ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 671/521/24

Провадження № 22-ц/4820/1279/24

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Янчук Т.О. (суддя-доповідач),

Грох Л.М., Ярмолюка О.І.,

секретаря: Чебан О.М.

учасники справи: представник заявниці ОСОБА_1 - адвокат Шкодяк І.А.,

представник апелянтки - адвокат Адамчук Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Волочиського районного суду Хмельницької області від 17 квітня 2024 року (суддя Бабій О.М.) за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Волочиська міська рада Хмельницької області, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу,

в с т а н о в и в :

У березні 2024 року ОСОБА_1 у порядку окремого провадження звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа - Волочиська міська рада Хмельницької області.

ОСОБА_1 зазначала, що вона із ОСОБА_3 з квітня 2018 року проживала спільно однією сім`єю без реєстрації шлюбу за адресою: АДРЕСА_1 . Проживаючи разом вони вели спільне господарство, спільно вирішували матеріально-побутові питання, дбали один про одного, мали взаємні права та обов`язки, будували сімейні відносини на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, мали намір зареєструвати шлюб.

19 жовтня 2022 року ОСОБА_3 було мобілізовано до ЗСУ у зв`язку із повномасштабним вторгненням російської федерації на територію України. З моменту мобілізації ОСОБА_3 і до квітня 2023 року заявник ОСОБА_1 підтримувала з ним зв`язок, щодня спілкувалась з ним за допомогою мобільного зв`язку, надсилала йому посилки з необхідними для нього речами. В свою чергу, ОСОБА_3 переказував їй грошові кошти для різних потреб, але з 01 квітня 2023 року зв`язок з ОСОБА_3 перервався, а побратими ОСОБА_3 сповістили ОСОБА_1 , що він не повернувся з бойового завдання, проте серед загиблих його не знайдено.

Встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 необхідно для підтвердження підстав звернутись до органів державної влади, місцевого самоврядування з питань збереження та охорони майна ОСОБА_3 , до державних, громадських та міжнародних організацій з метою розшуку можливого місця утримання ОСОБА_3 та отримання інформації про його подальшу долю, тобто пов`язані з доведенням наявності підстав для визнання (підтвердження) за особою певного соціально-правового статусу, пов`язаного з будь-якими її цивільними правами та обов`язками, їх виникнення, існування та припинення і підлягають розгляду та вирішенню в порядку цивільного судочинства.

Із урахуванням викладеного, заявник просила суд встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без реєстрації шлюбу у період часу з квітня 2018 року по квітень 2023 року.

Рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 17 квітня 2024 року заяву ОСОБА_1 задоволено: встановлено факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживала однією сім`єю із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , без реєстрації шлюбу у період часу з квітня 2018 року по квітень 2023 року.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив із того, що належними та достатніми доказами, зібраними у справі, підтверджено факт проживання однією сім`єю заявниці та ОСОБА_3 у зазначений нею період.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , як особа, яка не брала участі у справі, проте вважає, що оскаржуваним судовим рішенням вирішено питання про її права, свободи та інтереси, просить рішення суду першої інстанції скасувати в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначила, що вона є донькою ОСОБА_3 . З моменту мобілізації батька і до квітня 2023 року вони постійно підтримували зв`язок по телефону, але надалі він припинив виходити із нею на зв`язок, і як згодом їй стало відомо з інформації від військового командування, що він не повернувся з бойового завдання та його місце перебування дотепер невідоме. Також зазначила, що заявниця ОСОБА_1 , свідомо вдаючись до нещирості та маніпуляцій, недобросовісно стверджувала, що вона є єдиною, хто може і має намір вчиняти всі залежні від неї дії, пов`язані з розшуком безвісти зниклого ОСОБА_3 , оскільки інші члени його родини та діти, в тому числі апелянтка та її рідний брат ОСОБА_4 , нібито постійно проживають в Польщі та протягом тривалого часу зв`язків з батьком не підтримують і не цікавляться його долею, чим свідомо ввела в оману суд. На підтвердження факту спільного проживання заявниці з ОСОБА_3 судом першої інстанції взято до уваги покази свідків, які, на думку апелянтки, є абстрактними, іноді суперечливими, без зазначення обставин їх походження і джерела обізнаності, не ідентифіковані, а тому пустими доказами, які викликають сумнів з приводу їх достовірності, а тому не повинні були взяті судом до уваги та за основу при обґрунтуванні судового рішення. Посилання заявниці на періодичне спільне проживання не є достатнім для визнання факту проживання однією сім`єю, як на це вказують окремі свідки.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 , адвокат Адамчук Л.В. підтримала доводи апеляційної скарги, просила її задовольнити.

Представник ОСОБА_1 адвокат Шкодяк І.А. в судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив її відхилити.

Заінтересована особа Волочиська міська рада в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Звертаючись до суду у порядку окремого провадження з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, ОСОБА_1 зазначала, що це необхідно їй для підтвердження підстав звернутись до органів державної влади, місцевого самоврядування з питань збереження та охорони майна ОСОБА_3 , до державних, громадських та міжнародних організацій з метою розшуку можливого місця утримання ОСОБА_3 та отримання інформації про його подальшу долю, тобто пов`язані з доведенням наявності підстав для визнання (підтвердження) за особою певного соціально-правового статусу, пов`язаного з будь-якими її цивільними правами та обов`язками, їх виникнення, існування та припиненням.

Згідно з частиною першою статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до частини шостої статті 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що "у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів".

В порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Таким чином, поняття «спір про право» пов`язане виключно з порушенням, оспоренням або невизнанням, а також недоведенням суб`єктивного права, при якому існують конкретні особи, які перешкоджають в реалізації права. При відсутності цих елементів не може бути й спору про право.

Відповідно до ч.6 ст.294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Справи про доведення наявності підстав для визнання (підтвердження) за особою певного соціально-правового статусу, пов`язаного з будь-якими її цивільними правами та обов`язками, їх виникнення, існування та припинення (право на соціальні виплати, спадкування) розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Тобто, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний із порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Як вбачається із матеріалів справи, метою звернення ОСОБА_1 із заявою про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу є визнання (підтвердження) за особою певного соціально-правового статусу, пов`язаного з будь-якими її цивільними правами та обов`язками, їх виникнення, існування та припиненням, тобто встановлення в судовому порядку обставин, необхідних для отримання соціальних виплат, спадщини тощо. Разом з тим, інші особи, а саме донька ОСОБА_3 заперечує проти виникнення у заявниці таких прав.

Суд першої інстанції, вирішуючи подану заяву про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, не визначився з колом осіб, на права, свободи чи інтереси яких могло вплинути ухвалене в справі окремого провадження судове рішення.

Зважаючи на заперечення ОСОБА_2 щодо встановлення факту проживання однією сім`єю її батька та заявниці, вона мала бути залучена до участі у справі як заінтересована особа.

Проте, суд першої інстанції в порушення ч.ч.1, 4 ст. 294 ЦПК України не залучив дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 до участі у справі та не з`ясував їх позицію щодо поданої заяви про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, оскільки встановлення судом вищевказаного факту в подальшому може вплинути на права та обов`язки ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

До апеляційної скарги ОСОБА_2 додано копію заяви від 21.04.2023 року до поліції про проведення розслідування по факту зникнення безвісти її батька, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що спростовує доводи заявника про відсутність інтересу дітей до долі батька та факту його зникнення безвісти.

З викладеного вбачається, що між учасниками справи фактично виник спір про право, наявності або відсутності правових передумов для визнання за заявником право на отримання соціальних виплат та спадщини після ОСОБА_3 , а тому вищенаведені обставини підлягають доказуванню саме під час розгляду справи в порядку позовного провадження, можуть бути встановлені на підставі наданих сторонами доказів, з дотриманням принципу змагальності і не можуть бути вирішені у порядку окремого провадження, шляхом вирішення заяви про встановлення факту, що має юридичне значення.

Таким чином, факт про встановлення якого просить ОСОБА_1 не підлягає з`ясуванню у порядку окремого провадження, оскільки із поданої заяви встановлено, що існує спір про право, який підлягає розгляду виключно у порядку позовного провадження.

Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції на наведене уваги не зверну та дійшов неправильних висновків про розгляд заяви у порядку окремого провадження, оскільки заява ОСОБА_1 має розглядатися у порядку позовного провадження з використанням відповідних процесуальних інститутів позовного провадження.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, скасувати оскаржуване судове рішення і залишити заяву ОСОБА_1 без розгляду з підстав, передбачених ч.4 ст. 315 ЦПК України та роз`яснити заявнику, що вона має право подати позов на загальних підставах.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Волочиського районного суду Хмельницької області від 17 квітня 2024 року скасувати.

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Волочиська міська рада Хмельницької області, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 30 вересня 2024 року.

Судді Т.О. Янчук

Л.М. Грох

О.І. Ярмолюк