Справа № 189/2307/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.09.2024 року смт. Покровське

Суддя Покровського районного суду Дніпропетровської області Лукінова К.С. розглянувши клопотання позивачки ОСОБА_1 про відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру, або звільнення від його сплати у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:

До Покровського районного суду Дніпропетровської області звернулася ОСОБА_1 з цивільним позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Разом з позовом ОСОБА_1 подала до суду клопотання, у якому просить звільнити від сплати судового збору, оскільки майновий стан позивачки не дозволяє сплатити їй судові витрати, внаслідок того, що позивачка не працює, не перебуває на обліку у Покровській районній філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості з питання безробіття, а тому ОСОБА_1 вважає, що вона перебуває у скрутному матеріальному становищі. Вирішуючи питання щодо наявності підстав для відстрочення, розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру, або звільнення від його сплати, суд виходить із наступного. У відповідності до ч. 1 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. Положенням ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про судовий збір» визначено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 ЗУ «Про судовий збір», суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті. Як вбачається, даною статтею Закону передбачено право суду, а не обов`язок щодо відстрочки, розстрочки або звільнення від сплати судового збору. Пунктом 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» визначено, що єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі. Положення статей ЦПК України та Закону України Про судовий збір не містять визначеного (чіткого) переліку документів, які можна вважати такими, що підтверджують майновий стан особи. У кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі наданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням. Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (Рішення ЄСПЛ Kniat v. Poland від 26 липня 2005 року, пункт 44; Рішення ЄСПЛ JedamskiandJedamska v. Poland від 26 липня 2005 року, пункти 63-64). На підтвердження вказаних в клопотанні обставин, позивачкою надано відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/ суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 23.09.2024 року, відповідного до якого ОСОБА_1 в 2023 році отримувала соціальні виплати з січня 2023 року по липень 2023 року в розмірі 1720 грн., з серпня 2023 року відсутні відомості про доходи. Разом з тим, як вбачається з матеріалів позовної заяви ОСОБА_1 має на утриманні трьох неповнолітніх дітей. Надані позивачкою докази на підтвердження свого майнового стану підтверджують неможливість сплати нею судового збору при зверненні до суду з даним позовом, в зв`язку з чим, заява ОСОБА_1 підлягає до задоволення. На підставі викладеного, керуючись ст. 136 ЦПК України, суддя, -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити. Звільнити позивачку ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя К.С. Лукінова