Справа № 303/1484/23
П О С Т А Н О В А

Іменем України

02 серпня 2024 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача: Мацунича М.В.,

суддів: Джуги С.Д., Собослоя Г.Г.

розглянувши у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 січня 2024 року, постановлену головуючою суддею Гутій О.В. про зупинення провадження у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця

встановив:

у лютому 2023 року АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 січня 2024 року зупинено провадження у справі №303/1484/23 за позовом АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 303/5315/15-ц за позовом АТ КБ «Приват Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, АТ КБ «Приватбанк» подало апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу суду та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Вказану ухвалу вважає незаконною та необґрунтованою.

Зазначає, що зупинення провадження у справ виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у справі до ухвалення рішення в іншій справі. Вважає, що у даному випадку така неможливість відсутня. Позов у цій справі заявлений вже до спадкоємців і матеріали справи містять докази на обґрунтування позовних вимог.

У справі №303/5315/15 ОСОБА_2 не залучена у якості спадкоємця. Крім того у справах різні позовні вимоги та різний склад учасників. Необгрунтоване зупинення провадження в справі порушує строки розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Визначаючи наявність підстав, передбачених статтею 251 ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, визначена у пункті 6 частини першої цієї статті, застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Отже, підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення по ній має значення для цивільної справи, що розглядається, а саме неможливість її розгляду до вирішення цієї іншої справи.

Зупинення провадження у справі це тимчасове й повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, що не можуть бути з`ясовані та встановлені у даному процесі, проте які мають значення для справи, провадження у якій зупинено.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 33 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» підстава п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України (зараз п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України) для зупинення провадження у справі неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішенні питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

При цьому, у разі застосування наведеної правової конструкції пункту 6 частини 1 статті 251 ЦПК України, за вимогами ст. 260 ЦПК України у мотивувальній частині ухвали повинно бути зазначено, зокрема, обґрунтування висновків, яких дійшов суд при постановленні ухвали.

Як встановлено судом в провадженні Мукачівського міськрайонного суду перебуває цивільна справа № 303/5315/15-ц за позовом АТ КБ «Приват Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 17.02.2021 провадження у вказаній справі зупинено до визначення спадкоємця за померлим ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду із позовом до спадкоємців ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості.

Суд першої інстанції, зупиняючи провадження в справі, вважав, що оскільки ОСОБА_2 прийняла спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_3 , а відтак, рішення у справі № 303/5315/15-ц, може вплинути на вирішення цивільної справи № 303/1481/23, а отже суд вбачає підстави для зупинення провадження у справі.

Апеляційний суд не погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Судом констатовано, що ОСОБА_3 прийняла спадщину за померлим ОСОБА_3 , однак, не зазначено, чи відновлено провадження в справі 303/5315/15-ц та чи залучено останню, як правонаступника та продовжено розгляд справи.

Обґрунтованих підстав вважати щодо неможливості розгляду цієї справи до вирішення цивільної справи 303/5315/15-ц немає, з огляду на те, що вказані справи є тотожними, підстави та предмет позову випливають з одних і тих правовідносин та вразі ухвалене рішення в справі 303/5315/15-ц, таке слугуватиме підставою для залишення позовної заяви в цій справі без розгляду.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція), кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення ЄСПЛ у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

У справі «Беллет проти Франції» ЄСПЛ зазначив, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Слід зазначити, що необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування у стані невизначеності учасників процесу, що може призвести до порушення положень ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справ упродовж розумного строку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

За таких обставин, ухвалу суду першої інстанції слід скасувати, як таку, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись нормами статей 367, 368, 374, 375, 381-384, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», задовольнити.

Ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 січня 2024 року, скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 02 серпня 2024 року.

Суддя-доповідач

Судді