» (далі - ТОВ «Аверс-Сіті») та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тарасюком М. В., зареєстрований

в реєстрі за № 1368, недійсним у частині відчуження ОСОБА_2 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 . Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 22 липня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 25 січня 2022 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання права власності, витребування майна з чужого незаконного володіння та скасування державної реєстрації права власності змінено шляхом викладення їх мотивувальних частин в редакції цієї постанови. Стягнуто

з ОСОБА_2 та ТОВ «Аверс-Сіті» на користь ОСОБА_1 на відшкодування судових витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи, суму у розмірі по

1 440,00 грн з кожного.

У квітні 2024 року від ОСОБА_1 до Верховного Суду засобами поштового зв`язку надійшла заява про винесення додаткового рішення в порядку статті 270 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Заява мотивована тим, що Верховний Суд, ухвалюючи нове рішення у відповідній частині, не звернув уваги на наявне у справі клопотання про стягнення з відповідачів витрат на правову допомогу та додаткове рішення Ірпінського міського суду Київської області від 11 серпня 2021 року, яким із заявника стягнуто витрати на правничу допомогу в сумі 12 000,00 грн.

З урахуванням наведеного ОСОБА_1 просив: (1) винести додаткове рішення, яким стягнути на його користь витрати на правову допомогу в розмірі, який зазначено в квитанції, акті виконаних робіт та клопотанні; (2) скасувати додаткове рішення Ірпінського міського суду Київської області від 11 серпня 2021 року.

Відповідно до протоколів передачі судової справи раніше визначеному складу суду та автоматичного визначення складу колегії суддів від 12 квітня 2024 року заява ОСОБА_1 передана на розгляд судді-доповідачу Гулейкову І. Ю., судді, які входять до складу колегії: Воробйова І. А., Лідовець Р. А., Ступак О. В., ОСОБА_4 .

Постановою Київського апеляційного суду від 12 червня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Ірпінського міського суду Київської області від 11 серпня 2021 року залишено без задоволення, а додаткове рішення Ірпінського міського суду Київської області від 11 серпня 2021 року - без змін.

Додатковою постановою від 27 червня 2024 року Київський апеляційний суд стягнув із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн.

У серпні 2024 року до Верховного Суду надійшли матеріали справи № 367/7692/17.

На підставі розпорядження заступника керівника Апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного цивільного суду від 09 вересня 2024 року № 1090/0/226-24 у зв`язку із відставкою судді ОСОБА_4 та обранням до Великої Палати Верховного Суду суддів Воробйової І. А. та Ступак О. В. призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Верховного Суду від 09 вересня 2024 року справу передано судді-доповідачу Гулейкову І. Ю., судді, які входять до складу колегії: Коломієць Г. В., Лідовець Р. А., Пророк В. В., Тітов М. Ю.

Вивчивши матеріали цивільної справи та вказану заяву ОСОБА_1 , Верховний Суд дійшов таких висновків.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (частина перша, пункт 1 частини третьої статті 133 ЦПК України).

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (частини перша, друга статті 137 ЦПК України).

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (частина восьма статті 141 ЦПК України).

Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати (пункт 3 частини першої статті 270 ЦПК України).

Заява про ухвалення додаткового рішення є заявою з процесуальних питань.

Тому подання учасником справи заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу потрібно здійснювати із дотриманням вимог ЦПК України, встановлених для подання клопотань (заяв) з процесуальних питань.

Заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлено, - він встановлюється судом (частина третя статті 182 ЦПК України).

Загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення

з процесуальних питань визначені у статті 183 ЦПК України.

Будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви (клопотання, заперечення) (пункт 6 частини першої статті 183 ЦПК України).

За правилами частини другої статті 183 ЦПК України до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Згідно з частиною четвертою статті 183 ЦПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Подібні за змістом висновки викладено у постанові Верховного Суду від 17 травня 2023 року у справі № 463/12950/21 (провадження № 61-403св23), додатковій постанові Верховного Суду від 31 січня 2024 року у справі № 750/14000/21 (провадження № 61-10397св23).

Заявник не додав доказів направлення (надання) іншим учасникам справи (відповідачам) копії заяви про ухвалення додаткового рішення.

Відповідно до частини дев`ятої статті 83 ЦПК України копії доказів, що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів

є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Верховний Суд у постанові від 21 вересня 2022 року у справі № 725/1301/21 (провадження № 61-20691св21) зазначив, що, встановивши порушення позивачем установленого процесуальним законом порядку пред`явлення до відшкодування витрат на правничу допомогу, а саме ненаправлення позивачем на адреси інших учасників справи (відповідачів) документів, які підтверджують понесені витрати на правничу допомогу, що позбавило відповідачів можливості подати до суду клопотання про неспівмірність розміру таких витрат відповідно до частини шостої статті 137 ЦПК України, суд обґрунтовано повернув без розгляду клопотання позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Аналогічна практика вирішення заяв про ухвалення додаткового рішення, до яких заявники не додали доказів надіслання (ненадання) іншим учасникам такої заяви

з доданими до неї додатками, сформована Верховним Судом і в ухвалах

від 25 лютого 2021 року у справі № 906/977/19, від 06 квітня 2022 року у справі № 759/13013/14-ц (провадження № 61-14029св21), від 16 січня 2023 року у справі № 640/23065/14 (провадження № 61-1456ск21), від 02 лютого 2023 року у справі № 466/1403/20 (провадження № 61-10035св22), від 27 березня 2023 року у справі № 756/820/20 (провадження № 61-8952св22) на стадії касаційного розгляду справи.

Також вказаний висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 12 квітня 2023 року у справі № 626/133/21 (провадження № 61-11044св22), від 28 червня 2023 року у справі № 132/892/16-ц (провадження № 61-9297св22).

Отже, до заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення підлягають застосуванню правила частини четвертої статті 183 ЦПК України.

Таким чином, Верховний Суд, керуючись правилами статті 183 ЦПК України, дійшов висновку про залишення заяви ОСОБА_1 без розгляду, оскільки заявником не подано доказів направлення (надання) копії цієї заяви іншим учасникам справи.

Щодо додаткового рішення Ірпінського міського суду Київської області

від 11 серпня 2021 року, яке заявник просить скасувати у заяві, то колегія суддів зазначає, що вказане судове рішення було предметом апеляційного оскарження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , за результатами розгляду якої Київський апеляційний суд постановою від 12 червня 2024 року (а. с. 188-192 т. 4) залишив додаткове рішення Ірпінського міського суду Київської області від 11 серпня

2021 року без змін. Заявник не позбавлений права оскаржити таке судове рішення в касаційному порядку до Верховного Суду.

Керуючись статтями 83, 183, 415 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийІ. Ю. Гулейков
Судді:Г. В. Коломієць
Р. А. Лідовець
В. В. Пророк
М. Ю. Тітов