РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2024 року

м. Рівне

Справа № 564/2814/24

Провадження № 22-ц/4815/1117/24

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді - Шимківа С.С.,

суддів: Боймиструка С.В., Ковальчук Н.М.,

секретар судового засідання - Хлуд І.П.,

учасники справи:

позивач (заявник) ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 ,

Відділ містобудування, архітектури та землеустрою Управління забезпечення роботи ради, бухгалтерського обліку, архітектури та землеустрою Костопільської міської ради,

Державна інспекція архітектури та містобудування України,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником адвокатом Павлюком Миколою Григоровичем на ухвалу Костопільського районного суду Рівненської області від 07 серпня 2024 року (постановлену у складі судді Снітчук Р.М.) про відмову у забезпеченні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Відділу містобудування, архітектури та землеустрою Управління забезпечення роботи ради, бухгалтерського обліку, архітектури та землеустрою Костопільської міської ради, Державної інспекції архітектури та містобудування України про зобов`язання знести зведені будівельні конструкції, визнання незаконними та скасування містобудівних умов та обмежень, державної реєстрації повідомлення про початок виконання будівельних робіт,

в с т а н о в и в :

У липні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , Відділу містобудування, архітектури та землеустрою Управління забезпечення роботи ради, бухгалтерського обліку, архітектури та землеустрою Костопільської міської ради, Державної інспекції архітектури та містобудування України про зобов`язання знести зведені будівельні конструкції, визнання незаконними та скасування містобудівних умов та обмежень, державної реєстрації повідомлення про початок виконання будівельних робіт.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що ОСОБА_2 , як замовниця будівництва, розпочала будівельні роботи на земельній ділянці, суміжній із земельною ділянкою, яка належить йому на праві приватної власності та на якій розташована будівля магазину, та повідомила про наявний дозвільний документ, який надає їй право здійснювати блоковані будівельні роботи (об`єкта комерційного призначення) до існуючої будівлі (магазину).

Він не надавав своєї згоди на це блокування відповідно до вимог статті 5 Закону України "Про основи містобудування", тому для вирішення спірного питання стосовно даного будівництва, що призведе до загрози пошкодження його майна та перешкод у користуванні ним, звернувся до суду.

Просить зобов`язати відпвоідача знести зведені будівельні конструкції, які прибудовані до будівлі торгово-офісного центру (магазину), що розташовані на земельній ділянці з кадастровим номером :02:002:0589; визнати незаконними та скасувати містобудівні умови та обмеження від 09.05.2024 року, які видані ОСОБА_2 для проектування будівництва об`єкта комерційного призначення на земельній ділянці з кадастровим номером :02:002:1069; визнати незаконними та скасувати державну реєстрацію повідомлення про початок виконання будівельних робіт від 17.05.2024 року.

Ухвалою суду першої інстанції від 31 липня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

06 серпня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення його позову, яку обґрунтовано тим, що будівництво об`єкта ОСОБА_2 здійснюється з істотними порушеннями державних будівельних норм, стандартів і правил, Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", чим порушує право позивача на безпечне користування його майном.

Запроектоване без його згоди блокування нового будівництва порушує його інтереси, санітарні норми інсоляції та протипожежні норми.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача.

Крім того, наявність нового об`єкта нерухомого майна створить значні складнощі та перешкоди для позивача, у разі задоволення позову, щодо реалізації свого права на усунення перешкод у користуванні власним майном та спровокує нове судове провадження щодо знесення самовільного об`єкта нерухомого майна повністю або частково.

Просив задовольнити заяву та вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 здійснювати та виконувати на земельній ділянці, кадастровий номер :02:002:1069, яка знаходиться по АДРЕСА_1 роботи з будівництва будівель чи іншого нерухомого чи рухомого майна до набрання законної сили рішенням суду у цій справі.

Ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області від 07 серпня 2024 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.

Судове рішення обґрунтовано тим, що заборона ОСОБА_2 здійснювати на належній їй на праві власності земельній ділянці будь-які будівельні роботи за наявності відповідних дозвільних документів становитиме надмірне втручання у права власника щодо вільного володіння, користування та розпорядження належним їй майном та порушує принцип співмірності заходів забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами.

Крім того, позивачем не доведено наявність ризиків, які б унеможливили чи утруднили виконання судового рішення у разі незастосування заходів забезпечення позову.

При цьому суд враховує те, що, у разі здійснення будівельних робіт із порушенням будівельних норм і правил, недотриманням містобудівних умов і обмежень, відповідні ризики несе особа, яка здійснювала таке будівництво.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені, у зв`язку із застосуванням відповідних заходів, оскільки такі обмеження господарюючого суб`єкта можуть призвести до незворотних наслідків.

Не погоджуючись із означеною ухвалою суду ОСОБА_1 через свого представника адвоката Павлюка М.Г. оскаржив її в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі зазначає, що, відмовляючи у забезпеченні позову, суд першої інстанції неповно встановивши всі обставини справи вказав, що, у зв`язку з наявністю належно виданих містобудівних умов та обмежень, а також реєстрації повідомлення про початок будівельних робіт, будівництво ОСОБА_2 об`єкта комерційного призначення є законним та не містить ознак самочинного.

Однак, суд не звернув увагу на те, що він звернувся з позовом, у тому числі і щодо скасування містобудівних умов та обмежень, а також державної реєстрації повідомлення про початок будівельних робіт, у зв`язку з тим, що вказані документи не відповідають вимогам містобудівної документації, а також надані з порушенням ч. 5 ст. 29 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", ст. 5 Закону України "Про основи містобудування".

Зокрема, позивач обґрунтовував свої вимоги тим, що вказані документи були видані з порушенням норм чинного законодавства та не відповідають вимогам містобудівної документації, затвердженої компетентними органами, чим порушено права позивача на безперешкодне та безпечне користування своїм майном.

Крім того, при будівництві відповідачем не було додержано будівельних норм та правил, що є грубим порушенням його прав як власника суміжного майна.

Суд не надав оцінки тому факту, що блоковане будівництво до існуючою будівлі магазину суперечить також правилам пожежної безпеки.

Просить скасувати оскаржувану ухвалу та задовольнити його заяву про забезпечення позову.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесу, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0589 (витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 13.09.2021 року) та на якій розташована будівля магазину по АДРЕСА_2 .

Земельна ділянка з кадастровим номером :02:002:1069, власницею якої являється відповідач, є суміжною із земельною ділянкою позивача.

Із відповіді Відділу містобудування, архітектури та землеустрою управління забезпечення роботи ради, бухгалтерського обліку, архітектури та землеустрою Костопільської міської ради, наданої на звернення ОСОБА_1 вбачається, що ОСОБА_2 надані містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва "Будівництво об`єкта комерційного призначення на земельній ділянці з кадастровим номером :02:002:1069 по АДРЕСА_1 " на підставі чинної містобудівної документації.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції свої висновки мотивував тим, що заявлені вимоги є необгрунтованими та таким, що не підлягають до задоволення.

Колегія суддів погоджується з ними з огляду на наступне.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (частина друга статті 149 ЦПК України).

У статті 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову, зокрема, забороною вчиняти певні дії.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам».

Розглядаючи заяву ОСОБА_1 , суд першої інстанції врахував зазначені положення закону та надав належну оцінку доводам його заяви про забезпечення позову.

Заявником не доведені та документально не підтверджені обставини, які б вказували на очевидну небезпеку заподіяння шкоди його правам та інтересам, які б унеможливили захист його прав та інтересів без вжиття заходів щодо заборони ОСОБА_2 проводити будь-які будівельні роботи на належній їй земельній ділянці.

Надаючи оцінку обґрунтованості вказаних заходів забезпечення позову, з урахуванням доказів, наданих заявником на підтвердження своїх вимог, суд першої інстанції правильно керувався тим, що заборона відповідачу здійснювати на належній їй на праві власності земельній ділянці будь-які будівельні роботи за наявності відповідних дозвільних документів становитиме надмірне втручання у права власника щодо вільного володіння, користування та розпорядження належним їй майном та порушує принцип співмірності заходів забезпечення позову із заявленими вимогами.

Отже, у даному випадку заборона будівництва на земельній ділянці ОСОБА_2 , яка є її власником, є непропорційним обмеженням прав відповідача доки не встановлено, що таке здійснюється з порушеннями.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не було повно та всебічно з`ясовано обставини справи, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, є безпідставними, оскільки при розгляді питання про забезпечення позову суд не вирішує спір по суті. Саме на стадії розгляду справи по суті суд зобов`язаний встановлювати усі її обставини, зокрема: чи відповідають вимогам містобудівної документації містобудівні умови та обмеження, а також державна реєстрація про початок будівельних робіт; чи є порушеними будівельні норми та правила при будівництві; чи є позивач (відповідач) власником (користувачем) земельної ділянки.

Оцінка вимог та доказів з урахуванням вимог статей 77, 78,79 та 95 ЦПК України про їх належність, допустимість і достовірність проводиться судом при ухваленні рішення відповідно до статті 264 ЦПК України.

Згідно статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що ухвала Костопільського районного суду Рівненської області від 07 серпня 2024 року є законною та обґрунтованою, постановленою з дотриманням норм процесуального права, а тому підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником адвокатом Павлюком Миколою Григоровичем залишити без задоволення.

Ухвалу Костопільського районного суду Рівненської області від 07 серпня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3ст. 389 ЦПК України.

Головуючий суддя Шимків С.С.

Судді: Боймиструк С.В.

Ковальчук Н.М.