У Х В А Л А

"19" квітня 2024 р. м.Житомир

Суддя Корольовського районного суду м.Житомира Петровська М.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту постійного не проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, -

встановив:

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Гарбузюк Олександр Олександрович, звернулась до суду в порядку окремого провадженні із заявою, відповідно до змісту якої просить встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно не проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час відкриття спадщини.

Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира від 29 грудня 2023 року відмовлено у відкритті провадження у цивільній справі №295/14040/23 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту постійного не проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 19.03.2024 ухвалу Корольовського районного суду м.Житомира від 29.12.2023 скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 16.04.2023, справу №295/14040/23 передано 17.04.2024 для продовження розгляду судді Петровській М.В.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 40 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу.

Згідно пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші, ніж перелічені у пунктах 1-4 частини першої статті 36 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Так, ухвалою, постановленою суддею Петровською М.В. від 29 грудня 2023 року було відмовлено у відкритті провадження в цивільній справі №295/14040/23, оскільки, на думку судді, зміст поданої ОСОБА_1 заяви не відповідає критеріям, передбаченим для встановлення факту, що має юридичне значення.

Згідно з ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого легітимного сумніву з цього приводу (рішення від 24 травня 1989 року у "Справі Гаусшильдта" (Hauschildt Case), заява №11/1987/134/188, §46).

Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді, та чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.

Аналіз практики рішень ЄСПЛ з цього питання дає можливість прийти до висновку, що критерієм порушення суб`єктивної складової даного поняття, можуть бути висловлювання судді по суті правової проблеми, яка порушена у позові, чи щодо особи або дій заявника, ще до того, як суд під його головуванням повинен був винести рішення у справі тощо.

Відповідно до пункту 2.5. Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Ознайомившись з матеріалами цивільної справи №295/14040/23, суддя Петровська М.В. вважає за неможливе продовжувати розгляд заяви ОСОБА_1 після відмови у відкритті провадженні у справі, оскільки в ухвалі від 29 грудня 2023 року суддею було висловлено свою правову позицію та внутрішнє переконання з приводу можливості розгляду справи в окремому провадженні та встановлення факту, про який зазначає у заяві ОСОБА_1 .

Враховуючи вищевикладене, з метою уникнення будь-яких сумнівів у неупередженості або об`єктивності судді Петровської М.В. при розгляді цивільної справи №295/14040/23, вважаю за необхідне заявити самовідвід.

Керуючись статтями 36, 40, 260, 261 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, -постановив:

Задовольнити самовідвід, заявлений суддею Петровською М.В., у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту постійного не проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Цивільну справу №295/14040/23 передати до відділу організаційного забезпечення з розгляду цивільних та адміністративних справ Корольовського районного суду м.Житомира для визначення іншого судді в порядку статті 33 Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя М. В. Петровська