25.09.2024 Єдиний унікальний номер 205/7581/24
Номер провадження: 2др/205/55/24
25 вересня 2024 року м. Дніпро
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Мовчан Д.В.
при секретарі Волкобоєвої А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Кравченко Олександри Олександрівни про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу по цивільній справі за позовом Державної іпотечної установи до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит,-
ВСТАНОВИВ:
19 вересня 2024 року представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Кравченко Олександра Олександрівна сформувала в системі «Електронний суд» клопотання про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, а саме, щодо стягнення із Державної іпотечної установи на користь ОСОБА_1 витрат пов`язаних із наданням професійної правничої допомоги у розмірі 10 000 грн. 00 коп.
Фактично матеріали вищевказаної заяви були передані судді із канцелярії суду 20 вересня 2024 року.
У судове засідання, що було призначено з приводу вирішення питання ухвалення додатково рішення,сторони не з`явились, про дату і час розгляду справи сповіщались належним чином, причину неявки до суду не повідомили.
В силу вимог ч.4 ст. ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання не перешкоджає розгляду справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення з огляду на нижченаведене.
Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 серпня 2024 року у задоволені позовних вимог Державної іпотечної установи до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит, було відмовлено у повному обсязі.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до ч.3 ст. 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до ч.ч. 3-4 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд також враховує критерії реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерій розумності, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналогічні критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст.41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04). У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одним з основних елементів принципу верховенством права, установить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовлених документів, витрачений адвокатом час тощо, є нерозмірним.

На підтвердження надання відповідних послуг представником відповідачаОСОБА_1 адвокатом Кравченко Олександрою Олександрівною були надані Договір № 123 по надання правничої допомоги від 20.06.2024 року,Акт виконаних робіт від 17.09.2024 року за договором про надання правової допомоги №12/1 від 02.08.2024 року на загальну суму 5 000 грн. 00 коп. (підготовка відзиву на позовну заяву 4 000 грн. 00 коп. та підготовка заяви про участь у засіданні в режимі відео конференції поза межами приміщення суду 1 000 грн. 00 коп.) та Акт виконаних робіт від 17.09.2024 року за договором про надання правової допомоги №123 від 20.06.2024 року на загальну суму 5 000 грн. 00 коп. (первісна консультація 1 500 грн. 00 коп., ознайомлення з матеріалами судової справи 1 000 грн. 00 коп., аналіз судової практики 1 500 грн. 00 коп., формування правової позиції 1000 грн. 00 коп.).

Проаналізувавши зазначені види наданих адвокатом послуг з правничої допомоги, що зазначені у актах виконаних робіт від 17.09.2024 року, суд доходить висновку, що обсяг розрахунку розміру витрат на правничу допомогу під час розгляду справи у суді першої інстанції, є значно завищеним.

Суд звертає увагу на те, що предметом спору у цій справі є стягнення заборгованості за кредитним договором. На думку суду аналіз судової практики з цього питання, консультацію та роз`яснення з правових питань в межах даної справи, не мало потребувати такої кількості часу, що визначена адвокатом, оскільки дана категорія спорів є доволі поширеною так характеризується наявністю усталеної судової практики. Так само, із документів по суді справи та заяв з процесуальних питань, що подані адвокатом не вбачається, що їх складання потребувало від фахівця у галузі права додаткових зусиль та знань через типовість даного виду приватноправових спорів у сучасній юридичний практиці, та наведенням у таких заяв здебільшого норм чинного законодавства, використання яких є типовим для даного виду цивільно-правових спорів.

У зв`язку із чим, суд доходить висновку, що представником позивача не обґрунтовано розмір витрат на правничу допомогу в їх повному обсязі, сума таких витрат є неспівмірною, оскільки не відповідає складності справи та наданому адвокатом об`єму допомоги.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує практику Європейського суду з прав людини з розв`язання питання відшкодування судових витрат, яка зазначена ним у рішеннях від 26.02.2015р. у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009р. у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006р. у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004р. у справі «Меріт проти України», і зроблено висновок, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

З огляду на вищенаведене, суд вважає співмірним в даному випадку є стягнення на користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 5000 грн.00 коп., з урахуванням складності справи та фактичного обсягу виконаних робіт.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, а також фактичний обсяг виконаної роботи та її незначну складність, суд вважає розумно обґрунтованими заявлені витрати на професійну правничу допомогу, які підлягають компенсації відповідачу ОСОБА_1 за рахунок позивача в розмірі 5 000 грн. 00 коп. за всіма визначеними Акт надання послуг від 17.09.2024 року складовимипрофесійних правничих послуг. Вказаний розмір витрат суд обґрунтовує об`єктивною тривалістю часу, яку мав витратити адвокат під час супроводу справи у суді першої інстанції, якістю та обсягом підготовлених матеріалів, а також складністю питань, які були предметом розгляду суду.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст.270, 273 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

1. Ухвалити додаткове рішення по цивільній справі № 205/7581/24 (2/205/3226/24) за позовом Державної іпотечної установи до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит.

2. Клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Кравченко Олександри Олександрівни про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу по цивільній справі за позовом Державної іпотечної установи до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит, - задовольнити частково.

3. Стягнути з Державної іпотечної установи (місце знаходження: 01133, м. Київ, вул. Лесі Українки, буд.34, код ЄДРПОУ 33304730) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) судові витрати по справі у вигляді витрат на професійну (правову) допомогу у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп.

4. В іншій частині клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Кравченко Олександри Олександрівни відмовити.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення додаткового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього додаткового рішення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Д.В. Мовчан