Справа №731/413/24
Провадження №2/731/159/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2024 року с-ще Варва

Варвинський районний суд Чернігівської області в складі:

судді Савенка А.І.,

за участю секретаря Тарасенко Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань №1 Варвинського районного суду Чернігівської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит, -

-

В С Т А Н О В И В:

28 червня 2024 року, засобами поштового зв`язку, до Варвинського районного суду Чернігівської області надійшла вказана позовна заява.

В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що 25 червня 2021 року між відповідачем по справі ОСОБА_1 та ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» було укладено Договір про надання споживчого кредиту №4370898. Вказаний договір був укладений, шляхом направлення його тексту, підписаного зі сторони кредитодавця аналогом власноручного підпису уповноваженої особи та відтиску печатки товариства, що відтворені засобами копіювання, в особистий кабінет позичальника для ознайомлення та підписання. У подальшому, такий був підписаний, шляхом використання електронного підпису відповідача, який був відтворений шляхом використання відповідного одноразового ідентифікатора (електронного підпису), надісланого на його номер мобільного телефону. Обумовлена сторонами договору сума кредиту складала 7 500 грн, яка надавалася у безготівковій формі, шляхом перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої були надані позичальником. Відсоткова ставка 1.90% в день, яка застосовується у межах строку кредиту та у випадку пролонгації за ініціативною позичальника або автопролонгації, на строк який не перевищує більше ніж 90 календарних днів поспіль.

Кредитор відповідно до умов даного Договору свої зобов`язання виконав належно. Станом на дату звернення до суду із вказаним позовом, строк повернення коштів за Договором наступив, при цьому відповідач не виконує свої зобов`язання, оскільки кошти не повертає, відсотки за користування коштами також не сплачує.

24 січня 2022 року було укладено Договір №24-01/2022, відповідно до якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі і за Договором №4370898. У подальшому, аналогічним чином, на підставі Договору №10-01/2023 від 10 січня 2023 року, відповідне право вимоги було відступлена на користь позивача ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР».

Всупереч умовам вказаного Договору про надання споживчого кредиту №4370898, позичальник свої зобов`язання жодному з кредиторів належним чином не виконав. У зв`язку з чим, за відповідачем обліковується прострочена заборгованість, яка становить 24 739,10 грн, з яких: 7 500 грн заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 17 100 грн заборгованість за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги; 120 грн інфляційні збитки; 19,10 грн нараховані 3% річних.

У зв`язку з цим, зважаючи на неможливість вирішення вказаного спору у добровільному порядку, позивач просить стягнути на свою користь з відповідача ОСОБА_1 відповідну заборгованість за Договором про споживчий кредит №4370898 від 25 червня 2021 року у розмірі 24 739,10 грн. Також, позивач наполягає на розподілі судових витрат, у виді сплаченого судового збору у розмірі - 3 028 грн та понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі - 9 000 грн.

Ухвалою Варвинського районного суду Чернігівської області від 15 липня 2024 року цивільну справу прийнято до провадження, відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження на 03 вересня 2024 року, яке у подальшому, з підстав заявленого клопотання відповідача було відкладено на 30 вересня 2024 року та поновлено йому процесуальний строк для подання відзиву на позовну заяву.

Позивач ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» явку свого представника у судове засідання не забезпечили, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином (а.с. 64). У змісті прохальної частини позову наполягали на здійснення розгляду справи за відсутності представника товариства. Проти ухвалення заочного рішення суду не заперечують.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, перед його початком звернувся до суду із письмовим клопотанням про здійснення розгляду справи за його відсутності. Пред`явлений позов визнав у повному обсязі та не заперечував щодо стягнення з нього заявленої позивачем заборгованості у сумі - 24 739,10 грн. У зв`язку з цим, посилаючись на вимоги ч. 1 ст. 142 ЦПК України, наполягав на стягненні з нього 50% судового збору, а решту сплаченого судового збору у розмірі 50% просив повернути на користь позивача з державного бюджету. Щодо розміру витрат понесених позивачем на оплату правової допомоги категорично заперечив, з підстав їх необґрунтованого завищення та невідповідності складності справи, і об`єму виконаної адвокатом роботи, оцінивши розмір таких витрат у сумі 1 000 грн.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що зазначений позов слід задовольнити, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 25 червня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНИ», в особі якого діяв директор ОСОБА_2 , та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання споживчого кредиту №4370898 (а.с. 7-11), шляхом використання відповідачем електронного підпису одноразовим ідентифікатором «С846278», на умовах поворотності, строковості та платності, відповідно до положень якого сторони Договору узгодили наступні умови.

Згідно п. 1.2, 1.3, 1.4, 1.5, 1.5.1, 1.5.2 1.7.1. та 1.7.2. 1.7 вказаного Договору, ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНИ» надає ОСОБА_1 кредит у гривні, а останній, як споживач, зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки передбачені договором. Сума кредиту складає 7 500 грн. Строк кредиту - 30 днів. Детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (Графік платежів), що є Додатком №1 до цього Договору. Графік платежів розраховується за зниженою процентною ставкою, виходячи з припущення, що споживач виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені у Договорі. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в 4 розділі Договору.

Кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі, шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 (п. 2.1. Договору №4370898).

Строк кредиту може бути продовжено: за ініціативою Споживача на кількість днів, зазначену в п.1.4. Договору, якщо між Сторонами буде досягнута про таке продовження у порядку, визначеному пп.4.2. (пп. 4.2.1-4.2.4.) Договору; або в порядку автопролонгації, на кількість днів та відповідно до умов визначених в п. 4.3 (пп. 4.3.1 - 4.3.2) Договору. (п. 4.1. Договору №4370898).

Сторони домовились, що у випадку, якщо у Споживача на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації або автопролонгації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж на 90 (дев?яносто) календарних днів поспіль, крім випадку, якщо в цей день повинна відбутися пролонгація строку кредиту за ініціативою Споживача, відповідно до пп.4.2.2- 4.2.4. Договору. Тобто в даному випадку кожен день автопролонгації є новою датою повернення кредиту (п. 4.3.1. Договору №4370898).

Споживач, дає згоду на автопролонгацію строку кредиту на умовах передбачених в пп.4.3.1 Договору. Споживач вважається таким, що прострочив повернення кредиту, якщо після закінчення періоду автопролонгації у Споживача наявна заборгованість за кредитом та не відбулося продовження строку кредиту за ініціативою Споживача, у порядку передбаченому п.4.2. Договору (п. 4.3.2. Договору №4370898).

Сторони несуть відповідальність за порушення умов цього Договору згідно чинного законодавства України, цього Договору. Порушення умов цього Договору є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом цього Договору (п. 7.1.-7.2. (п. 4.3.2. Договору №4370898).

Крім того, 04 жовтня 2021 відповідачем, аналогічним чином було підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором «С846278»: Паспорт споживчого кредиту (а.с. 12-14), де сторонами за згаданим кредитним договором своїми підписами додатково затверджено істотні умови такого кредиту, та Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (Додаток №1 до Договору про надання споживчого кредиту №4370898 від 25 червня 2021 року) (а.с. 11 зворот).

Суд зважає, що обумовлену Договором суму кредиту у розмірі 7 500 грн, 20 січня 2023 року було зараховано на вказану відповідачем у Договорі платіжну картку № НОМЕР_1 , що доводиться повідомленням №7/4867, виданим ТОВ «ФК « КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» (а.с. 14 зворот 16), та сприймається судом, як належне підтвердження виконання позикодавцем умов вказаного договору.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори.

Згідно зі статтею 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 634 ЦК України, передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч. 1 ст. 1055 ЦК України).

За змістом ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію».

Так, згідно із статтею 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію"). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму (ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»).

Таким чином, судом встановлено що, посилання на обставини укладення вищезазначеного Договору про споживчий кредит між його сторонами в електронній формі, відповідає положенням Закону України «Про електронну комерцію», оскільки позивачем доведено, що відповідач ОСОБА_1 ідентифікував себе в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції; надав відповідні данні для заповнення формуляра заявки (П.І.П, РНОКПП, місце проживання, телефон, данні паспорту та ін.) та шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним Законом України «Про електронну комерцію» погодився із запропонованими умовами договору та підписав його.

Факт підписання сторонами зазначеного Договору не спростований, а навпроти визнаний відповідачем та не оспорюється. За таких обставин, судом встановлено, що між ОСОБА_1 та кредитодавцем виникли договірні відносини, оскільки між ними був укладений відповідний Договір про споживчий кредит №4370898.

На переконання суду, вказаний правочин є правомірним,.

З метою підтвердження наявності у позивача в межах вищевказаного Договору відповідного права вимоги до позичальника - відповідача по справі, до матеріалів справи додано документи, які підтверджують наступні обставини.

24 січня 2022 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено Договір факторингу №24-01/2022 (а.с. 26-28), у відповідності до умов якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», як клієнт та первісний кредитор зобов`язується відступати за плату право грошової вимоги у сумі 43 020 921,51 грн, а ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», як фактор, зобов`язується, здійснивши фінансування в порядку, передбаченому цим Договором, прийняти право грошової вимоги до боржників, що належать клієнту, і стає новим кредитором за договорами про надання фінансових послуг, укладеними між клієнтом і боржниками (п. 2.1. Договору факторингу №24-01/2022 від 24 січня 2022 року).

Право вимоги переходить до фактора після здійснення повної оплати фінансування з моменту підписання сторонами Акту приймання-передавання реєстру боржників (Додаток №2) який є підтвердженням передачі фактору права грошової вимоги до боржників, після чого фактор стає новим кредитором по відношенню до боржників стосовно переданого права вимоги (п. 6.1.4. Договору факторингу №24-01/2022 від 24 січня 2022 року).

Сторони домовились, що розмір фінансування за реєстром боржників складає 1 164 954,68 грн. Фактор здійснює фінансування на користь клієнта шляхом одноразового перерахування суми грошових коштів протягом 5 (п`яти) банківських днів з дати підписання цього Договору (п. 7.1.-7.2. Договору факторингу №24-01/2022 від 24 січня 2022 року).

Факт виконання зазначених умов та здійснення оплати доводиться відповідною копією платіжного доручення №323110003 від 24 січня 2022 року (а.с. 28).

Згідно з Акту приймання-передавання реєстру боржників в електронній вигляді за Договором факторингу №24-01/2022 від 24 січня 2022 року та Акту приймання-передавання реєстру боржників за Договором факторингу №24-01/2022 від 24 січня 2022 року ТОВ «АВЕНТУС Україна» передало, а ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» прийняло реєстр боржників в у електронному вигляді наданому на флеш-носії, у розмірі 365 Кбайт, та право вимоги по боржниках в кількості 1 333, після чого від клієнта до фактора переходять право вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей (а.с. 28 зворот).

Відповідно до Реєстру боржників до Договору Факторингу №24-01/2022 від 24 січня 2022 року та відповідного витягу з нього ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набув право у тому числі грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ) за Договором №4370898 від 25 червня 2021 року щодо загальної заборгованості за кредитом у сумі 24 600 грн (а.с. 29-30, 31).

У свою чергу у подальшому, 10 січня 2023 року між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТ» було укладено Договір №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги (а.с. 33-35), у відповідності до умов якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», як первісний кредитор, відступає шляхом продажу ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТ», як новому кредиту, належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим Договором, права вимоги первісного кредитора до боржників, зазначених у Додатках №1 та №3 до цього Договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язки боржників, Договорами позики (Кредитними договорами) з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них. Новий кредитор сплачує первісному кредитору за права вимоги грошові кошти у розмірі та у порядку, визначених цим Договором (п. 2.1. Договору №10-01/2023).

Права вимоги вважаються відступленими (переданими) первісним кредитором та набутими (прийнятими) новим кредитором у день належного підписання сторонами Акту приймання передачі Реєстру боржників у друкованому (підписаному) вигляді (Додаток №4) (п. 5.2. Договору №10-01/2023).

Сторони домовилися, що за відступлення прав вимоги за Договорам позики (кредитними договорами) новий кредитор сплачує первісному кредитору кошти у сумі 5 312 491,59 грн, без ПДВ (п. 7.1. Договору №10-01/2023).

Ціна Договору сплачується новим кредитором кредитору, у будь-який передбачений (не заборонений) законодавством спосіб, у томі числі, але не виключно, шляхом перерахування коштів на рахунок вказаний у п. 12 цього Договору або зарахуванням зустрічних однорідних вимог у порядку визначеному п. 5.6.2 цього Договору, протягом 1065 календарних днів з дати підписання Сторонами цього договору (п. 7.2. Договору №10-01/2023).

За таких підстав право вимоги, в тому числі, до позичальника ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ) за борговими зобов`язаннями передбаченими Договором №4370898 від 25 червня 2021 року на загальну суму заборгованості 24 600 грн, з яких: 7 500 грн сума заборгованості за основним зобов`язанням, 17 100 грн сума заборгованості за нарахованими відсотками, перейшло до ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», про що свідчить копія відповідного Акту прийому-передачі реєстру боржників за Договором №10-01/2023 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 10 січня 2023 року (а.с. 35 зворот), відповідного реєстру боржників та витягу з нього (а.с. 36-37, 38).

Вказана сума заборгованості визнана відповідачем та підтверджується відповідними розрахунками заборгованості за Договором №4370898 (а.с. 18-23, 24).

Суд бере до уваги, що доказів на підтвердження того, що вищевказані Договори факторингу, укладені між первісними кредитодавцями відповідача та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», скасовані, відповідачем не надано та в цілому не ставилося під сумнів.

Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав (ст. 514 ЦК України).

Таким чином, з огляду на встановлені судом обставини, суд приходить до висновку щодо набуття позивачем ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права грошової вимоги до ОСОБА_1 за Договором №4370898, укладеним 25 червня 2021 року між ним та ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА».

Зі змісту ст. 526, 530 ЦК України вбачається, що зобов`язання повинно виконуватися відповідно до умов договору у встановлені строки.

Відповідно до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За таких обставин, судом встановлено, що після укладення вищезазначеного Договору про споживчий кредит відповідач ОСОБА_1 допустив порушення зобов`язань, встановлених договором, доказів своєчасного та належного виконання умов договору не надав.

Суд також бере до уваги, що під час судового розгляду стороною відповідача розрахунок такої заборгованості був фактично визнаний, а тому суд погоджується з розрахунком, який наданий позивачем в обґрунтування заявлених вимог та приходить до висновку щодо наявності правових підстав для задоволення заявлених позивачем вимог в частині стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за зазначеним Договором про споживчий кредит у сумі 24 600 грн, з яких: 7 500 грн сума заборгованості за основним зобов`язанням, 17 100 грн сума заборгованості за нарахованими відсотками.

Крім того, суд аналізуючи положення ч. 2 ст. 625 ЦК України, приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог і в частині стягнення з відповідача суми інфляційних втрат у розмірі - 120 грн (7500х101.6 (індекс інфляції за лютий 2022 року)), нарахованих за лютий 2022 року, та трьох відсотків річних у сумі 19,10 грн (7 500х3%/100/365х31), нарахованих за 31 день прострочення у період з 24 січня 2022 року по 23 лютого 2022 року.

У зв`язку з цим, заявлений позов підлягає до задоволення у повному обсязі, а сума заборгованості за кредитним договором, разом з інфляційними втратами та трьома відсотками річних, яка підлягає до примусового стягнення, становить - 24 739,10 грн.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачений судовий збір в сумі 3 028 грн (а.с. 1, 2), який відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України покладається на відповідача.

Проте, оскільки заявлені в межах вказаного позову вимоги були визнанні відповідачем у повному обсязі, що мало місце до початку розгляду справи, суд керуючись ч. 1 ст. 142 ЦПК України, вважає за необхідне вирішити питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а іншу частині стягнути з відповідача на користь позивача.

Крім того, позивач у позовній заяві просив стягнути витрати на професійну правничу допомогу у сумі 9 000 грн, на підтвердження яких подано: копію договору №07-06/2024 про надання правової допомоги від 07 червня 2024 року, укладеного з АДВОКАТСЬКИМ ОБ`ЄДНАННЯМ «ЛІГАЛ АССІСТАНС» (а.с. 42 зворот - 43), прайс-лист з вартістю юридичних послуг (а.с. 44), копію квитанції про сплату за надання правової допомоги за договором №07-06/2024 від 07.06.2024 року (а.с. 45), заявку на надання юридичної допомоги №711 від 07 червня 2024 року, де перелічено види наданих послуг та вказано їх вартість (надання усної консультації з вивченням документів: 2 години, вартість 1 години 1 500,00 грн, ціна - 3 000,00 грн; складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду: 2 години, вартість 1 години 3 000,00 грн, ціна 6 000 грн) (а.с. 46); витяг з Акта №1 про надання юридичної допомоги від 10 червня 2024 року, де зазначено вид та вартість юридичних послуг, наданих позивачеві за позовом до ОСОБА_1 (а.с. 47).

Відповідно до положень ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката. Розподілу підлягають витрати на правничу допомогу адвоката, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Наведене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року (справа №922/445/19), відповідно до якого витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено.

Слід наголосити, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладено Верховним Судом у постанові від 02 липня 2020 року у справі № 362/3912/18 та у додатковій постанові від 30 вересня 2020 року у справі № 201/14495/16-ц.

Критерій розумної необхідності витрат на професійну правничу допомогу є оціночною категорією, яка у кожному конкретному випадку (у кожній конкретній справі) оцінюється судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів, зокрема, наданих на підтвердження обставин понесення таких витрат, надання послуг з професійної правничої допомоги, їх обсягу, вартості з урахуванням складності справи та витраченого адвокатом часу тощо (додаткова постанова КГС ВС від 30 серпня 2023 року № 911/3586/21).

Суд зважає на те, що позовна заява стосується спору з невеликою ціною позову та невеликим рівнем складності. За таких обставин, беручи до уваги заперечення відповідача, суд дійшов висновку, що сума витрат на правничу допомогу в розмірі 9 000 грн за усну консультацію з вивченням документів та складання позовної заяви є завищеною та не відповідає критерію розумності. При цьому, на думку суду, критерію розумності відповідає сума витрат на правничу допомогу в розмірі 3 000 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст. 137, 142, 247, 263, 265, 273, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (, юридична адреса: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, б. 3, офіс 306) заборгованість за Договором про споживчий кредит №4370898 від 25 червня 2021 року, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» (), в сумі 24 739 (двадцять чотири тисячі сімсот тридцять дев`ять) гривень 10 копійок.

Стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1 514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) гривень та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 3 000 (три тисячі) гривень, а всього стягнути 4 514 (чотири тисячі п`ятсот чотирнадцять) гривень.

Головному управлінню державної казначейської служби України в Чернігівській області, , що розташоване за адресою: 14000, м. Чернігів, вул. Реміснича, б. 27, повернути позивачу Товариству з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (), з державного бюджету 50 відсотків судового збору в сумі 1 514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) гривень, сплаченого, при поданні позову у сумі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) гривень на р/р НОМЕР_3 , , відповідно до платіжної інструкції № від 21 червня 2024 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.І.Савенко