Справа № 199/3296/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2024 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

У складі: головуючого судді Якименко Л.Г.

за участю секретаря Свержевської В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Дніпрі заяву ОСОБА_1 про відстрочення виконання рішення суду у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи Комунальне підприємство «Жилсервіс-5» Дніпровської міської ради та Комунальне підприємство «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради, про відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить відстрочити виконання рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16.10.2023 року.

Заяву мотивує тим, що 16.10.2023 року рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська по справі №199/3296/23 позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи Комунальне підприємство «Жилсервіс-5» Дніпровської міської ради та Комунальне підприємство «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради, про відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, - задоволено та стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду, завдану внаслідок залиття квартири у розмірі 45 657 (сорок п`ять тисяч шістсот п`ятдесят сім) гривень 00 копійок, моральну шкоду у розмірі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні 00 копійок, а також 6 000 (шість тисяч) гривень 00 копійок за складання звіту вартості матеріального збитку та 3 000 (три тисячі) гривень 00 копійок витрат на правову допомогу, а всього 57 341 (п`ятдесят сім тисяч триста сорок одну) гривню 00 копійок.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 12.03.2024 року вказане рішення залишено без змін.

На даний час ОСОБА_1 не має можливості виконувати ухвалене рішення суду, оскільки він є особою з інвалідністю другої групи внаслідок війни, має незадовільний стан здоров`я та потребує лікування.

Заявник у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду заяви був повідомлений належним чином.

Позивач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, у якій заперечувала проти відстрочення виконання рішення суду, просила проводити розгляд заяви за її відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що заява про відстрочення виконання рішення суду не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16.10.2023 року по справі №199/3296/23 позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи Комунальне підприємство «Жилсервіс-5» Дніпровської міської ради та Комунальне підприємство «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради, про відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, - задоволено та стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду, завдану внаслідок залиття квартири у розмірі 45 657 (сорок п`ять тисяч шістсот п`ятдесят сім) гривень 00 копійок, моральну шкоду у розмірі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні 00 копійок, а також 6 000 (шість тисяч) гривень 00 копійок за складання звіту вартості матеріального збитку та 3 000 (три тисячі) гривень 00 копійок витрат на правову допомогу, а всього 57 341 (п`ятдесят сім тисяч триста сорок одну) гривню 00 копійок.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 12.03.2024 року вказане рішення залишено без змін.

Відповідно до ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Згідно ст. 435 ЦПК України відстрочення виконання рішення є правом суду, а не обов`язком.

Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови (ч. ч. 4, 5 ст. 435 ЦПК України).

Право на звернення до суду звернутися із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду передбачене також статтею 33 Закону України "Про виконавче провадження", згідно з якою сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо).

Отже, закон не передбачає конкретного переліку обставин, які є підставою для відстрочення виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.

Системне тлумачення положень ст. 435 ЦПК України і 33 Закону України "Про виконавче провадження" свідчить про те, що відстрочення виконання судового рішення може бути застосовано судом лише у виключних випадках, оскільки рішення суду підлягає обов`язковому виконанню у повній мірі в строк і порядок, передбачений чинним законодавством. Підставою для застосування вказаних норм є виняткові обставини, які перешкоджають належному виконанню рішення суду, ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

Вирішуючи питання щодо можливості відстрочення чи розстрочення виконання рішення, суд повинен ураховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини. Матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для розстрочення чи відстрочення виконання рішення суду і підлягає оцінці у сукупності з іншими фактичними обставинами.

Така правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 27 лютого 2019 року у справі N 796/43/2018, від 19 червня 2019 року у справі N 2-55/10.

Окрім того, під час вирішення питання про відстрочення виконання рішення суду обов`язково мають враховуватись також інтереси сторони на користь якої ухвалене рішення, тобто стягувача.

Так, згідно з положень статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

Отже, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

ЄСПЛ у своїй практиці акцентує увагу на тому, що несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка виконання рішення не повинна шкодити сутності права, гарантованого частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Тобто, довготривале невиконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправданим за конкретних обставин справи.

Крім того, пунктом 10 постанови Пленуму Верхового Суду України "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" від 26.12.2003 року N 14, визначено, що при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно до ст. 351 ЦПК і ст. 121 ГПК їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-11); за певних обставин затримка з виконанням судового рішення може бути виправданою, але затримка не може бути такою, що спотворює сутність гарантованого пунктом 1 ст. 6 Конвенції права (рішення у справі "Іммобільяре Саффі" проти Італії", N 22774/93, п. 74, ECHR 1999-V).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом. Стосовно системності виконання названий Суд підкреслює, що присудження грошових коштів не надає пом`якшення у виконавчому провадженні, а, отже, сама можливість надання відстрочки виконання судового акта повинна носити виключний характер.

З метою недопущення порушення гарантованих Конституцією України та Конвенцією права на справедливий суд, суд, який надає відстрочку чи розстрочку у виконанні рішення, у кожному конкретному випадку повинен встановити: 1) чи затримка у виконанні рішення зумовлена особливими і непереборними обставинами; 2) чи передбачена домовленістю сторін чи у національному законодавстві компенсація "потерпілій стороні" за затримку виконання рішення, ухваленого на його користь судового рішення, та індексації присудженої суми; 3) чи не є період виконання рішення надмірно тривалим для стягувача як "потерпілої сторони"; 4) чи дотримано справедливий баланс інтересів сторін у спорі.

У цьому контексті для виправдовування затримки виконання рішення суду недостатньо лише зазначити про відсутність у боржника коштів. Обов`язково мають враховуватися і інтереси іншої сторони спору, на користь якої прийнято рішення. Відповідач і позивач знаходяться у рівних економічних умовах і в одній державі, тому незадовільний фінансовий стан відповідача є недостатньою причиною для розстрочення виконання рішення суду.

Підставами для відстрочки виконання судових рішень у даній справі згідно з поданою заявою боржника є скрутне матеріальне становище, оскільки він є особою з інвалідністю другої групи внаслідок війни, має незадовільний стан здоров`я та потребує лікування.

Утім, заявником не надано доказів його незадовільного стану здоров`я, до матеріалів заяви ОСОБА_1 надано лише копію пенсійного посвідчення та виписку із медичної карти стаціонарного хворого №7447, яка датована 28.09.2021 року.

Суд вважає, що вказана обставина може впливати на фінансове становище заявника, але не є підставою для відстрочення виконання рішення суду.

Також, заявником не надано доказів того, що із часу набрання законної сили рішенням суду він здійснював виплати на погашення заборгованості перед стягувачем.

Таким чином, враховуючи вищенаведені положення чинного законодавства, суд вважає, що заявником не доведено існування у нього виключних обставин, які ускладнюють виконання рішення по справі, а складне матеріальне становище заявника не свідчить ні про винятковість, ані про поважність причин невиконання рішення суду, а тому не можуть бути підставою для відстрочки виконання рішення суду.

Враховуючи наведене, відсутні підстави для відстрочення виконання рішення суду у даній цивільній справі, а тому заява не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 259-261, 353-355, 435 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочення виконання рішення суду у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи Комунальне підприємство «Жилсервіс-5» Дніпровської міської ради та Комунальне підприємство «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради, про відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Л.Г.Якименко