Провадження № 2/521/5712/24
26 вересня 2024 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді Ганошенка С.А.,
за участю секретаря судового засідання Довгань Ж.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БОНА ВІТА-РП» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
До суду 06.08.2024 року надійшла заява ТОВ «БОНА ВІТА-РП» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, а саме заборгованість в розмірі 17 541,08 грн.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 01.09.2020 року на підставі Акту передачі в експлуатацію, будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 був переданий в управління ТОВ «БОНА ВІТА РП». Позивач, як обслуговуюча компанія на підставі укладених договорів із постачальниками комунальних послуг забезпечує обслуговування, експлуатацію та поточний ремонт будівлі, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, нараховує та збирає плату за надані житлово-комунальні послуги із співвласників будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (корп.1,2) таким чином, ТОВ «БОНА ВІТА-РП», у відповідності до законодавства України, фактично здійснює управління будинком. Відповідно до змісту договору купівлі-продажу майнових прав, укладеного між ОСОБА_1 та генеральним підрядником-інвестором ТОВ «СТІКОН», Відповідач є власником квартири АДРЕСА_2 (будівельний № 2) корп. № 2 вищевказаного будинку. Відповідно до умов п. 4.2.9. укладеного Договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру АДРЕСА_2 (будівельний № 2), Відповідач взяв на себе зобов`язання відшкодовувати витрати за експлуатацію вказаного об`єкта нерухомості та надані житлово-комунальні послуги починаючи з моменту передачі в управління будинку управляючій компанії. Позивачем, зі свого боку, надаються комунальні послуги у повному обсязі, проте, Відповідач ухиляється від їх сплати. Станом на момент звернення із даною позовною заявою, загальний розмір боргу становить 17 541, 08 грн., що підтверджується наданим розрахунком заборгованості. Постачальником зазначених вище житлово-комунальних послуг і послуг з утримання будинку і прибудинкової території за адресою: АДРЕСА_1 є ТОВ «БОНА ВІТА РП»
Ухвалою суду від 07.08.2024 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
У судові засідання 05.09.2024 року та 26.09.2024 року сторони не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання були своєчасно повідомлені належним чином, шляхом направлення судових повісток. В матеріалах справи наявна заява від представника позивача про розгляд справи за його відсутності.
Суд вбачає, що станом на 26.09.2024 року відповідач сповіщалась належним чином, шляхом надіслання судових повісток за місцем реєстрації, проте відзиву на позов не подала. На адресу суду повернулись поштові конверти із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».
У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами ( ч. 8 ст. 178 ЦПК України).
Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу згідно ст.ст. 280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Відповідно до ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Крім того, на вимогу зазначених норм процесуального права, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності осіб, які беруть участь у справі, є дата складення повного судового рішення.
Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до наступного.
Судом встановлено, що 01.09.2020 року на підставі Акту передачі в експлуатацію, будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 був переданий в управління ТОВ «БОНА ВІТА РП» (а.с.18-19).
Відповідно до Договору № КПИП-110089 купівлі-продажу від 09.09.2019 року ОСОБА_1 придбала квартиру АДРЕСА_3 (а.с.25-32).
ТОВ «БОНАВІТА -ОЛІМП» укладено договір постачання природнього газу, договір про надання охоронних послуг, договір про надання кілінгових послуг, договір про надання послуг з поводження з побутовими відходами, договір споживання про надання послуг з розподілу еклектичної енергії, договір про надання послуг централізованого водопостачання та водовідведення, договір на вивезення твердих побутових відходів, договір на технічне обслуговування централізованої системи відеоспостереження та системи контролю доступу, договір про надання охоронних послуг.
Постачальником зазначених вище житлово-комунальних послуг і послуг з утримання будинку і прибудинкової території за адресою: АДРЕСА_1 є ТОВ «БОНА ВІТА - ОЛІМП».
З вересня 2022 року по травень 2024 року відповідач не здійснював повну оплату за отримані житлово-комунальні послуги, а саме за витрати на адміністратора, опалення, охорона, УБПТ, утримання котельної, утримання СКД, відеонагляд, ТБВ (сміття), розподіл природнього газу, електроенергія, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 17 541,08 грн., що підтверджується розрахунком (а.с.20)
Згідно зі ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Тобто, положення ст. 322 ЦК України встановлюють презумпцію обов`язку власника нести усі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна, у тому числі з оплати комунальних та інших наданих йому послуг, поза залежністю від того, чи користується він ними безпосередньо чи ні. До таких витрат належать витрати, пов`язані зі зберіганням майна, його ремонтом, забезпеченням збереження його властивостей тощо. Такий обов`язок власника є похідним від належних йому, як абсолютному володарю, прав володіння, користування та розпорядження майном. Невиконання власником свого обов`язку по утриманню своєї власності може створювати небезпеку для третіх осіб.
Управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками відповідно до ст. 9 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку». Управитель багатоквартирного будинку це фізична особа-підприємець або юридична особа-суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.
У ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» вказано, що до житлово-комунальних послуг належать: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку; послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами.
Аналіз зазначених норм законодавства дає підстави для висновку про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а тому факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Згідно ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Структура плати виконавцю комунальної послуги визначається згідно з договором про надання відповідної комунальної послуги, укладеним за вимогами цього Закону.
У ч. 1 ст. 10 Закону вказано, що ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.
Згідно з положеннями ст.ст. 530, 612, 625 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у термін, встановлений договором або законом.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша ст. 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша ст. 80 ЦПК України).
Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості, заборгованість ОСОБА_1 становить 17 541,08 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.
На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 2423,00 грн.
Стосовно вимоги про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 2000 гривень, суд вважає, такою що не підлягає задоволенню, через відсутність належних та допустимих доказів про надання правових послуг.
Керуючись ст.ст. 15, 16, 319, 322, 509, 525, 526, 626, 628, 638 ЦК України, ст.ст. 1, 5, 9, 10, 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 12, 13, 77, 79, 80, 81, 89, 141, 223, 263-265, 280-282, 354 ЦПК України, суд,
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «БОНА ВІТА-РП» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання)без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення складено 26.09.2024 року.
Суддя Сергій ГАНОШЕНКО