Справа № 177/1714/24
Провадження № 2/177/928/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

25 вересня 2024 року Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Лященко В.В.,

за участю секретаря судового засідання Кантилович К.А.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кривому Розі Дніпропетровської області цивільну справу №177/1714/24 за позовом ОСОБА_3 , в інтересах якого діє адвокат Осипенко Артем Валерійович, до ОСОБА_2 , третя особа: відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання батьківства,

встановив:

У липні 2024 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, відповідно до змісту якого просить суд визнати його, ОСОБА_3 , батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та внести зміни до актового запису про народження № 05 від 16.08.2018, складеного Виконавчим комітетом Вільненської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме у графі «батько» записати «громадянин України, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 », змінити по батькові дитини з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 », прізвище дитини з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 ».

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилається на те, що в січні 2017 року він познайомився з відповідачем, вони проживали разом однією сім`єю без реєстрації шлюбу та від сумісного проживання мають доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . До народження дитини сторони посварилися та 24.05.2018 року позивач поїхав працювати за кордон, відповідач зареєструвала дитину відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. В листопаді 2018 року позивач повернувся до України і вони знову почали проживати однією сім`єю. Також зазначив, що він утримує доньку, піклується про неї та бере участь у її вихованні.

Ухвалою суду від 26.07.2024 відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, відповідачу надано строк для подання відзиву, а третій особі - письмових пояснень.

Ухвалою суду від 15.08.2024 закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_3 в судовому засіданні участі не брав, його представник адвокат Осипенко А.С. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні визнала позовні вимоги та те, що позивач є батьком їх дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Представник третьої особи відділу ДРАЦС у судове засідання не з`явився, заявою просили про розгляд справи без представника.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, свідків, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено такі факти та відповідні ним правовідносини.

03.08.2018 року відповідач народила дитину - дівчинку.

Як убачається з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження відомості про батька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 записані зі слів матері відповідно до ч.1 ст. 135 СК України.

Зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , вбачається, що батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , записані: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

Під час розгляду справи відповідач у судовому засіданні не заперечувала, що позивач є батьком її доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вже після народження дитини, ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 та ОСОБА_10 зареєстрували шлюб, про що видане свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2 .

Ведення сторонами спільного побуту та сумісного проживання підтверджено копією договору оренди квартири від 16.08.2020.

Те, що з 2020 року ОСОБА_3 проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , разом з ним проживає без реєстрації ОСОБА_10 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підтверджено актом комунального підприємства КПР «Добробут» №337.

При цьому, незважаючи на те, що сторони створили сім`ю, відповідач визнає позивача батьком своєї доньки, сторони так і не змогли врегулювати це питання у відповідності з вимогами ч. 1 ст. 126 СК України та Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 № 96/5.

Вищевикладене свідчить про неможливість врегулювати даний спір в позасудовому порядку, а тому він підлягає розгляду судом в порядку, визначеному ЦПК України.

Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 5 Сімейного кодексу України (далі - СК України) сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Зокрема, держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини (частини друга і третя статті 5 СК України). При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

Статтею 121 СК України передбачено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому ст. ст. 122 та 125 цього Кодексу.

Загальні правила визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою, врегульовано нормами ст. 125 Сімейного кодексу України.

Так відповідно до ч. 2 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини (п. 1) або за рішенням суду (п. 3).

Визнання батьківства за рішенням суду регулюється статтею 128 СК України.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України.

Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 цього Кодексу (ч. 4 ст. 128 СК України).

Тлумачення статті 128 СК України свідчить, що закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від даної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 травня 2018 року у справі №591/6441/14-ц (провадження №61-6030св18) зазначено, що доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. 1, ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може гуртуватися на припущеннях.

Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства.

При вирішенні спору про визнання батьківства суд приділяє особливу увагу інтересам дитини, не ігноруючи при цьому інтереси ймовірного біологічного батька.

Згідно з п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5, рішення суду про визнання батьківства є підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану.

Відповідно до п. 2.16.4. Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

Зазначені позивачем факти про те, що він є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повністю підтвердили допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 . Кожен окремо пояснив, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 зустрічалися, вона завагітніла, потім вони посварилися і розірвали відносини, однак вже після народження дитини ОСОБА_14 , вони почали знову проживати разом, ОСОБА_3 визнає себе батьком дитини, нею постійно опікується. ОСОБА_15 зі свідків не висловив сумніву щодо батьківства ОСОБА_3 відносно малолітньої ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У суду немає підстав ставити під сумнів достовірність фактів, повідомлених свідками, даних про їх зацікавленість у результаті розгляду справи не виявлено.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги факт визнання відповідачем ОСОБА_2 батьком своєї дитини ОСОБА_3 , наявні в матеріалах справи докази, в тому числі фотографії, на яких зображені сторони поряд з дитиною, на прогулянках та вдома, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для встановлення батьківства позивача.

Згідно з ч.1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Зазначена процесуальна дія - це диспозитивне право відповідача, передбачене нормами Цивільного процесуального кодексу України.

Частиною 2 ст. 206 ЦПК України унормовано, що до ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України).

За таких обставин, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає заяву відповідача про визнання позову та вважає заявлені позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 76-81, 95, 229, 258, 259, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України,

ухвалив:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт Губиниха Новомосковського району Дніпропетровської області батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Внести зміни до актового запису про народження № 05 від 16.08.2018, складеного Виконавчим комітетом Вільненської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме у графі «батько» записати «громадянин України, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 », змінити по батькові дитини з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 », прізвище дитини з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 ».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 27.09.2024 року.

Суддя В.В.Лященко