Справа № 177/1690/24
Провадження № 2-о/177/95/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

27 вересня 2024 року

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Березюк М. В.

за участі: секретаря Пушкарьова Є. В.,

представника заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа Лозуватська сільська рада Криворізького району Дніпропетровської області, про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

23.07.2024 року представник заявника звернувся до суду з заявою, уточнивши яку 03.09.2024, просив суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживав з ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви представник вказував, що заявник є донькою ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким до дня своєї смерті проживав ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 доводився двоюрідним братом ОСОБА_4 , але документи на підтвердження вказаного факту не збереглися.

За життя ОСОБА_3 належало право на земельну частку (пай), розташовану на території Софіївської (колишня назва Валівської) сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, площею 3,04 умовних кадастрових га, із земель ВАТ ППЗ «Христофорівський», що підтверджено сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЛП № 0278735 зареєстрованим 19.07.2000 у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай).

Заявник прийняла частину спадщини, що належала її батьку ОСОБА_4 , а через деякий час знайшла сертифікат про право на земельну частку (пай), належний ОСОБА_3 , з яким вона, та її батько ОСОБА_4 проживали однією сім`єю до часу смерті ОСОБА_3 .

Оскільки з 1990 року ОСОБА_4 проживав з ОСОБА_3 однією сім`єю, вони спільно вели господарство, дбали один про одного, адже були пенсіонерами, далекими родичами, а ОСОБА_3 ніколи не мав своєї родини, потребував догляду, то заявник вважала, що ОСОБА_4 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 , а вона має право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 , в тому числі на вищевказаний земельний пай.

17.03.2021 ОСОБА_2 звернулася до нотаріуса з метою оформлення спадщини на вищевказане майно, але їй нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю доказів родинного зв`язку з померлими та доказів постійного проживання однією сім`єю до часу відкриття спадщини не менше п`яти років.

Інші спадкоємці після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_3 відсутні.

У зв`язку з чим, ОСОБА_2 звернулася до суду з вказаною заявою.

Ухвалою суду від 24 липня 2024 року відкрито провадження у справі. В порядку підготовки справи до розгляду витребувано докази, які надано суду.

Заявник до суду не з`явилася, але забезпечила участь представника у розгляді справи.

Представник заявника адвокат Штефан Д.Ю. підтримав уточнені вимоги.

Заінтересована особа Лозуватська сільська рада Криворізького району Дніпропетровської області, будучи повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, участь представника у розгляді справи на забезпечила, матеріали справи містять заяви про розгляд справи за відсутності їх представника.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалася, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що заявник по справі ОСОБА_2 , дошлюбне прізвище якої « ОСОБА_5 », доводиться донькою ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується відповідно копією свідоцтва про народження заявника серії НОМЕР_1 виданого бюро записів актів цивільного стану ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Піонер Курильського району Сахалінської області (Куйбишівська сільська рада), актовий запис № 5 (а.с. 9), копією свідоцтва про укладення шлюбу ОСОБА_6 з ОСОБА_7 , внаслідок чого вона змінила прізвище на « ОСОБА_8 », що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу зареєстрованого Валівською сільською радою Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 13 від 07.10.1989 серії НОМЕР_2 (а.с. 10).

Факт смерті ОСОБА_4 25.12.2000 року, підтверджується копією свідоцтва про смерть НОМЕР_3 від 25.12.2000 виданого виконавчим комітетом Валівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області (а.с. 7).

ІНФОРМАЦІЯ_1 , у віці 67 років, помер ОСОБА_3 , місцем смерті якого було с. Валове Криворізького району Дніпропетровської області, що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № витягу 0, наявного в матеріалах спадкової справи відкритої після смерті ОСОБА_4 (а.с. 62-63).

За життя ОСОБА_3 набув право на земельну частку (пай), площею 3,04 умовних кадастрових га з колективної власності ВАТ ППЗ «Христофорівський» (с. Валове), що підтверджується копією сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДП № 0278735 від 19.07.2000 (а.с. 18). Згідно довідки Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області № 2655/02-14 від 30.11.2020, станом на 31.12.2012 відомості щодо зареєстрованого у встановленому законом порядку речового права на земельну ділянку, розташовану на території Валівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області на ім`я ОСОБА_3 відсутні (а.с. 29).

Як слідує з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про прав на спадщину), сформованої Шостою криворізькою державною нотаріальною конторою 06.08.2024 та 23.08.2024, у спадковому реєстрі відсутня інформація щодо ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 36, 63-64, 72).

Зі спадкової справи відкритої після смерті ОСОБА_4 , слідує, що з заявою про прийняття спадщини після його смерті звернулася лише донька ОСОБА_2 . Згідно довідки Валівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області № 132 від 14.06.2002, ОСОБА_4 був зареєстрований та фактично проживав у будинку АДРЕСА_2 (нині Софіївка), до дня своєї смерті. З ним в будинку проживала донька ОСОБА_2 . Заповіт від імені ОСОБА_4 сільською радою не посвідчувався (а.с. 42). Аналогічна інформація щодо реєстрація заявника разом з батьком до дня його смерті та відсутності посвідченого заповіту в сільській раді, міститься у довідці Софіївської сільської ради № 387 від 13.07.2020 (а.с. 62). ОСОБА_2 отримала свідоцтва про право на спадщину на частину спадкового майна після смерті ОСОБА_4 , в тому числі на будинки та земельну частку (пай), в порядку ст. 529,549 ЦК УРСР (а.с. 49-51, 56-57).

17.03.2021 вх. 378 ОСОБА_2 звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4 , у вигляді земельної частки (паю), що належала ОСОБА_3 , в порядку спадкування (а.с. 66), однак постановою нотаріуса від 17.03.2021 їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, зокрема вказано про те, що ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , не був спадкоємцем передбаченим ст. 529-531 ЦК України, після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , заявнику рекомендовано звернутися до суду (а.с. 66-67).

Як слідує з довідки Софіївської сільської ради № 350 від 30.07.2020 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 був зареєстрований та проживав постійно по день смерті за адресою: АДРЕСА_1 , що належав йому на праві власності. Разом з ним були зареєстровані ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , заповіт від імені ОСОБА_3 не посвідчувався сільською радою (а.с. 11).

Згідно акта складеного за участі мешканців сусідніх будинків по АДРЕСА_3 ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , підписи яких посвідчені секретарем Софіївської сільської ради, від 30.07.2020, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 з 1996 та по день смерті ОСОБА_3 , разом проживали однією сім`єю, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, разом обробляли присадибну ділянку, доглядали за будинком, а після смерті ОСОБА_3 . ОСОБА_4 організував його поховання та продовжував мешкати у вказаному будинку до дня своєї смерті (а.с. 12).

Факт спільного проживання за вищевказаною адресою ОСОБА_4 та ОСОБА_3 підтверджується витягом з по господарської книги (а.с. 13-16).

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що він добре знав ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , оскільки тривалий час працював з ними в ВАТ ППЗ «Христофорівський». Йому достовірно відомо, що ОСОБА_3 не мав близьких родичів, після смерті його матері залишилася занедбана хата, яка не була придатна для проживання, у зв`язку з чим, після звільнення ОСОБА_3 з місць позбавлення волі, останній незначний проміжок часу проживав у гуртожитку, а після початку приватизації та продажу гуртожитку, фактично залишився без житла. Тоді, наприкінці 80-х років, на початку 90-х років, точної дати свідок не пам`ятав з плином часу, ОСОБА_4 забрав ОСОБА_3 проживати до свого будинку за адресою: будинку АДРЕСА_2 . ОСОБА_11 пояснив, що ОСОБА_3 проживав у будинку ОСОБА_4 , та в силу свого характеру ОСОБА_3 потребував догляду, допомоги в розпорядженні коштами, зокрема пенсією, ОСОБА_4 дбав про ОСОБА_3 , вони разом вели спільне господарство, мали взаємні права та обов`язки. Їм у всьому допомагала заявник ОСОБА_2 , яка після смерті матері дружини ОСОБА_4 , була в домогосподарстві за господиню. Після смерті ОСОБА_3 , ОСОБА_4 здійснював його поховання. Свідок наполягав на тому, що ОСОБА_12 та ОСОБА_3 проживали разом як одна родина не менше п`яти років до часу смерті ОСОБА_3

17.03.2021 заявник звернулася до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_4 померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме права на земельну частку (пай) розміром 3,04 умовних кадастрових га без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що перебувала у колективній власності ВАТ ППЗ «Христофорівський», що належала ОСОБА_3 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 , з яким на час смерті був зареєстрований та проживав однією сім`єю її батько ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Однак, як слідує зі змісту постанови нотаріуса від 17.03.2021, заявнику ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_4 , через ненадання документів, які б давали можливість визначити чергу права на спадкування після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , запропоновано заявнику звернутися до суду (а.с. 19).

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних справ, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть встановлюватися факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Беручи до уваги викладене, суд вважає за необхідне заявлені вимоги задовольнити, оскільки в судовому засіданні знайшов своє підтвердження той факт, що ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживав однією сім`єю з ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , не менше п`яти років до часу відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 .

Відповідно до ч.7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні рішення судом у справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються.

Керуючись ст. ст. 4-5, 13, 76, 258-265, 293-294, 315-319 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_2 , заінтересована особа Лозуватська сільська рада Криворізького району Дніпропетровської області, про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини - задовольнити.

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживав однією сім`єю з ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , не менше п`яти років до часу відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 .

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 27.09.2024.

Суддя М.В. Березюк