Справа № 180/1131/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2024 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Нанічкіної Н.М.

з секретарем судового засідання Лебедєвою К.Є.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів, посилаючись на те, що від шлюбу з відповідачем ОСОБА_2 вони мають неповнолітню дитину: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина проживає з нею. Дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя. Такий рівень вона одна не може забезпечити, тому батько, який є здоровим та працює, зможе сплачувати аліменти на рівні частини з усіх видів заробітку (доходу). На даний час відповідач отримує пенсію та заробітну плату. Відповідач інших осіб на утриманні не має.

Просить суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 30 травня 2024 року і до повноліття дитини.

02 серпня 2024 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 визнано частково. Представник відповідача просить прийняти рішення про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відзив обгрунтовано тим, що відповідач є особою з інвалідністю, також відповідачу встановлено режим роботи на умовах неповного робочого тижня. Заявляючи вимогу про стягнення аліментів у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, позивач суперечить нормам ст.183 СК, оскільки розмір стягнення аліментів на одну дитину становить заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідач згоден сплачувати аліменти у розмір частини.

За ч.5 ст.279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши письмові матеріали справи та наведені у позовній заяві доводи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження.

Дитина проживає разом з матір`ю позивачкою ОСОБА_1 , знаходиться на її утриманні.Батько ОСОБА_2 проживає окремо від дитини, за іншою адресою.

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч.2 ст.51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві. Зокрема, статтею 180 Сімейного кодексу України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття.

Стаття 27 «Конвенції про права дитини», ратифікованої Верховною Радою України 27.09.1991, та положення «Декларації прав дитини» регламентують, що інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу.

Відповідно до закону батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів.

На час розгляду справи домовленості між батьками з приводу участі відповідача в утриманні дитини не досягнуто, а, отже, аліменти підлягають стягненню в порядку ст.181 Сімейного Кодексу України.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст.182 СК України, так і положень ст.ст.183,184 СК України.

За ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та зобов`язання щодо утримання.

За загальним правилом розмір аліментів на одну дитину складає одну чверть заробітку (доходу) платника аліментів.

Позивачка просила суд стягнути на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі частини заробітку (доходу) відповідача. Однак, доказів того, що дитина за станом здоров`я (чи з інших причин) потребує утримання з боку батька в підвищеному розмірі (більшому ніж одна чверть), до позову не надано.

Разом з тим, відповідачем надано довідку МСЕК від 28 вересня 2023 року, за якою він має 2 групу інвалідності за загальним захворюванням. Також згідно довідки КП «Комунальний «Марганецької міської ради» від 26 липня 2024 року, ОСОБА_2 працює в КП «Комунальник «ММР» з 02 серпня 2023 року за основним місцем роботи займає посаду робітник з благоустрою дільниці санітарного утримання інфраструктури міста, з 01 березня 2024 року встановлений режим роботи на умовах неповного робочого тижня відповідно до ст. 172 КЗпП України згідно заяви працівника. У відзиві відповідач визнає позовні вимоги у розмірі частини від усіх видів заробітку (доходу).

Виходячи з того, що син проживає разом із позивачкою, враховуючи вік дитини, спільний обов`язок батьків щодо матеріального утримання дитини, виходячи з засад справедливості, добросовісності, розумності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, оскільки розмір аліментів у виді частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача є завищеним, і позивачка не довела необхідність саме такого розміру аліментів.

Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Крім того, на підставі ст.141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_2 необхідно стягнути в дохід держави судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 13, 77-81, 141, 259, 263-265, 268, 430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 30 травня 2024 року і до повноліття дитини.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 1211,20 гривень.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження за умов, визначених в ч.2 ст.354 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Повне судове рішення складено 27 вересня 2024 року.

Суддя: Н. М. Нанічкіна