Провадження №: 2/336/41/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2024 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Щасливої О.В.,

розглянувши справу за позовом публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» до ОСОБА_1 , третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання», про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

30 серпня 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію в сумі 6323 грн. 52 коп.

В обґрунтування позову зазначив, що відповідачка користується електричною енергією на підставі особового рахунку № НОМЕР_1 , але не виконує обов`язку зі сплати спожитої електроенергії, у зв`язку з чим у неї виникла заборгованість в сумі 6323 грн. 52 коп. за період з 16 березня 2018 року по 1 січня 2019 року. Споживання електричної енергії здійснюється за адресою: АДРЕСА_1 .

Посилаючись на обов`язковість виконання зобов`язання, позивач просить стягнути з відповідачки означену суму боргу та судовий збір в сумі 2270 грн.

У відповідності до протоколу автоматизованого розподілу від 30.08.2021 року справу передано в провадження судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Щасливої О.В.

Ухвалою судді від 01.09.2021 року позов залишений без руху.

На підставі ухвали судді від 23.09.2021 року справу прийнято до розгляду в та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

29 грудня 2021 року до суду надійшов відзив відповідачки, з якого випливає, що вона позов не визнає повністю, оскільки в вересні 2019 року сплатила суму в 4451 грн. 28 коп. за використану за вказаною адресою електрику, а після того електричну енергію не споживала, оскільки не користується будинком, а має намір його продати, про що розмістила відповідні оголошення.

У зв`язку з викладеним просить про залишення позову без задоволення.

18 січня 2021 року позивачем надано відповідь на відзив, з якої слідує таке.

Надані відповідачкою документи на підтвердження відсутності у неї заборгованості не спростовують вимоги позову, оскільки вона помилково ототожнює такі юридичні особи, як публічне акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго» та товариство з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання», яке постачає електричну енергію з 1 січня 2019 року і перед яким, можливо, у ОСОБА_2 і немає заборгованості. Проте позов «Запоріжжяобленерго» охоплює період до 1 січня 2019 року, коли послуги з енергопостачання населенню надавало публічне акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго». Заборгованість існує об`єктивно, вона не сплачена, тому позовні вимоги, на думку представника, підлягають задоволенню.

На підставі ухвали суду від 06.02.2023 року здійснено перехід до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

Ухвалою суду від 27.02.2023 року представника позивача зобов`язано з`явитися в суд для дачі особистих пояснень.

На підставі ухвали суду від 31.05.2023 року до участі в справі в якості третьої особи залучено товариство з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання».

Цією ж ухвалою у третьої особи витребувано письмові докази, зокрема, виписку по особовому рахунку № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_2 , а також рахунок на сплату вартості спожитої електроенергії по особовому рахунку № НОМЕР_1 від 01.09.2019 року на суму 4451 грн. 28 коп.

Ухвалою суду від 03.05.2024 року ОСОБА_3 відмовлено у прийнятті позову до публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго», товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» про зобов`язання вчинити дії та стягнення грошових сум як позову третьої особи з самостійними вимогами в справі за позовом публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж до ОСОБА_2 , третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання», про стягнення заборгованості за поставлену електричну енергію. Позов повернутий ОСОБА_3 , якому а порекомендувано звернутися за захистом свого права із самостійною заявою відповідно до вимог чинного законодавства.

В судовому засіданні 3 травня 2024 року представник позивача підтримав вимоги позову. Просить про його задоволення з підстав, наведених в самому позові і відповіді на відзив. Представник зауважив, що відповідачка змішує правовідносини між позивачем та товариством з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання», перед яким у відповідачки дійсно немає заборгованості. Заборгованість, що стягується за цим позовом, охоплює період до 1 січня 2019 року, коли електрична енергія постачалась населенню позивачем, тоді як з 1 січня 2019 року означені функції виконує «Запоріжжяелектропостачання».

Відповідачка позов не визнала, заявивши, що повністю оплатила заборгованість перед позивачем за спожиту електричну енергію восени 2019 року. Очевидно, сплачені неї кошти співробітником «Запоріжжяелектропостачання» були помилково направлені на рахунок саме цього суб`єкта господарювання.

На підставі викладеного просить про відмову у задоволенні позову.

В судове засідання 20 вересня 2024 року учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час та місце вирішення спору, не з`явилися.

Означені обставини в силу ст. ст. 211, 223 ЦПК України обумовили вирішення справи у відсутність сторін.

З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що позивач поставляв електроенергію в будинок АДРЕСА_1 на підставі особового рахунку № НОМЕР_2 , що відкритий на ім`я ОСОБА_2 , яка з укладенням шлюбу 1 жовтня 2016 року набула прізвище ОСОБА_4 (а. с. 42), до 1 січня 2019 року.

В силу ст. ст. 11, 509 ЦК України зобов`язання виникають, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Згідно зі ст. 526 ЦК України, яка внормовує загальні умови виконання зобов`язання, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Сторони пов`язують правовідносини, що витікають з договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу, у відповідності до якого одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого законом режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання (ст. 714 ЦК України).

Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються наведеними положеннями Цивільного кодексу України, Законом України «Про ринок електричної енергії», «Правилами роздрібного ринку електричної енергії», затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 312 від 14.03.2018 року.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» споживач - це фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, або юридична особа, що купує електричну енергію для власного споживання.

З наведених положень законодавства випливає, що на споживача електричної енергії покладено обов`язок оплати вартості лише особисто ним спожитої електроенергії.

Пунктом 18 «Правил надання послуг з електропостачання», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, передбачено, що плата за надані послуги вноситься щомісячно.

Згідно із розрахунком суми заборгованості ОСОБА_5 має заборгованість за спожиту електроенергію за період з 16 березня 2018 року по 1 січня 2019 року, загальний обсяг якої складає 4861 кВт/год, на суму 6323 грн. 52 коп., яка добровільно нею не сплачена.

Відповідач не протиставила вказаному розрахунку жодних фактичних даних, тому суд приймає його, оскільки немає підстав для піддавання сумніву його достовірності.

На означений умовивід суду не впливають твердження відповідачки про відсутність у неї невиконаних зобов`язань перед «Запоріжжяобленерго», оскільки наявність боргу об`єктивно підтверджують надані позивачем фактичні дані. Сплата ж в жовтні 2019 року певної суми за спожиту електроенергію була цілком ґрунтовно зарахована на рахунок товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання», яке після розмежування функцій між ним та позивачем з 1 січня 2019 року виконує функції постачальника електричної енергії для населення.

Відсутність заборгованості перед означеним суб`єктом господарювання, що об`єктивно підтверджує інформація представника товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» про сплату заборгованості за спожиту електроенергію 10 вересня 2019 року, свідчить на користь наведених міркувань суду (а. с. 167-168 т. 1).

У зв`язку з викладеним суд вважає за необхідне захистити право позивача в обраний ним спосіб.

У відповідності до правил цивільного процесуального законодавства присудженню позивачеві з відповідачки підлягають і понесені ним витрати зі сплати судового збору.

На підставі ст. ст. 322, 525, 526, 610, 611, 625, 629 ЦК України, ст. 162 ЖК України, Законом України «Про ринок електричної енергії», Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України №312 від 14.03.2018 року, ст.12,13,95,141,279 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» до ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_3 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» (, 69035, м. Запоріжжя, вул. Волгоградська, 25) заборгованість за надані послуги з електропостачання у сумі 6323 грн. 52 коп., судовий збір в сумі 2270 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 26 вересня 2024 року.

Суддя О.В. Щаслива