Справа № 534/1107/24
Номер провадження 2/634/248/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
24.09.2024 року с. Сахновщина Харківська область
Сахновщинський районний суд Харківської області в складі:
головуючого судді Єрьоміної О.В.,
за участю секретаря судового засідання Лісняк С.П.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні у залі суду в с. Сахновщина Харківської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
Позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість:
- за кредитним договором № 2581949 від 15.11.2021 року у розмір 9030,60 грн;
14.06.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (надалі по тексту ТОВ «ФК «ЄАПБ») було укладено договір факторингу № 14/06/21, до якого у подальшому було укладено додаткові угоди від 28.07.2021 року, 27.10.2023 року, за яким право грошової вимоги до відповідача за договором позики № 75352914 перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ».
Окрім цього, позивач зазначає, що 15.11.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 2581949, підписаний електронним підписом, за яким відповідачу було надано кредит у розмірі 4500, 00 грн на строк 30 днів із встановленою процентною ставкою.
У подальшому 15.12.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 було укладено додатковий договір до договору №2581949 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, яким продовжену дію договору до 15.01.2022 року, загальний вартість кредиту становитиме 7186,5 із встановленою процентною ставкою.
12.01.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 було укладено додатковий договір до договору №2581949 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, яким продовжену дію договору до 12.02.2022 року, загальний вартість кредиту становитиме 7186,5 із встановленою процентною ставкою.
11.08.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 11082023, за яким право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №2581949 перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ».
Відповідно до Витягу з Реєстру боржників від 11.08.2023 року до договору факторингу № № 11082023 від 11.08.2023 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 у сумі 9030,60 грн, з яких:
-4500,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу;
-4530,60 грн сума заборгованості за відсотками.
Відповідно до Витягу з Реєстру боржників від 31.01.2023 року до Договору факторингу № 31012023 від 31.01.2023 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача у сумі 8655,90 грн, з яких:
-3300,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу;
-5355,90 грн сума заборгованості за відсотками;
Відповідач не виконує взятих на себе обов`язків за кредитними договорами та договорами позики, не погашає заборгованість за грошовими зобов`язаннями ні на рахунок попередніх кредиторів, ні на рахунок позивача.
У судове засідання представник позивача не з`явився, наявна заява про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання не з"явився, повідомлявся належним чином про час, дату та місце розгляду справи. Про причини неявки суду не повідомив. Відзив до суду не надав.
Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне задовольнити позов, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частин 1 та 2 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Частиною 1 ст. 1047 ЦК України передбачено, шо позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Частинами 1, 3 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.
Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
14.06.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (надалі по тексту ТОВ «ФК «ЄАПБ») було укладено договір факторингу № 14/06/21, до якого у подальшому було укладено додаткові угоди від 28.07.2021 року, 27.10.2023 року, за яким право грошової вимоги до відповідача за договором позики № 75352914 перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ».
Окрім цього, позивач зазначає, що 15.11.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 2581949, підписаний електронним підписом, за яким відповідачу було надано кредит у розмірі 4500, 00 грн на строк 30 днів із встановленою процентною ставкою.
У подальшому 15.12.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 було укладено додатковий договір до договору №2581949 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, яким продовжену дію договору до 15.01.2022 року, загальний вартість кредиту становитиме 7186,5 із встановленою процентною ставкою.
12.01.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 було укладено додатковий договір до договору №2581949 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, яким продовжену дію договору до 12.02.2022 року, загальний вартість кредиту становитиме 7186,5 із встановленою процентною ставкою.
11.08.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 11082023, за яким право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №2581949 перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ».
Відповідно до Витягу з Реєстру боржників від 11.08.2023 року до договору факторингу № № 11082023 від 11.08.2023 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 у сумі 9030,60 грн, з яких:
-4500,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу;
-4530,60 грн сума заборгованості за відсотками.
Відповідно до Витягу з Реєстру боржників від 31.01.2023 року до Договору факторингу № 31012023 від 31.01.2023 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача у сумі 8655,90 грн, з яких:
-3300,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу;
-5355,90 грн сума заборгованості за відсотками
Відповідач не виконує взятих на себе обов`язків за вказаними кредитними договорами та договором позики, не погашає заборгованість за грошовими зобов`язаннями ні на рахунок попередніх кредиторів, ні на рахунок позивача.
Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Частиною 1 ст. 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Статтею 1080 ЦК України передбачено, що договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження.
У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги.
Частиною 1 ст. 1081 ЦК України визначено, що клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.
Відповідно до ст. 1082 Цивільного кодексу України, передбачено: «Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом».
Згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 «...боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. ... неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі».
Відповідач своїх зобов`язань вчасно не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість за вищевказаними грошовими зобов`язаннями, що підтверджується належними й допустимими доказами.
Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
За таких обставин суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» обґрунтовані та підлягають задоволенню.
Питання щодо розподілу витрат по сплаті судового збору суд вирішує на підставі статті 141 ЦПК України.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.263-265,280 ЦПК України, суд,-
Позов ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» - задовольнити.
- за кредитним договором № 2581949 від 15.11.2021 року у розмір 9030,60 грн;
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданої протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту.
Повний текст рішення складено 26.09.2024 року.
Суддя: