Справа № 212/8719/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2024 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Пустовіта О.Г., за участю секретаря судового засідання Голуб О.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

04 вересня 2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача АТ «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди в сумі 320 000 гривень 00 копійок без утримання податку з доходів фізичних осіб.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що 23 роки і 5 місяців працював на підприємстві Відповідача, а саме: з 14.08.2000 року по 01.09.2000 підземним електрослюсарем черговим та з ремонту устаткування гірничого цеху в Криворізькому державному залізорудному комбінаті, з 01.09.2000 по 03.09.2010 підземним електрослюсарем черговим та з ремонту устаткування в ВАТ «Кривбасзалізрудком», з 03.09.2010 по 09.03.2021 підземним електрослюсарем (слюсар) шахтомонтажного управління Сервісного управління з ремонту та монтажу шахтного обладнання ВАТ«Кривбасзалізрудком»,з 09.03.2021 по 15.08.2022 підземним електрослюсарем (слюсар) черговий та з ремонту устаткування дільниці №29 шахти «Родіна» ПАТ «Кривбасзалізрудком», з 15.08.2022 по 24.01.2024 підземним електрослюсарем (слюсар) черговим та з ремонту устаткування дільниці №29 шахти «Козацька» в АТ «Криворізький залізорудний комбінат»в умовах впливу шкідливих факторів та був звільнений з підприємства відповідача 24 січня 2024 року, у зв`язку з виявленням невідповідності працівника виконуваній роботі внаслідок стану здоров`я яке перешкоджає продовження даної роботи, згідно п.2 ч.1 ст.40 КЗпП України.

18 квітня 2024 року рішенням ЛЕК Українського науково-дослідного інституту промислової медицини мені було встановлене професійне захворювання : радикулопатія попереково-крижова і шийна з вираженим порушенням біомеханіки хребта, стійким больовим і м`язово-тонічним синдромами, периферичним нейросудинним синдромом, часто рецидивуючий перебіг з нейродистрофічними проявами у вигляді: двобічного плечолопаткового періартрозу (ПФ другого ступеню), остеоартрозу у поєднанні з періартрозом ліктьових та колінних суглобів (ПФ другого ступеню). Хронічне обструктивне захворювання легень, група В (пиловий бронхіт першої стадії, емфізема легень першої стадії), загострення середнього ступеня важкості. Легенева недостатність першого-другого ступеню.

По факту професійного захворювання було проведене розслідування, про що був складений акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) від 20 травня 2024 року.

За висновком МСЕК від 22 серпня 2024 року позивачу було встановлено первинно 65% втрати професійної працездатності за захворюванням ХОЗЛ 15%, радикулопатія 50% з 05 серпня 2024 року по 01 вересня 2026 року. За висновком МСЕК від 22 серпня 2024 року позивачу було встановлено первинно третя група інвалідності з 05 серпня 2024 року по 01 вересня 2026 року. Згідно рекомендацій МСЕК ОСОБА_1 потребує медикаментозного лікування та забезпечення виробами медичного призначення, протипоказана важка фізична праця, тривала хода, вимушена поза, переохолодження, праця в умовах виробничого пилу.

Причиною професійного захворювання є робота в умовах перевищення гранично допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища: важкість праці : перебування в незручній позі 52% зміни, при нормі до 25%, періодичне перебування у вимушеній робочій позі 15% зміни при нормі до 10%; нахили тулуба 142 рази за зміну, при нормі 51-100 разів. Хімічні фактори: концентрація кремнію діоксиду кристалічного за вмісту в пилу від 10% до 70% (граніт, шамот, слюда-сирець вуглепородний пил та ін.) в повітрі робочої зони перевищувала гранично-допустиму в 1,13 рази перевищує ГДК : 2,263мг/м3 при ГДК 2,0мг/м3.

Професійне захворювання виникло за таких обставин: працюючи електрослюсарем (слюсар) черговим та з ремонту устаткування дільниці №29 шахти «Козацька» в АТ «Криворізький залізорудний комбінат» у період з 15.08.2022 по 24.01.2024 в підземних умовах шахти позивач виконував монтаж, демонтаж, ремонт, випробування та технічне обслуговування механічної та е вузлів і механізмів , засобів сигналізації та освітлення, розподільних кабельних мереж, заземлення.

В підземних умовах шахти не завжди була можливість використовувати засоби малої механізації для переміщення вантажів з причин технологічного обмеження робочого простору, що перешкоджає їх застосуванню, внаслідок чого умови праці характеризувалися фізичним перенавантаження.

Внаслідок недосконалості технології підземного видобутку руди, порушень в роботі систем вентиляції, пилоподавлення та режимів експлуатації гірничошахтного устаткування, підпадав під вплив концентрації аерозоль фіброгенної дії, що перевищували нормативні показники. Працюючи у періоді з 14.08.2000 по 31.08.2010, 01.09.2010 по 31.05.2020 та з 01.06.2020 по 08.03.2021 та з 09.03.2021 по 14.08.2022 підземним електрослюсарем (слюсар) черговим та з ремонту устаткування у шахтомонтажному управлінні відкритого акціонерного товариства та публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» та сервісному управлінні з ремонту та монтажу шахтного обладнання публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» та на шахті «Родіна» акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» також підпадав під вплив фізичного перевантаження та концентрацій аерозолів фіброгенної дії, показники яких перевищували нормативні.

Оскільки професійні захворювання виникли у позивача в наслідок порушення норм з безпеки праці під час виконання трудових обов`язків, то заподіяна моральна шкода випливає з трудових правовідносин і має відшкодовуватися роботодавцем, який не створив безпечних умов праці. В зв`язку з професійним захворюванням змінився позивача образ і якість життя, що завдає йому моральних страждань. Він постійно відчуває задишку при незначному фізичному навантаженні, сухий кашель, періодичні приступи задухи, загальну слабкість, швидку втомлюваність, важкість у грудях, біль і обмеження рухів у шийному і поперековому відділі хребта з іррадіацією в праву ногу, біль і обмеження руху в ліктьових, плечових і колінних суглобах, обмеження рухів та хрускіт в них, загальну слабкість. Такий стан не дає позивачу можливості спокійно спати по ночам, займатись фізичною роботою. За станом здоров`я позивач не може тривалий час знаходитися за кермом. Позивач відчуває сильну біль у суглобах, що небезпечно для водія, через що вимушений використовувати громадський транспорт, в якому через задуху у нього виникає приступ кашлю, не хватає повітря , і це привертає увагу оточуючих. Це примушує позивача докладати додаткових зусиль для організації свого життя. Позивач проживає на другому поверсі п`ятиповерхового будинку, в якому ліфт не передбачений, через що у позивача виникають проблеми з проходом по сходах на другий поверх. Позивач на кожному поверсі змушений зупинятися, відпочивати по 5 хвилин на кожному поверсі, оскільки відчуває біль в суглобах, задуху, кашель, запаморочення. Це викликає у нього душевні страждання. В зв`язку з хворобою позивач багато часу проводить у лікарнях, де незадовільні умови для життя, побутові незручності. Під час лікування він змушений переносити біль, приймати велику кількість ліків. У зв`язку з викладеним, позивач вимушений звернутися до суду із зазначеним позовом.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 вересня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

19 вересня 2024 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначив, що розмір моральної шкоди, яку просить стягнути позивач не відповідає принципам розумності та справедливості, є значно завищеним. Зазначив, що позивач протягом усього часу роботи на підприємстві своєчасно забезпечувався засобами індивідуального захисту, які знижували негативний вплив виробничих факторів на здоров`я працівника, для нього був встановлений особливий режим праці та відпочинку, надавалися інші гарантії, визначені чинним законодавством на підприємстві. Також вказав, що не виключається можливість позивача працювати в оптимальних та допустимих умовах праці з урахуванням встановлених обмежень, а тому відсутня втрата соціальної адаптованості потерпілого та відповідно пов`язаних з цим моральних втрат, зазначив, що позивачем не доведено факт завдання моральної шкоди, сума стягнення в рахунок відшкодування моральної шкоди позивачем завищена та не відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості, зазначила, що утримання податку з суми компенсації моральної шкоди є обов`язковою.

Згідно ст.279 ЦПК України суд проводить розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та оцінивши їх в сукупності, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працював на підприємстві Відповідача, а саме: з 14.08.2000 року по 01.09.2000 підземним електрослюсарем черговим та з ремонту устаткування гірничого цеху в Криворізькому державному залізорудному комбінаті, з 01.09.2000 по 03.09.2010 підземним електрослюсарем черговим та з ремонту устаткування в ВАТ «Кривбасзалізрудком», з 03.09.2010 по 09.03.2021 підземним електрослюсарем (слюсар) шахтомонтажного управління Сервісного управління з ремонту та монтажу шахтного обладнання ВАТ«Кривбасзалізрудком»,з 09.03.2021 по 15.08.2022 підземним електрослюсарем (слюсар) черговий та з ремонту устаткування дільниці №29 шахти «Родіна» ПАТ «Кривбасзалізрудком», з 15.08.2022 по 24.01.2024 підземним електрослюсарем (слюсар) черговим та з ремонту устаткування дільниці №29 шахти «Козацька» в АТ «Криворізький залізорудний комбінат» - правонаступником яких є АТ «Криворізький залізорудний комбінат» в умовах впливу шкідливих факторів та був звільнений з підприємства відповідача 24 січня 2024 року, у зв`язку з виявленням невідповідності працівника виконуваній роботі внаслідок стану здоров`я яке перешкоджає продовження даної роботи,згідно п.2 ч1. ст.40 КЗпП України,бщо підтверджується копією трудової книжки на ім`я ОСОБА_1 .

Відповідно до Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) від 20 травня 2024 року, складеного в АТ «Криворізький залізорудний комбінат», встановлено наявність у позивача професійних захворюваннь - радикулопатія попереково-крижова і шийна з вираженим порушенням біомеханіки хребта, стійким больовим і м`язово-тонічним синдромами, периферичним нейросудинним синдромом, часто рецидивуючий перебіг з нейродистрофічними проявами у вигляді: двобічного плечолопаткового періартрозу (ПФ другого ступеню), остеоартрозу у поєднанні з періартрозом ліктьових та колінних суглобів (ПФ другого ступеню), хронічне обструктивне захворювання легень, група В (пиловий бронхіт першої стадії, емфізема легень першої стадії), загострення середнього ступеня важкості. Легенева недостатність першого-другого ступеню.

Згідно Акту професійне захворювання виникло за таких обставин:працюючи електрослюсарем (слюсар) черговим та з ремонту устаткування дільниці №29 шахти «Козацька» в АТ «Криворізький залізорудний комбінат» у період з 15.08.2022 по 24.01.2024 в підземних умовах шахти виконував монтаж, демонтаж, ремонт, випробування та технічне обслуговування механічної та е вузлів і механізмів , засобів сигналізації та освітлення, розподільних кабельних мереж, заземлення.

В підземних умовах шахти не завжди була можливість використовувати засоби малої механізації для переміщення вантажів з причин технологічного обмеження робочого простору, що перешкоджає їх застосуванню, внаслідок чого умови праці характеризувалися фізичним перенавантаження.

Внаслідок недосконалості технології підземного видобутку руди, порушень в роботі систем вентиляції, пилоподавлення та режимів експлуатації гірничошахтного устаткування, підпадав під вплив концентрації аерозоль фіброгенної дії, що перевищували нормативні показники.

Працюючи у періоді з 14.08.2000 по 31.08.2010, 01.09.2010 по 31.05.2020 та з 01.06.2020 по 08.03.2021 та з 09.03.2021 по 14.08.2022 підземним електрослюсарем (слюсар) черговим та з ремонту устаткування у шахтомонтажному управлінні відкритого акціонерного товариства та публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» та сервісному управлінні з ремонту та монтажу шахтного обладнання публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» та на шахті «Родіна» акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» також підпадав під вплив фізичного перевантаження та концентрацій аерозолів фіброгенної дії, показники яких перевищували нормативні.

Відповідно до Акту причиною виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) є важкість праці : перебування в незручній позі 52% зміни, при нормі до 25%, періодичне перебування у вимушеній робочій позі 15% зміни при нормі до 10%; нахили тулуба 142 рази за зміну, при нормі 51-100 разів.Хімічні фактори: концентрація кремнію діоксиду кристалічного за вмісту в пилу від 10% до 70% (граніт, шамот, слюда-сирець вуглепородний пил та ін.) в повітрі робочої зони перевищувала гранично-допустиму в 1,13 рази перевищує ГДК: 2,263мг/м3 при ГДК 2,0мг/м3.

Внаслідок отримання зазначених вище захворювань позивач 22 серпня 2024року пройшов огляд медико-соціальною експертною комісією (надалі-МСЕК), де йому первинно встановлено ступінь втрати професійної працездатності 65% за захворюванням ХОЗЛ 15%, радикулопатія 50% з 05 серпня 2024 року та повторним переоглядом 01 вересня 2026 року. За висновком МСЕК від 22 серпня 2024 року позивачу було встановлено первинно третя група інвалідності з 05 серпня 2024 року з послідуючим переоглядом 01 вересня 2026 року.

Крім того визначено потреби у медичній та соціальній допомозі: медикаментозне лікування, забезпечення виробами медичного призначення, протипоказана важка фізична праця, тривала хода, вимушена поза, переохолодження, праця в умовах виробничого пилу. Вказані обставини підтверджується копіями довідок МСЕК.

Згідно відомостей з медичної документації, що наявна в матеріалах справи вбачається, що позивач проходив лікування в закладах охорони здоров`я у зв`язку з професійними захворюваннями, наслідком яких являються больові відчуття та порушення функцій організму.

Статтею 3 Конституції України передбачається, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Частина 4 статті 43, частина 1 статті 46 Конституції України передбачають, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону праці» відшкодування моральної шкоди провадиться власником, якщо небезпечні або шкідливі умови праці призвели до моральної втрати потерпілого, порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Під моральною втратою потерпілого розуміються страждання, заподіяні працівникові внаслідок фізичного або психічного впливу, що спричинило погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Відшкодування моральної шкоди можливе без втрати потерпілим працездатності. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Відповідно до статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Статтею 237-1 КЗпП України передбачено проведення відповідно до законодавства власником або уповноваженим ним органом відшкодування моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

У зв`язку з тим, що відповідно до положень ст.237-1 КЗпП України відшкодувати працівнику моральну шкоду у випадку, передбаченому даною статтею, покладено на власника або уповноважений ним орган, і, як встановлено судом, втрата працездатності позивача настала внаслідок професійного захворювання, спричиненого негативними виробничими факторами під час виконання позивачем трудових обов`язків, і моральну шкоду йому заподіяно ушкодженням здоров`я, пов`язаним із виконанням трудових обов`язків, а роботодавець не забезпечив створення безпечних умов праці, суд дійшов висновку про необхідність відшкодування позивачу моральної шкоди за рахунок відповідача.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди)» з наступними змінами, факт заподіяння моральної шкоди пов`язують не лише зі станом напруженості під впливом сильнодіючого впливу, яким є стрес, а із наявністю втрат фізичного і психічного характеру, які тягнуть за собою порушення нормальних життєвих зв`язків потерпілого, зменшення його суспільної активності, потребують від нього додаткових зусиль для організації життя.

Як зазначено в п. 4.1. Рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року по справі № 1-9/2004 ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності, спричинюють йому моральні та фізичні страждання. У випадку каліцтва потерпілий втрачає працездатність і зазнає значно більшої моральної шкоди, ніж заподіяна працівникові, який не втратив професійної працездатності.

Судом встановлено, що у зв`язку з отриманням професійного захворювання та встановленням стійкої втрати працездатності у розмірі 65% первинно та встановлення третьої групи інвалідності, позивачу заподіяно моральну шкоду. Внаслідок отриманих професійних захворювань у позивача змінилися умови життя, його постійно турбує фізичний біль.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, відповідно до п.9Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової)шкоди» №4від 31.03.1995року з подальшими змінами, яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

При цьому, суд враховує період роботи позивача на підприємстві відповідача впродовж 23 роки 5 місяців в шкідливих умовах, характер та тривалість отриманого професійного захворювання, відсоток втрати позивачем професійної працездатності, тяжкість вимушених змін в його життєвих і виробничих стосунках, що позивачу первинно встановлено 65% втрати професійної працездатності в зв`язку з професійним захворюванням, із визначенням третьої групи інвалідності, та звільнення з роботи у зв`язку з виявленою невідповідністю працівника виконуваній роботі внаслідок стану здоров`я , яке перешкоджає продовженню даної роботи і виходячи з цих обставин, суд, вважає за необхідне визначити розмір моральної шкоди 270 000 гривень, задовольнивши частково позовні вимоги.

Щодо утримання з суми компенсації моральної шкоди податку суд зазначає таке.

Чинним податковим законодавством передбачено, що суми відшкодування немайнової (моральної) шкоди, стягнуті на підставі судового рішення, включаються до оподаткованого доходу платника податку, відповідно підлягають оподаткування, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику внаслідок заподіяння йому шкоди життю та здоров`ю.

Як видно з матеріалів справи, в даному випадку мова йде про суми відшкодування збитків, завданих платнику податків внаслідок ушкодження здоров`я на виробництві, а отже заподіяння шкоди життю та здоров`ю найвищого ступеня, вищевказані зміни не поширюються на оподаткування сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих позивачу внаслідок ушкодження здоров`я на виробництві, у зв`язку з чим, суд вважає, що стягнення має проводитись без утримання податку з доходу фізичних осіб.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в сумі гривень.

Керуючись ст.153, 237-1 КЗпП України, Законом України «Про охорону праці», ст. ст.4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 133, 137, 141, 258-259 ,263, 265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної втратою працездатності внаслідок професійного захворювання - задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 270 000 (двісті сімдесят тисяч) гривень 00 копійок без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів.

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на користь держави судовий збір в розмірі 2700 (дві тисячі сімсот) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат», , юридична адреса: Дніпропетровська область м. Кривий Ріг вул. Симбірцева, 1А.

Повне судове рішення складено та підписано 26 вересня 2024 року.

Суддя: О. Г. Пустовіт