Справа № 513/518/24
Провадження № 2-др/513/10/24
Саратський районний суд Одеської області
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 вересня 2024 року Саратський районний суд Одеської області у складі: головуючої судді Бучацької А.І., за участю: секретаря судового засідання Русавської Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Сарата заяву представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Еліт Фінанс" про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Еліт Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
В С Т А Н О В И В:
16 липня 2024 року Саратським районним судом Одеської області ухвалено заочне рішення у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Еліт Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Зазначеним рішенням суду позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Еліт Фінанс" задоволено повністю.
05 серпня 2024 року від директора ТОВ "ФК "Еліт Фінанс" Наваренко В.Г. до суду надійшла заява, в якій він просить ухвалити додаткове рішення у справі № 513/518/24 та стягнути з ОСОБА_1 витрати на користь позивача професійну правничу допомогу у розмірі 7100 гривень.
Ухвалою суду від 16 вересня 2024 року заяву про винесення додаткового рішення прийнято до провадження та призначено до розгляду без виклику сторін (а.с. 58).
Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов наступних висновків.
Заочним рішенням Саратського районного суду Одеської області від 16 липня 2024 року було задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Еліт Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Питання щодо стягнення витрат на правничу допомогу рішенням суду не вирішувалось.
У позовній заяві представник позивача зазначив, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат на правничу допомогу, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи складає 7100 гривень.
Відповідно до п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Частинами 2, 3, 4, 5 цієї ж статті визначено, що заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.
Згідно з пунктом 12 частини третьої статті 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно з частинами 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
У відповідності з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
За положеннями ч.5 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами
Згідно з ч.6 ст.137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до частини 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Вимога частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні. Така правова позиція викладена у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 16 квітня 2019 року у справі № 817/1889/17.
Судом установлено, що 05 жовтня 2023 року між позивачем ТОВ "ФК "Еліт Фінанс" та адвокатом Макєєвим В.М. було укладено Договір про надання правничої допомоги № 05-10/23 (а.с. 24-25). Пунктом 3.1 договору встановлено, що вартість послуг адвоката встановлюється в розрахунку, що ціна однієї години затраченого адвокатом часу на надання послуг становить 1000 гривень. Конкретні суми до оплати наводяться у акті (актах наданих послуг, надісланих адвокатом та погоджених із клієнтом.
Відповідно до акту приймання-передачі наданих послуг від 07.03 2024 року вартість послуг наданих адвокатом Макєєвим В.М. Товариству з обмеженою відповідальністю "ФК "Еліт Фінанс" по справі за позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором становить 7100 гривень (а.с.25 зв.)
Платіжна інструкцію № 1141 від 07 березня 2024 року підтверджує, що ТОВ "ФК "Еліт Фінанс" сплатило адвокату Макєєву В.М. 7100 гривень. Призначення платежу : оплата згідно договору № 05-10/23 про надання правничої допомоги від 05.10.2023 року (а.с.26)
Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Суд враховує, що згідно з частиною 2 ст.137 ЦПК України, частини 2 ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при обчисленні гонорару слід керуватися, зокрема, умовами укладеного між замовником і адвокатом договору про надання правової допомоги.
Ураховуючи вказані положення процесуального законодавства та беручи до уваги те, що позивачем належними та допустимими доказами підтверджений факт надання адвокатом Макєєвим В.М. професійної правничої допомоги на суму 7100 гривень, на користь позивача з відповідача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу на вказану суму.
Витрати на професійну правничу допомогу на суму 7100 гривень є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом Макєєвим В.М. обсягом послуг, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, підстав для зменшення розміру суми цих витрат у суду немає.
Керуючись ст. ст. 133, 137, 141, 270 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В:
Заяву представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Еліт Фінанс" про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Еліт Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором- задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Еліт Фінанс" витрати за надання професійної правничої допомоги у розмірі 7100 (сім тисяч сто) гривень.
На додаткове рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його підписання суддею.
Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий Саратським РВ УМВС України в Одеській області 23 грудня 1998 року, РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Суддя А. І. Бучацька