Справа № 451/1348/24
Провадження № 2-о/451/62/24
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

30 вересня 2024 року місто Радехів

Суддя Радехівського районного суду Львівської області Патинок О.П., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , зацікавлені сторони: Служба у справах дітей Червоноградської районної державної адміністрації у Львівській області про усиновлення,-

встановив:

26.09.2024 ОСОБА_1 звернулася до Радехівського районного суду Львівської області, зацікавлені сторони: Служба у справах дітей Червоноградської районної державної адміністрації у Львівській області із заявою про усиновлення дітей.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.09.2024 вищезазначену справу передано до розгляду судді Патинок О.П.

При вирішенні питання щодо відкриття провадження у справі встановлено, що заява не відповідає вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати ст. 175 ЦПК України, а також вимогам ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява має містити: 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Відповідно до ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб. Разом з тим, у заяві про усиновлення сторонами зазначені заявник та зацікавлена особа.

Відповідно до ст.310 ЦПК України, заява про усиновлення дитини або повнолітньої особи, яка не має матері, батька або була позбавлена їхнього піклування, подається до суду за місцем їх проживання.

Водночас, до матеріалів заяви не долучено відомостей ( доказів) про фактичне місце проживання дітей, а саме на території Радехівського району Львівської області.

У п. 3 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30 березня 2007 року зазначено, що, у зв`язку із включенням у СК правових норм про усиновлення повнолітньої особи необхідно брати до уваги, що така особа може бути усиновлена лише у виняткових випадках, зокрема якщо вона є сиротою або була позбавлена батьківського піклування до досягнення повноліття. Враховуючи винятковий характер права на усиновлення повнолітньої особи, суди мають установлювати при розгляді справ цієї категорії додаткові обставини, зокрема необхідність усиновлення і неможливість оформлення іншого правового зв`язку між особою, яку бажають усиновити, та особою, яка хоче це зробити (складення заповіту тощо). При цьому звернення до суду із заявою про усиновлення не повинно бути зумовлено бажанням досягти іншого правого наслідку, ніж юридичне оформлення родинного зв`язку (можливо, вже наявного факту). Слід також з`ясовувати наявність чи відсутність в усиновлювача своїх дітей. Закон не встановлює заборони на усиновлення повнолітньої особи тією, яка має власних дітей, проте на цей факт необхідно зважати виходячи з обставин, що визначають можливість рідних дітей бути спадкоємцями. У кожному конкретному випаду суд при вирішенні питання про усиновлення повнолітньої особи може врахувати й інші обставини. У СК не встановлено максимального віку повнолітньої особи, яка може бути усиновлена, однак визначено мінімальну різницю у віці між нею та усиновлювачем - не менше вісімнадцяти років.

Заявником не зазначено мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину, а саме: необхідність усиновлення і неможливість оформлення іншого правового зв`язку між особою, яку бажають усиновити, та особою, яка хоче це зробити (складення заповіту тощо). Тобто, заявником у заяві не наведено обгрунтувань про необхідність усиновлення cаме повнолітньої дитини.

Крім того, станом на день подання заяви - 26.09.2024, ОСОБА_2 ( особа, яку мають намір удочирити) являється повнолітньою, однак до матеріалів справи додано висновок органу опіки та піклування Червоноградської районної державної адміністрації Львівської області про доцільність усиновлення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який складений до повноліття ОСОБА_2 .

Згідно ч. 1 ст. 210 СК України якщо на обліку для можливого усиновлення перебувають рідні брати та сестри, вони не можуть бути роз`єднані при їх усиновленні. За наявності обставин, що мають істотне значення, суд за згодою органу опіки та піклування може постановити рішення про усиновлення когось із них або усиновлення їх різними особами.

Як вбачається із заочного рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 17.06.2010 ОСОБА_5 та ОСОБА_6 були позбавлені батьківських прав у відношенні їх малолітніх дітей: доньки - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньки - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , однак вимог щодо усиновлення ОСОБА_7 матеріали заяви не містять, що є незрозумілим та потребує уточнення.

Відповідно до ст. 312 ч. 3 ЦПК України, зазначається що до висновку органу опіки та піклування мають бути додані: 1) акт обстеження умов життя заявника, складений за місцем його проживання; 2) свідоцтво про народження дитини; 3) медичний висновок про стан здоров`я дитини, про її фізичний і розумовий розвиток; 4) у випадках, встановлених законом, згода батьків, опікуна, піклувальника дитини, закладу охорони здоров`я або навчального закладу, а також самої дитини на усиновлення. Суд у разі необхідності може вимагати подання інших документів.

В порушення вказаних норм закону, заявником не додано до заяви сертифікатів лікаря нарколога та психіатра, на підтвердження обставин, викладених у заяві.

Відповідно до пункту 9 частини 3статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Суд звертає увагу на те, що заяником у заяві не зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які заявник поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Крім того, в порушення п.2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві не зазначено відомості про наявність або відсутність електронного кабінету у сторін.

Слід зазначити, що зазначені в ухвалі суду недоліки не є надмірним формалізмом чи обмеженням доступу до правосуддя, оскільки являє собою прояв забезпечення реалізації балансу принципу верховенства права та принципів цивільного судочинства щодо рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, юридичної визначеності та диспозитивності.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Суд при цьому враховує, що Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

У той же час, Європейський суду своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст. 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Відповідно до статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175,177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що заяву слід залишити без руху, надавши заявнику строк для усунення вказаних недоліків.

Керуючись статтями 175, 185, 260, 294 ЦПК України, суддя,-

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 , зацікавлені сторони: Служба у справах дітей Червоноградської районної державної адміністрації у Львівській області про усиновлення - залишити без руху.

Надати заявнику строк п`ять днів з дня вручення копії ухвали про залишення заяви без руху для усунення недоліків.

Роз`яснити заявнику, що в разі якщо у вказаний строк недоліки заяви не будуть усунуті, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Копію ухвали надіслати заявнику.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://rh.lv.court.gov.ua/sud1317/.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

СуддяО. Патинок