Постанова

Іменем України

18 квітня 2024 року

м. Київ

провадження № 22-ц/824/7960/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Мазурик О. Ф. (суддя-доповідач),

суддів: Желепи О. В., Немировської О. В.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва

від 18 січня 2024 року про повернення позовної заяви

в складі судді Макаренко І. О.

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1

до Профспілки працівників освіти і науки України

про визнання наказу протиправним

У С Т А Н О В И В:

28 жовтня 2020 року ОСОБА_1 через систему "Електронний суд" звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з даним позовом.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 18 січня 2024 року позовну заяву, у зв`язку з не усуненням недоліків, визнано неподаною та повернуто позивачу.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, позивачка подала апеляційну скаргу, посилаючись на те, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню.

В обґрунтування апеляційної скарги посилалася на те, що копію ухвали без руху вона отримала 26 грудня 2023 року і 02 січня 2024 року засобами поштового зв'язку, а саме цінним листом з описом, надіслала заяву про усунення недоліків з додатками, що підтверджується накладною від 02.01.2023. Поштове відправлення отримано судом 05.01.2024, що підтверджується роздруківкою з офіційного сайту Укрпошти з трекінгом поштового відправлення №427. Проте, 18 січня 2024 року суд постановив оскаржувану ухвалу та безпідставно повернув позовну заяву.

Також, як на підставу скасування ухвали посилалася на те, що суд першої інстанції припустився надмірного формалізму, що є порушенням права на справедливий судовий захист.

Зауважила, що з позовом звернулася в жовтні 2020 року, але ухвалу про залишення позовної заяви без руху постановив у грудні 2023 року, після чого безпідставно її повернув.

За наведених обставин просила скасувати ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 18 січня 2024 року, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

За приписами ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду про повернення позовної заяви розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження та дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка не виконала вимоги ухвали суду від 26.12.2023 протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги, що ухвалу про повернення позовної заяви судом постановлено з порушенням норм процесуального права, враховуючи наступне.

Відповідно до частини 2 статті 175 ЦПК України, позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

За приписами частин 1, 2 статті 185 ЦПК України, якщо позовну заяву подано без додержання вимог, зазначених у статтях 175, 177 ЦПК цього Кодексу, то суддя протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Положеннями ч. 3 ст. 185 ЦПК України визначено, що якщо заявник відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, то позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо заявник не усунув недоліки скарги у строк, встановлений судом, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачу.

З матеріалів справи вбачається, що з позовом до суду ОСОБА_1 звернулася 28 жовтня 2020 року. Проте, у строк визначений ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суд першої інстанції не вирішив питання щодо відкриття провадження у справі. Таке питання було вирішено судом з порушенням строку, а саме більше ніж через три роки з дня надходження позовної заяви - 26 грудня 2023 року.

Так, ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 26 грудня 2023 року позовну заяву було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків п'ять днів з дня вручення ухвали. Згідно ухвали суду від 26.12.2023, позивачу необхідно було усунути недоліки позовної заяви наступним чином: вказати про наявність у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких він подає, та надати суду докази надсилання листом з описом вкладення усім іншим учасникам справи копії позовної заяви та документів, що додаються до неї в електронній формі.

Як вбачається з матеріалів справи, копія ухвали без руху доставлена 26 грудня 2023 року до електронної скриньки представника позивача ОСОБА_2 , який підписував та подавав позовну заяву.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою, позивачка посилалася на те, що 02.01.2024 засобами поштового зв'язку надіслала до суду першої інстанції заяву про виконання вимог ухвали суду від 26.12.2023. На підтвердження даних обставин позивачка до апеляційної скарги долучила копію заяви від 02.01.2024 з додатками про виконання вимог ухвали від 26.12.2023, копію фіскального чеку з номером поштового відправлення та роздруківку з офіційного сайту Укрпошти (а. с. 55-58).

З долучених позивачкою до апеляційної скарги документів вбачається, що останньою 02 січня 2024 року надіслано до Шевченківського районного суду м. Києва поштове відправлення з №427, яке прийнято поштовим оператором для відправки 02 січня 2024 року та вручено адресату 05 січня 2024 року.

Проте, вищезгадана заява від 02.01.2024 з додатками в матеріалах справи відсутня.

З наведеного слідує, що недоліки, вказані в ухвалі суду, було усунуто позивачем з пропуском строку в один день.

Крім цього, як вже вказувалося вище, з даним позовом до суду ОСОБА_1 звернулася в жовтні 2020 року, а питання щодо відкриття провадження у справі судом вирішено в грудні 2023 року.

За обставин коли питання про залишення позовної заяви без руху суд вирішив з порушенням строку, а саме більше ніж через три роки з дня надходження позовної заяви до суду, то повернення позовної заяви у зв'язку з пропуском одного дня для усунення недоліків є надмірним формалізмом.

Постановляючи ухвалу про визнання позовної заяви неподаною та повернення її позивачу, суд першої інстанції на зазначене вище уваги не звернув, а тому висновок суду першої інстанції щодо повернення заяви з підстав невиконання позивачем вимог ухвали суду без руху та не усунення недоліків є необґрунтованим.

Згідно зі статтею 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа не може бути безпідставно позбавлена на захист свого порушеного права, оскільки це буде порушенням права, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий суд.

Враховуючи наведене, доводи, викладені в апеляційній скарзі, що ухвала суду першої інстанції про повернення позовної заяви свідчить про надмірний формалізм суду та перешкоджає подальшому провадженню у справі, колегія суддів вважає обґрунтованими.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України порушення норм процесуального права, яке призвело до помилковості ухвали є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На підставі викладеного та керуючись ст. 268, 369, 374, 379, 383, 384, 389 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 18 січня 2024 року - скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Головуючий О. Ф. Мазурик

Судді О. В. Желепа

О. В. Немировська