Справа № 282/1267/24
Провадження № 2/282/317/24
У Х В А Л А

Іменем України

27 вересня 2024 року

селище Любар

Суддя Любарського районного суду Житомирської області Носач В.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя ,-

УСТАНОВИВ:

До Любарського районного суду Житомирської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя.

Як додаток до позовної заяви позивачкою додано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, що є сумісним майном подружжя та підлягає розподілу.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з частиною 1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Частиною 2 цієї статті передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Одним із видів забезпечення позову, перелік яких наведений у частині 1 статті 150 ЦПК України, є накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно ч.1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

У той же час, подана заява про забезпечення позову вказаним вимогам не відповідає, оскільки у заяві не зазначено предмет та ціну позову, про забезпечення якого просить заявник.

Відповідно до ч.6 ст.151 ЦПК України, до заяви про забезпечення позову додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про судовий збір», судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Згідно до п.п.4 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду заяви про забезпечення доказів або позову, фізичною особою сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» передбачено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2024 року складає 3028 гривень

Таким чином за подачу до суду заяви про забезпечення позову потрібно сплати судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

Однак, заявником до матеріалів заяви про забезпечення позову не додано документів що підтверджують сплату судового збору, що вказує на те, що заява подана без дотримання норм ч.6 ст. 151 ЦПК України.

Враховуючи, що заява про забезпечення позову реєструється окремо від позову, тоді як заява ОСОБА_1 долучена до матеріалів справи як додаток до позовної заяви, у заяві не зазначено предмет та ціну позову, про забезпечення якого просить заявник та до заяви не надано квитанцію про сплату судового збору, або доказів звільнення заявника від сплати судового збору, заяву слід повернути заявнику.

Частиною 10 статті 153 ЦПК України передбачено, що суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Оскільки при подачі заяви про забезпечення позову заявником не додержано вимог статті 151 ЦПК України, заява підлягає поверненню заявнику.

З огляду на викладене та керуючись ст.ст.149,150,153 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя - повернути заявнику.

Роз`яснити, що повернення заяви про забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з відповідною заявою про забезпечення позову, поданою з дотриманням вимог статті 151 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.М. Носач