Справа № 682/387/24
Провадження № 2/682/249/2024
РІШЕННЯ
Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі :
головуючого судді Маршал І.М.,
секретаря судового засідання Захарчук С.П.,
за участі представника позивача адвоката Жилюка О.В.,
представника відповідача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Славута цивільну справу за позовом ОСОБА_2 доКомунального підприємства " Славутське житлово-комунальне обєднання" про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири,
Представник позивача адвокат Жилюк О.В. в судовому засіданні підтримав позов з викладених у ньому підстав, просив позов задоволити.
Представник відповідача ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала доводи поданого представником відповідача відзиву на позовну заяву, щодо позову заперечила, вважає його необгрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.
Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину від 14.08.2021 року, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 14.08.2021 року, технічним паспортом на квартиру виготовленим 29.06.2021 року.
Згідно типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 12.01.2010 року та договору № 184-УБ-01/2022 від 2021 року відповідач має за обов`язок забезпечити надання послуг з утримання будинку АДРЕСА_2 в якому знаходиться квартира за АДРЕСА_3 власником якої є позивач, а також відповідач є управителем вказаного багатоквартирного будинку.
29.10.2023 року позивач виявив, що у належній йому квартирі внаслідок її залиття повідклеювались шпалери, прийшли в непридатність для використання міжкімнатні двері та паркетна підлога.
З приводу залиття квартири та відшкодування завданої шкоди позивач 01.11.2023 року звернувся з письмовою заявою до відповідача, який листом від 14.11.2023 повідомив позивачу, що затоплення відбулося внаслідок закупорки стороннім предметом (пластиковою пляшкою) зливної каналізації на покрівлі будинку, де після її усунення вода зійшла з покрівлі будинку та на той час звернень від мешканів будинку не поступало.
27.12.2023 року позивач вдруге звернувся до відповідача з письмовою заявою, оскільки спір між сторонами врегульовано не було, однак, листом відповідача від 05.01.2024 року позивачу фактично було відмовлено в добровільному відшкодуванні заподіяних залиттям квартири збитків.
Допитаний свідок ОСОБА_3 суду показав, що є працівником КП "Славутське ЖКО". Так, внаслідок залиття квартири позивача останньому за рахунок відповідача були проведені у квартирі ремонтні роботи з відновлення пошкодженого майна - проведено шпаклювання стелі, стін, їх фарбування, підклеєно шпалери, однак, не було відновлено лише паркетну підлогу в квартирі, оскільки у штаті працівників відповідача відсутній відповідний спеціаліст з вкладання паркетної підлоги. Жодних актів ними про цю подію не складалося. Залиття квартири ймовірно сталося через закупорення зливних стоків на даху будинку в період затяжних дощів. Вважає, що до цього могли призвести дії третіх осіб, які маючи доступ до даху будинку могли там залишити пластикову пляшку.
Відповідно до ч. 3 ст. 386 ЦК України, власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.
Згідно ч.ч.1,2 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
За ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Відповідно до ст. 1192 ЦК України якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 7 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги" споживач має право на відшкодування збитків, завданих його майну, шкоди, заподіяної його життю або здоров`ю внаслідок неналежного надання або ненадання житлово-комунальних послуг та незаконного проникнення в належне йому житло (інший об`єкт нерухомого майна).
Верховний Суд у Постанові від 23.12.2020 року у справі № 666/213/16-ц вказав, що відповідальність за майнову шкоду внаслідок залиття квартир з причини неналежного стану даху будинку несе особа, яка є балансоутримувачем житлового будинку та виконавцем послуг з утримання будинку і прибудинкової території. Невиконання балансоутримувачем багатоквартирного будинку заходів щодо усунення аварійного стану його покрівлі обумовлює наявність підстав для відшкодування підтверджених збитків власникам квартир, проведення перерахунку вартості неякісних комунальних послуг, а також зобов`язання здійснити відповідний ремонт.
Відповідно до ч.ч.1,6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Цивільним законодавством в деліктних зобовязаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.
З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обовязок доведення відсутності вини у завданні шкоди.
Із цих підстав суд критично оцінює позицію сторони відповідача ( працівник ЖКО - свідок у справі ОСОБА_3 висловив думку про те, що закупорка зливового стоку сталася через закупорку пластиковою пляшкою, яку там залишили треті особи), що вини ЖКО у події, що призвела до спричинення залиття квартири позивача, яка знаходиться на останньому поверсі, через закупорку зливової каналізації даху будинку дощовими водами, не має.
Так, в п.4.5.1. Правил встановлено, що при огляді водовідвідних улаштувань з особливою увагою потрібно проконтролювати: 1) справність і чистоту жолобів та водоприймальних лійок, а також місця сполучення їх із покрівлею; 2) кріплення ринв до стін будинку, щільність з`єднань окремих ланок труб; 3) стан водовідвідних пристроїв після злив; 4) стан антикригових систем з електрокабельним підігрівом.
Огляд водовідвідних улаштувань повинні виконувати особи, які мають спеціальну підготовку.
Відповідно до п.4.5.2. Правил, до основних дефектів водовідвідних пристроїв належать: 1) при влаштованому зовнішньому водовідводі - порушення стиків між окремими елементами ринв і покрівлею, скупчення бруду в настінних жолобах, утворення полоїв у жолобах, лійках і трубах; 2) при неорганізованому зовнішньому водовідводі протікання через місця сполучення лійок з покрівлею, засмічення і замерзання відкритих випусків, руйнування водовідвідних лотків, протікання через стикові з`єднання водоприймального стояка, втрата пружності компенсаторних пристроїв.
Щоб уникнути вищезазначених дефектів, необхідно вчасно заміняти окремі лійки, коліна, відмітки і ланки ринв, а при встановленні ретельно пофарбувати з зовнішньої і внутрішньої сторони. (п.4.5.3. Правил).
Несправності водовідвідних пристроїв усуваються в терміновому порядку. (п.4.5.4.).
Відповідно до п.4.5.5. Правил, внутрішні водостоки з дахів повинні безперебійно відводити дощові і талі води. При огляді системи внутрішніх водостоків необхідно перевіряти: 1) щільність і якість примикання гідроізоляційного килима до водоприймального стовпчика; 2) міцність кріплення водоприймальних лійок до покриття; 3) забруднення ґрат водоприймальних лійок; 4) правильність роботи компенсаторів; 5) стан і герметичність стиків трубопроводів; 6) надійність і правильність кріплення стояків і водовідвідних трубопроводів; 7) правильність приєднання трубки аварійного водозливу до стояка внутрішнього водостоку і зміцнення стояка на горищному перекритті.
Оцінивши в сукупності досліджені в судовому засіданні докази, суд дійшов висновку, що затоплення належної позивачу квартири сталося з вини відповідача внаслідок неналежного виконання ним обов`язку з утримання у належному стані зливної каналізації будинку АДРЕСА_2 , в якому розташована квартира АДРЕСА_3 належна на праві власності позивачу.
Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що шкоду заподіяно позивачу не з його вини.
Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 1211,20 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 76, 81, 133, 141, 258, 259, 263-265, 280, 353 ЦПК України, ст.ст. 22, 386,1166 Цивільного кодексу України, суд, -
Стягнути з Комунального підприємства "Славутське житлово-комунальне об"єднання" на користь ОСОБА_2 вартість майнової шкоди, завданої залиттям квартири в сумі 27 024 грн., витрати пов`язані із проведенням оцінки для визначення матеріального збитку в сумі 3 700 грн. та 1211,20 грн. витрат зі сплати судового збору.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції.

Суддя Маршал І. М.