Справа № 537/471/22
Провадження № 2-п/536/7/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2024 року м. Кременчук

Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:

Головуючого судді - Колотієвського О.О. ,

за участю секретаря судового засідання - Веремєєвої О.Р.,

заявника (відповідача) ОСОБА_1 ,

представник позивача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кременчуці заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 20.09.2022 року по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення боргу,-

В С Т А Н О В И В:

Заява обґрунтована зокрема тим, що заочним рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 20 вересня 2022 року по справі № 537/471/22 задоволено позов Акціонерного товариства «ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО» в особі Кременчуцької об`єднаної філії до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання у вигляді централізованого опалення в сумі 21317 грн. 14 коп., та стягнення індексу інфляції у розмірі 772.97 грн; 3% річних від простроченої суми в розмірі 339,22 грн та судового збору у сумі 2481 грн.

Заявником вказано, що він дізнався про заочне рішення тільки 27.02.2024 року так як його банківські рахунки були заблоковані в наслідок примусового виконання заочного рішення, того ж дня він звернувся до суду з заявою про ознайомлення з матеріалами справи.

В судові засідання, призначені по справі він не міг з`явитись по незалежним від нього причинам, тому що не знав про час та місце їх проведення.

Як вбачається з матеріалів справи та позовної заяви адреса його проживання і перебування зазначена не вірно. Судові повістки жодного разу не були вручені, повідомлення з пощти також не надходили, тому він не знав про пред`явлений позов та судові засідання. Тому просив визнати причину його неявки в судове засідання поважною.

Як зазначено у заочному рішенні Кременчуцького районного суду Полтавської області від 20 вересня 2022 року по справі №537/471/22 період виникнення заборгованості становить з жовтня 2015 року по травень 2019 року і становить 21317 грн. 14 коп., що на його думку, є порушенням позивачем строку звернення до суду. За загальним правилом, звернутися до суду з позовом особа може протягом 3 років з дня, коли вона довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (стаття 257, частина перша статті 261 Цивільного кодексу України). Однак він був позбавлений можливості подати відповідне клопотання та заперечення на позовну заяву так, як він не є належним відповідачем з мотивів, що позивачем не надано доказів стосовно наявності права власності на квартиру за якою обліковується заборгованість.

При зверненні до суду, позивачем пред`явлені вимоги мотивовані тим, що відповідач є споживачем житлово-комунальних послуг.

Разом з тим матеріали справи не містять доказів того, що він є власником чи користувачем квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

В ухвалі ВССУ від 20.11.2013 року по справі № 6-29503св13 зазначено, що у разі, коли жиле приміщення належить особі на праві приватної власності, то учасником правовідносин з приводу надання житлово-комунальних послуг щодо такого приміщення є саме ця особа (ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Участь інших осіб, які проживають у жилому приміщенні, у таких випадках визначається його власником і обов`язки з оплати вказаних послуг виникають у них лише перед останнім (ст. 156 ЖК України).

Пред`явлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмови у позові, що не позбавляє позивача права пред`явити позов до належного відповідача.

З урахуванням вказаного просив суд:

- Скасувати заочне рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 20 вересня 2022 року по справі №537/471/22 за позовною заявою Акціонерного товариства «ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО» в особі Кременчуцької об`єднаної філії до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання у вигляді централізованого опалення в сумі 21317 грн. 14 коп., та стягнення індексу інфляції у розмірі 772,97 грн; 3% річних від простроченої суми в розмірі 339,22 грн та судового збору у сумі 2481 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав свою заяву та просив сувсувати заочне рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 20.09.2022 року.

Представник позивача в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи та заяви про перегляд заочного рішення, приходить такого висновку:

На підставі ст. 287 ЦПК України, суд своєю ухвалою може залишити заяву без задоволення або скасувати заочне рішення та призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Також, ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Крім того, ч. 2 ст. 10 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Також, ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка ратифікована Верховною Радою України відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР та є частиною національного законодавства України, зазначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частина 1 ст. 3 ЦПК України встановлює, що цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а ч. 2 ст. 3 ЦПК України в редакції, що діє з 15 грудня 2017 року чітко вказує на те, що якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, передбачено інші правила, ніж встановлені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору України.

До всього цього, ч. 4 ст. 10 ЦПК України прямо зазначає, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Тобто, у випадках наявності суперечностей між Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та нормами ЦПК України, застосуванню підлягає саме Конвенція, зокрема щодо права доступу до суду, справедливості судового розгляду, рівності сторін, а також надання сторонам всіх можливостей надати докази з метою повного, об`єктивного та всебічного дослідження обставин справи з метою ухвалення законного та обґрунтованого судового рішення. Так, Європейський Суд з прав людини вказав на те, що хоча проблему відносно тлумачення національного законодавства мають вирішувати передусім національні органи влади, зокрема суди, завдання Суду полягає в тому, щоб з`ясувати, чи не суперечить результат такого тлумачення положенням Конвенції (див. рішення у справі «Кушоґлу проти Болгарії» («Kushoglu v. Bulgaria») (заява № 48191/99) від 10 травня 2007 року, п. 50).

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що відповідач не з`являвся в судове засідання з поважних причин та не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Судом встановлено, що копія ухвали про відкриття провадження разом з позовом та судові повістки були направлені ОСОБА_1 за адресою зазначеною в позові: АДРЕСА_2 . В той час, відповідач стверджує, що фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 та не був обізнаний про наявність позову в провадженні суду та дати судових засідань.

Перевіривши матеріали справи, поштові повідомлення щодо вручення/невручення відповідачу судових викликів або отримання ухвали про відкриття провадження з додатками відсутні.

Також, в заяві про перегляд заочного рішення наведено обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, в той час, відповідно до ч.5 ст. 263 ЦПК України - обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Отже, оскільки відповідач по справі не міг скористатися своїми процесуальними правами внаслідок відсутності його участі в судовому засіданні з поважних причин, тому суд не знаходить підстав для відмови в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення, а тому суд вважає за необхідне скасувати заочне рішення суду, призначивши справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Керуючись ст.ст. 258-261, 284-287 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 20.09.2022 року по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення боргу- задовольнити.

Заочне рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 20.09.2022 року по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення боргу скасувати.

Призначити справу до розгляду в спрощеному порядку в приміщенні Кременчуцького районного суду Полтавської області на 02.05.2024 року об 11 годині 00 хвилин.

Повідомити сторін по справі про час та місце розгляду справи.

Роз`яснити всім учасникам справи наступне:

Відповідно до ст. 191 ЦПК України, відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.

Відзив подається протягом 15 днів із дня даної ухвали.

Відповідно до ч.4 ст.178 ЦПК України, копія відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами

Відповідно до ст.179 ЦПК України, позивач має право подати відповідь на відзив протягом 5 днів з дня отримання відзиву відповідача.

Згідно з ч.3 ст.179 ЦПК України, копія відповіді на відзив та доданих до неї документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) відповіді на відзив до суду.

Відповідно до ст.180 ЦПК України, відповідач має право подати заперечення на відповідь на відзив протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив.

Згідно з ч.3 ст. 180 ЦПК України, копія заперечення на відповідь на відзив та доданих до нього документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) заперечення на відповідь на відзив до суду.

Відповідно до вимог ст.83 ЦПК України, відповідач повинен подати суду докази разом з поданням відзиву .

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Відповідно до вимог ст. 49 ЦПК України, крім прав та обов`язків, визначених у ст. 43 ЦПК України, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до початку першого судового засідання.

Відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Учасники справи можуть отримати інформацію на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, щодо справи, що розглядається за наступною веб-адресою сторінки: http://km.pl.court.gov.ua/fair/

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяО. О. Колотієвський