ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5380/24 Справа № 180/2055/23 Суддя у 1-й інстанції - Янжула О.С. Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2024 року Дніпровський Апеляційний суд у складі: головуючого - судді Ткаченко І.Ю.

суддів - Деркач Н.М., Пищиди М.М.,

за участю секретаря Кошари О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Марганецького міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 березня 2024 року, -

В С Т А Н О В И В:

26 жовтня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що позивач ОСОБА_1 є власником собаки породи той пудель, дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , кличка ВАЯНА ДОРАГГУ КАРА, це підтверджується сертифікатом родоводу Української кінологічної спілки. У зв`язку з тимчасовим виїздом за кордон ОСОБА_1 попросила своїх знайомих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 доглядати за собакою. 08.07.2023 року сім`я ОСОБА_5 повідомили ОСОБА_6 , що 07.07.2023 року приблизно о 21-50 годині коли вони вигулювали її собаку в цей час з подвір`я домоволодіння АДРЕСА_1 вибігла собака ОСОБА_2 породи «Кане-корсо» напала на подружжя ОСОБА_5 , покусала їх та собаку позивача. В наслідок травм, які заподіяла собака ОСОБА_2 , собака ОСОБА_1 загинула. Відповідно до протоколу розтину трупа собаки від 12.07.2023 року, який проводив головний лікар ветеринарної клініки «ДОБРА ЛАСКА» міста Нікополь, ОСОБА_7 причина, яка викликала падіж тварини «причиною паталогїї стала травма нанесена іншою собакою», що підтверджується протоколом розтину трупа собаки. Факт нападу собаки ОСОБА_2 на собаку ОСОБА_1 та її падіж можуть підтвердити свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_4 . По факту нападу та загибелі собаки ОСОБА_1 звернулася до відділення поліції у місті Марганці. Заява була розглянута, позивач отримали відповідь з роз`ясненням їй права звернутися до суду відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України за захистом своїх прав та інтересів, що підтверджується відповіддю поліції. Постановою Кабінету Міністрів України № 1164 від 10.11.2021 року затверджено перелік небезпечних порід собак, відповідно до якого собаки породи «Кане-корсо» віднесені до небезпечних порід собак. Загибеллю собаки ОСОБА_1 заподіяна материальна шкода на суму 100 000 грн. Собака породи «Той пудель» дата народження 16.01.2022 року, кличка ВАЯНА ДОРАГГУ КАРА, яка належить ОСОБА_1 мала племінну цінність, оскільки мала повний родовід, занесена в Племінну Книгу України, як і її предки, які є чемпіонами різних країн і Інтернаціональними чемпіонами, що підтверджується довідкою кінологічної спілки України. Ринкова ціна собаки породи Той пудель становить 100 000 грн. - 140 000 грн., це підтверджується витягом з Інтернету про вартість собаки породи Той пудель. Позивач оцінює свою собаку у 100 000 грн. Нападом собаки ОСОБА_2 , в наслідок чого загинула собака «Той пудель», ОСОБА_1 заподіяна моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, яких позивач зазнала у зв`язку із знищенням її майна, перенесених емоційних, фізичних, психічних стражданнях, через пережитий стрес у неї було безсоння, це все призвело до моральних страждань. Заподіяну моральну шкоду ОСОБА_1 оцінює у 10 000 грн. Просить суд стягнути з відповідача на користь позивача майнову шкоду в розмірі 100 000 гривень, моральну шкоду в розмірі 10 000 гривень та витрати по справі, які складаються з судового збору та витрат на правничу допомогу (а.с.1-2).

Рішенням Марганецького міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 березня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 100 000,00 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 1000,00 гривень.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено, також вирішено питання щодо судових витрат (а.с.67-71).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , просить скасувати рішення суду в частині задоволених позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в цій частині (а.с. 75-76).

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи, що апелянт оскаржує рішення суду в частині задоволених позовних вимог, апеляційний суд перевіряє його законність та обґрунтованість саме в цих межах.

В іншій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, а відповідно й апеляційним судом не перевіряється.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є власником собаки породи Той пудель, дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , кличка ВАЯНА ДОРАГГУ КАРА, це підтверджується сертифікатом родоводу Української кінологічної спілки.

У зв`язку з тимчасовим виїздом за кордон ОСОБА_1 попросила своїх знайомих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 доглядати за собакою.

08.07.2023 року сім`я ОСОБА_5 повідомили ОСОБА_6 , що 07.07.2023 року приблизно о 21-50 годині коли вони вигулювали її собаку в цей час з подвір`я домоволодіння АДРЕСА_1 вибігла собака ОСОБА_2 породи «Кане-корсо» напала на подружжя ОСОБА_5 , покусала їх та собаку позивача.

В наслідок травм, які заподіяла собака ОСОБА_2 , собака ОСОБА_1 загинула. Відповідно до протоколу розтину трупа собаки від 12.07.2023 року, який проводив головний лікар ветеринарної клініки «ДОБРА ЛАСКА» міста Нікополь, ОСОБА_7 причина, яка викликала падіж тварини «причиною паталогїї стала травма нанесена іншою собакою», що підтверджується протоколом розтину трупа собаки.

Також судом 1 інстанції були допитані свідки.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні підтвердила, що 07 липня 2023 року вона з чоловіком поверталася з гостей, з ними була собака її сестри, яку вони тримали на поводку. Раптом на них напала собака, а саме на їхнього пуделя. Вона схватила собаку відповідача за шию, а чоловік намагався звільнити пуделя з пащі. Коли чоловік витягнув собаку, то до них підбіг відповідач, загнав свою собаку, спитав що з нами та пішов до свого будинку. В неї був укус за руку, а в її чоловіка за губу. Потім вони пішли додому, обробили рани, зателефонували до поліції та поїхали до відповідача вирішити дану проблему. Коли приїхали то спільної домовленості не дійшли, він повідомив, що все будемо вирішувати через суд. Наступного дня вона разом з чоловіком поїхали до лікарні, зафіксували тілесні ушкодження, собаку пуделя відвезли до м. Нікополя. Собаку залишила у лікарні, але коли повернулися додому їм зателефонували та повідомили, що собаці погано та її необхідно везти до м. Дніпро. Коли вони приїхали у лікарню собака вже померла. Був зроблений розтин собаки та їм надано виписку, де написано, що у собаки розірвані внутрішні органи. Їздили ще раз до відповідача, щоб вирішити дане питання, але їм було відмовлено. Вказана собака належала її сестрі ОСОБА_1 , яку вона одразу повідомила про події, що відбувалися, та тримала її на зв`язку, оскільки вона перебуває за кордоном. Загиблу собаку її сестра купувала з метою розведення. Посилання відповідача на те, що там були ще інші собаки є неправдивими. Вона стверджує, що саме собака відповідача завдала травми як їй з чоловіком та і загиблій собаці.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні підтвердив, що 07 липня 2023 року він з дружиною йшли з гостей, раптом на них напала собака бійцівської породи. Дружина схопила собаку відповідача, а він намагався витягнути пуделя. Потім вийшов відповідач та забрав собаку, запитав чи все добре. Він сказав, що зараз прийдуть додому і подивляться. Коли прийшли додому почали обробляти рани та викликали поліцію. Разом з поліцією поїхали до відповідача, там складався протокол, до мирного вирішення питання вони не дійшли. Наступного дня їздили до лікарні, їм надали допомогу, пуделя відвезли до м. Нікополя у лікарню, там собака і померла. Розтин показав, що були пошкоджені внутрішні органи. Вони намагалися вирішити питання мирним шляхом, однак дружина відповідача наполягала на суд. Власниця собаки ОСОБА_1 перебуває у Польщі, собаку з собою не забрала через відсутність необхідного пакету документів, передала собаку для тимчасового догляду їм. Ніяких інших собак в момент нападу не було.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що того дня чоловік привіз додому воду, коли розгружав її, почули якісь крики та лай собак, їхня собака була у дворі, але коли вона вийшла за двір вони її спіймали, до місця події вона не добігла. Вони підійшли до людей, які кричали на вулиці, вони були в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_5 повідомив їм, що це саме їхня собака покусала їх та вимагав віддати гроші у розмірі 2000 2500 доларів. Вони відмовились. Ввечері до них приїхали працівники поліції.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що про дані події їй стало відомо зі слів батьків ОСОБА_12 . Раніше таких випадків не було, їхня собака спокійна та добра. Мати говорила їй, що їхня собака взагалі не добігла до місця нападу. До батьків приїжджала поліція, претензії були саме до них, що це саме їхня собака напала на людей.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд 1 інстанції виходив з того, що відповідач, безвідповідально поставився до належного утримання собаки, бійцівської породи, що являється джерелом підвищеної небезпеки, в наслідок його дій, належна йому собака нанесла травми від яких загинула собака позивачки, а тому в рахунок відшкодування матеріальної шкоди з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 100 000,00 грн. Також, при визначенні розміру моральної шкоди суд врахував характер правопорушення, глибину душевних страждань позивача, завданих смертю тварини, керуючись принципами співмірності, розумності та справедливості, вирішив, що сума в розмірі 1000,00 грн. є достатньою, адекватною та необхідною компенсацією за моральну шкоду.

Враховуючи, що апелянт в своїй апеляційній скарзі просить скасувати рішення в частині задоволених позовних вимог, апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість вищевказаного рішення суду першої інстанції в цих межах. В іншій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, а відповідно й апеляційним судом не перевіряється.

Колегія суддів погоджується із висновком суду 1 інстанції щодо того, що відповідач, безвідповідально поставився до належного утримання собаки, бійцівської породи, що являється джерелом підвищеної небезпеки, в наслідок його дій, належна йому собака нанесла травми від яких загинула собака позивачки, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ст. 9 Закону України Про захист тварин від жорстокого поводження особа, яка супроводжує тварину, зобов`язана забезпечити безпеку оточуючих, а також майна від заподіяння шкоди супроводжуваною домашньою твариною. Дозволяється утримувати домашніх тварин у вільному вигулі на ізольованій, добре огородженій території. Фізичні

особи, які утримують домашніх тварин, зобов`язані не допускати порушень прав і законних інтересів інших фізичних осіб та не створювати загрози безпеці людей, а також інших тварин.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1164 від 10.11.2021 року затверджено перелік небезпечних порід собак, відповідно до якого собаки породи «Кане-корсо» віднесені до небезпечних порід собак.

Статтями 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.180 ЦК України тварини є особливим об`єктом цивільних прав, на який поширюється правовий режим речі.

Отже, собака є майном, об`єктом права власності людини, яке остання здійснює відповідно до закону на власний розсуд, незалежно від волі інших осіб. І як власнику речі (собаки) згідно зі ст.317ЦК України лише її господарю належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Як вбачається із матеріалів справи, 07.07.2023 року приблизно о 21-55 годині коли сім`я ОСОБА_5 вигулювали собаку ОСОБА_1 з подвір`я домоволодіння АДРЕСА_1 вибігла собака ОСОБА_2 породи «Кане-корсо» напала на подружжя ОСОБА_5 , покусала їх та собаку позивача.

Дані обставини підтверджуються перевіркою проведеною ВП№1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області від 26.07.2023 року, відомості викладені в заяві зареєстровані до Журналу єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події.

Згідно зазначеної перевірки, встановлено, що в діях громадянина ОСОБА_2 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 154 КУпАП, але у зв`язку з тим, що відповідно до ч.1 ст. 221 КУпАП не визначено суб`єкта уповноваженого на розгляд адміністративного матеріалу, протокол відносно ОСОБА_2 не складався.

Відповідно до протоколу розтину трупа собаки від 12.07.2023 року, який проведений головним лікарем ветеринарної клініки «ДОБРА ЛАСКА» міста Нікополь, ОСОБА_7 причина, яка викликала падіж тварини «причиною паталогїї стала травма нанесена іншою собакою», що підтверджується протоколом розтину трупа собаки.

Копії матеріалів розгляду заяви ОСОБА_8 , яка зареєстрована 07 липня 2023 року за № 4447 та заяви ОСОБА_1 , яка зареєстрована 23 липня 2023 року за № 4814 були витребуванні судом апеляційної інстанції та дослідженні.

Відповідачем а ні в судді 1 інстанції, а ні в судді апеляційної інстанції не спростовано та не надано належним доказів на спростування висновків суду 1 інстанції, що загибель собаки ОСОБА_1 сталась в наслідок травм нанесених їй собакою ОСОБА_2 .

Однак, колегія суддів не погоджується із висновками суду 1 інстанції щодо стягнення з відповідача на користь позивача матеріальної шкоди у розмірі 100 000,00 грн., виходячи з наступного.

Матеріалами справи встановлено, що собака породи «Той пудель» дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , кличка ВАЯНА ДОРАГГУ КАРА, яка належить ОСОБА_1 мала племінну цінність, оскільки мала повний родовід, занесена в Племінну Книгу України, як і її предки, які є чемпіонами різних країн і Інтернаціональними чемпіонами, що підтверджується довідкою кінологічної спілки України №7 від 18.07.2023 р.

У вищевказаній довідці зазначено, що ціну собаки визначити неможливо, у зв`язку з ринковими цінами, що діють у світі на сьогодні.

На підтвердження вартості собаки позивачка надала роздруківки з різних інтернет ресурсів, де вказана ціна 3500$, 3500Є, 2500Є.

Під час розгляду справи в судді апеляційної інстанції позивачка направила відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначила, що наданні нею до суду 1 інстанції роздруківки з різних інтернет ресурсів, де вартість собаки вказана 3500$, 3500Є, 2500Є - є належними доказами, інших доказів не надала.

У відповідності до вимог статей 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Частина 2 статті 83 ЦПК України визначає, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

У відповідності до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що надані позивачем ОСОБА_1 роздруківки з різних інтернет ресурсів, де вартість собаки вказана 3500$, 3500Є, 2500Є є не належними та допустимими доказами по справі, оскільки з останніх не можливо встановити, який саме сайтів зроблені ці роздруківки, породу собаки та інше.

За таких обставин, позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 100 000,00 грн., є необґрунтованими, недоведеними та безпідставними, оскільки позивачем на надано доказів вартості собаки, яка загинула.

Щодо відшкодування позивачці моральної шкоди, колегія суддів зазначає наступне.

Визначаючи розмір заподіяної позивачу моральної шкоди, суд першої інстанції виходив із того, що внаслідок події, яка відбулася, позивачу була спричинена моральна шкода, якої вона зазнала у зв`язку зі смертю тварини, вимушеними змінами в організації свого життя, спрямованими на подолання наслідків події, стресової ситуації, яку вона переживає і наданий час.

Відповідно до частин першої третьої статті 23ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно з положеннями частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується особою, що її завдала за наявності її вини.

Відповідно до роз`яснень, наданих у пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності, прийнявши до уваги факт загибелі тварини, врахувавши глибину її душевних страждань, а також керуючись засадами розумності і справедливості, суд першої інстанції обґрунтовано визначив розмір компенсації моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача, на рівні 1 000,00 грн.

З урахуванням наведеного, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди у розмірі 100 000,00 грн. підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволені цих позовних вимог, в іншій частині рішення підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Марганецького міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 березня 2024 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди у розмірі 100 000,00 грн. - скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення про відмову у задоволені цих позовних вимог.

В іншій частині рішення Марганецького міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 березня 2024 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Судді: