1Справа № 335/2136/24 2/335/1462/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2024 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевським районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді Макарова В.О.,

за участю секретаря судового засідання Філатової О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справуза позовом ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Трифонова Андрія Володимировича, до Головного управління пенсійного фонду України в Запорізькій області, треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позовом до Головного управління пенсійного фонду України в Запорізькій області, треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування позову зазначається наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивачки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 09.08.2023 року Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса).

Окрім, позивачки, спадкоємця першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 є його сини: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Спадкоємці першої черги за законом звернулись до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Кушніренко О.Г. з заявою про прийняття спадщини за законом за померлим чоловіком та батьком, про що свідчить копія постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15.02.2024 №27/02-31.

Сини спадкодавця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 відмовились від своєї частки у спадковому майні на користь позивачки. Відповідні заяви містяться в матеріалах спадкової справи.

Покійний чоловік позивачки був пенсіонером і ветераном Міністерства внутрішніх справ України, перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі ГУ ПФУ, відповідач) та отримував пенсію за вислугу років, призначену у відповідності до Закону України №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон №2262-ХІІ).

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 01.03.2021 по справі №280/628/11 було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області перерахувати пенсію з 01.04.2019 ОСОБА_4 , на підставі довідки Головного управління ДСНС України в Запорізькій області про розмір грошового забезпечення з урахуванням наступних видів грошового забезпечення: посадовий оклад 6570,00 грн.; надбавка за вислугу років 50% - 4025,00 грн.; надбавка за ОПС 50% - 6037,50 грн.; премія 20% - 1314,00 грн.; надбавка за таємність 10% - 657,00 грн.

За даним судовим рішенням сформувалась доплата в сумі 113232,99 грн., що підтверджується відповідною відповіддю на звернення позивачки від 19.09.2023 №15311-14432/Р-02/8-0800/23. Дану суму недоотриманих пенсійних виплат за життя ОСОБА_4 не отримав.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 09.02.2022 по справі №280/12369/21 було зобов`язано його адміністративний позов до ГУ ПФУ та, зокрема, зобов`язано відповідача здійснити перерахунок з 02.06.2021 та виплату пенсії ОСОБА_4 , призначеній відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з урахуванням основного розміру пенсії у розмірі 76% відповідних сум грошового забезпечення та з урахуванням раніше виплачених сум.

За даним судовим рішенням сформувалась доплата в сумі 16137,05 грн., що підтверджується відповіддю відповідача на звернення позивачки від 19.09.2023 №15311-14432/Р-02/8-0800/23. Дану суму недоотриманих пенсійних виплат за життя ОСОБА_4 не отримав.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 18.04.2023 по справі №280/984/23 було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області перерахувати, виплатити з 01.07.2021 ОСОБА_4 щомісячну доплату у розмірі 2000,00 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 за №713 Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб з урахуванням раніше виплачених сум.

За даним судовим рішенням сформувалась доплата в сумі 47758,64 грн.. що підтверджується відповіддю на звернення позивачки від 19.09.2023 №15311-14432/Р-02/8-0800/23. Дану суму недоотриманих пенсійних виплат за життя ОСОБА_4 також не отримав.

Усього , заборгованість відповідача перед спадкодавцем становить 177128,68 грн.

Як зазначено у абз. 3 листа-відповіді відповідача від 19.09.2023 №15311-14432/Р-02/8-0800/23 на письмове звернення позивачки, на виконання рішень Запорізького окружного адміністративного суду ОСОБА_4 за життя було проведено перерахунок пенсії, внаслідок чого на пенсійній справі сформувалася доплата по справах: №280/628/21 у розмірі 113232,99 грн., №280/12369/21 у розмірі 16137,05 грн., №280/984/23 у розмірі 47758,64 грн.

В даній відповіді зазначено, що вказана сума заборгованості ОСОБА_4 не виплачена.

Також, у відповіді вказано, що визначення права позивачка на отримання сум заборгованості з Державного бюджету після смерті ОСОБА_4 може бути вирішено виключно у судовому порядку.

Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Кушніренко О.Г. зверталась з відповідним запитом до відповідача, але їй було відмовлено, посилаючись на ст. 61 Закону України №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», відповідно до якої суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишились недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не залежать від осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Позивачка з синами спадкодавця домовились, що вказані вище недоотримані суми пенсії їхнього померлого батька будуть належати позивачу.

Позивачка звернулась до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на недоотриману суму пенсії у розмірі 177128,68 грн., яка набута в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_4

15.02.2024 приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Кушніренко О.Г. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Звертається увага суду на те, що ЦК України не визначає строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів.

Станом на дату перерахунку пенсії на підставі судових рішень спадкодавець був ще живий, про що зазначено у листі-відповіді відповідача на звернення позивачки, помер він, як вже зазначалося вище, 08.08.2023. У відповідача було достатньо часу, щоб виплатити йому дану заборгованість за життя.

Тобто, нарахована ОСОБА_4 заборгованість по пенсійних виплатах у розмірі 177128,68 грн. була не отримана за ним за вини Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Отже, у спірних правовідносинах відповідач незаконно перешкоджає реалізації спадкодавцю суми пенсії відповідно до положень, статті 1227 ЦК України у тому розмірі, у якому спадкодавець мав право на їх виплату на моменти своєї смерті, але не отримала їх з вини відповідача.

Посилаючись на викладене, та правові позиції судів, просить стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 недоотриману суму пенсії, яка набута в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка ОСОБА_4 , у розмірі 177128,68 грн. Судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 28.02.2024, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрите загальне позовне провадження у справі.

08.04.2024 року на адресу суду надійшов відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області подав до суду відзив на позовну заяву, в якому не погоджується з доводами позивача. Наголошує, що представник позивача в позовній заяві зазначає положення Цивільного кодексу України, а також ст. 55, 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262 (надалі Закон №2262), не врахувавши, що так, померлий отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону №2262, але ж недоотримана пенсія померлого була нарахована та утворилась саме на виконання рішень суду, що даними нормативно-правовими актами отримання членами сім`ї такого «особливого» виду пенсії померлого не передбачено.

Представник позивача в позовних вимогах просить суд стягнути на користь позивача недоотриману суму пенсії, яка набута в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка ОСОБА_4 .

Як вказує відповідач, при вирішення питання про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_4 слід керуватись Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», що є спеціальним нормативно-правовим актом для правовідносин, які виникли в даній справі.

Приписами ч. 1 ст. 61 Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнений з військової служби, та деяких інших осіб» зазначено, суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числі військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

Норми ст. 61 Закону №262 є чинними, тому є обов`язковими для застосування всіма фізичними та юридичними особами, зокрема й судами при вирішенні спорів про право на недоотриману пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера.

Законодавством не передбачено, можливості спадкування недоотриманих сум пенсій військовослужбовців, на що звертає увагу на аналогічну правову позицію викладеною у постановах Верховного суду від 05.12.2023 №420/18164/21, від 01.05.2023 у справі №520/926/21 та від 27.09.2023 у справі №420/16546/21.

Крім того, відповідач просить врахувати, що ОСОБА_4 мав право як на пенсію за віком на загальних підставах так і на пенсію за Законом №2262. Саме від його волевиявлення залежало, який вид, який вид пенсії він отримуватиме. Зробивши свій вибір він погодився з умовами Закону №2262 у повному обсязі, оскільки не можливо прийняти привілеї, які надіються законом та відмовляються від обмежень, які встановлюються цим же законом.

Оскільки законодавством передбачено, що суми пенсії пенсіонерові з числа військовослужбовців, які залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини, тому відсутні правові підстави для стягнення цих недоотриманих сум у порядку спадкування.

Щодо стягнення витрат на правову допомогу, відповідач звертає увагу суду на ту обставину, що представником позивача надано договір про надання правничої допомоги, квитанція до прибуткового ордера та Акт надання послуг, але вказані документи не містять жодного посилання на справу, в межах якої заявлені витрати на відшкодування правничої допомоги, тобто немає доказів що саме по цій справі були понесені витрати на правничу допомогу. Тобто, вказані документи не доводять факт понесення позивачем витрат на правову допомогу саме по справі №335/2136/24. Водночас, така категорія справ є поширеною, а отже не потребує значних зусиль та витрат при здійсненні професійної правничої допомоги. Отже, вимога щодо відшкодування відповідачем витрат на правничу допомогу є документальна не підтверджена, не співмірна що є підставою для відмови у її задоволенні. Таким чином, стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 14500 грн. є не підтверджені та неспівмірними у даній справі та задоволенню не підлягають.

За викладеного, Головне управління пенсійного фонду України в Запорізькій області просить в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11.04.2023 закрито підготовче провадження у даній справі та справу призначено до судового розгляду по суті. Витребувано від приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу засвідчену належним чином копію спадкової справи №31 за 2023 р.

05.06.2024 до суду від приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Кушніренко О.Г. надійшла спадкова справа №31/2023, заведена 14.09.2023 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4 .

Представник позивача позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, подав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності сторони позивача.

Представник відповідача просить у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 відмовити, подала до суду заяву про розгляд справи без участі представника Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі сторін, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних доказів та ухвалити рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивачки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , о підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 09.08.2023 року Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса).

Згідно матеріалів спадкової справи заведеної до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 №3/2023, спадкоємця першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 є дружина тобто позивач ОСОБА_1 та його сини: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Сини спадкодавця - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 відмовились від своєї частки у спадковому майні на користь позивачки. Відповідні заяви містяться в матеріалах спадкової справи.

ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. У заяві спадкоємиці спадщиною була зазначена невиплачена сума пенсії, на яку вона і просила видати свідоцтво про право на спадщину за законом.

01.11.2023 за вих. №190/02-14 нотаріусом був зроблений запит про наявність невиплаченої пенсії померлого ОСОБА_4 .

На вищезазначений запит Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 01.12.2023 надано відповідь, що у відповідності до ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. При зверненні кількох членів сім» належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

На підставі вказаної відповіді, приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Кушніренко О.Г., гр. ОСОБА_1 було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на невиплачену суму пенсії після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 гр. ОСОБА_4 , що підтверджується постановою приватного нотаріуса № 27-02/31 від 15.02.2024.

Відповідно до листа Головного управління пенсійного фонду України в Запорізькій області від 19.09.2023 №15311-14432/Р-02/8-0800/23 вбачається, що на виконання рішень Запорізького окружного адміністративного суду ОСОБА_4 за життя було проведено перерахунок пенсії, внаслідок чого на пенсійній справі сформувалася доплата по справах: №280/628/21 у розмірі 113232,99 грн., №280/12369/21 у розмірі 16137,05 грн., №280/984/23 у розмірі 47758,64 грн. За життя зазначені суми заборгованості ОСОБА_4 не вплачено. Питання щодо права ОСОБА_1 на отримання сум заборгованості з Державного бюджету, після смерті ОСОБА_4 , може бути вирішено виключно у судовому порядку.

Таким чином, заборгованість за пенсією на виконання рішень Запорізького окружного адміністративного суду у загальній сумі 177128,69 грн. не була проведена ОСОБА_4 за час його життя.

Відповідно до статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Відповідно до вимог статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1227 ЦК України передбачено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Спеціальним законом, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема на військовій службі, є Закон № 2262-ХІІ - «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Згідно статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну.

Згідно з ч. 1 ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

Положення частини третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 61 Закону №2262-ХІІ також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Крім того, зміст вказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Отже, положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 61 Закону № 2262-ХІІ, який визначає спеціальний правовий режим грошових коштів у вигляді пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину.

Зазначене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 23.09.2020 у справі №428/6685/19, від 30.01.2024 у справі №420/8604/21.

Відповідно до ч. 1 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З наведених норм вбачається, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі без будь-яких часових обмежень.

Оскільки за життя ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , недоотримав пенсію у розмірі 177128,68 грн., позивач, яка є його спадкоємицею та у встановленому законом порядку прийняла спадщину набула право на отримання невиплачених гр. ОСОБА_4 пенсійних виплат у повному обсязі, які відповідачем своєчасно не були виплачені померлому ОСОБА_5 .

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14.02.2022 у справі № 243/13575/19 (провадження №61-11268сво20) надано правовий висновок, у якому зазначено, що припинення страхових виплат за життя спадкодавця з підстав, не передбачених законом, та не оскарження дій фонду спадкодавцем не зумовлює припинення вже призначених страхових виплат і не позбавляє його спадкоємців можливості спадкувати право на отримання страхових виплат. Право на такі виплати у спадкодавця зберігається і в розумінні положень статті 1227 ЦК України ці виплати вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю.

Відповідно до вимог ч. 1 - 3 ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Відтак, позивач має право на отримання усієї суми невиплаченої пенсії за життя гр. ОСОБА_5 .

Суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Застосування будь-яких засобів правового захисту матиме сенс лише за умови, що обрані суб`єктом порушеного права способи захисту є як ефективними, так і такими, що відповідатимуть його змісту та системі права.

За статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визнається право людини на доступ до правосуддя, а за статтею 13 Конвенції, на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою. Під способами захисту суб`єктивних прав розуміють закріплені законом матеріально правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав і вплив на правопорушника (див. пункт 5.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі №925/1265/16). При цьому під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що спричиняє потрібні результати, наслідки, тобто матиме найбільший ефект по відновленню відповідних прав, свобод та інтересів на стільки, на скільки це можливо.

Крім того, спосіб захисту права чи інтересу має бути таким, щоб у позивача не виникала необхідність повторного звернення до суду (постанова Великої Палати Верховного Суду від 26.01.2021 у справі №522/1528/15-ц (п.58).

Ці тези стосуються саме засад ефективного судового захисту, а отже можуть бути враховані у цій частині при ухваленні рішення у справі.

Отже, у спірних правовідносинах відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивача, як спадкоємицю, на отримання належного їй спадкового майна.

Враховуючи, що позивач має право, як спадкоємці, на отримання нарахованих, але не виплачених у повному обсязі сум пенсії, які входять до складу спадщини і не були отримані спадкодавцем за життя, проаналізувавши в сукупності надані докази, суд дійшов до висновку, що позов є обґрунтованим, підтвердженими належними доказами, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі, та слід стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 недоотриману суму пенсії, яка набута в порядку спадкування за законом після померлого чоловіка ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , у розмірі 177128,68 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що позовні вимоги задовольняються у повному обсязі, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1771,28 грн., підлягають стягненню з відповідача на користь позивача повністю.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст .141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Частинами 1, 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно ордеру про надання правової допомоги серії АР № 1142517, адвокат Трифонов А.В. представляв інтереси позивача у вказаній цивільній справі на підставі договору про надання професійної правничої допомоги №б/н від 26.02.2024.

Відповідно до акту наданих послуг (виконаних робіт) від 26.02.2024, на виконання умов договору про надання правової допомоги №б/н від 26.02.2024, згідно Додатку № 1 до договору про надання професійної правничої допомоги б/н від 26.02.2024, були надані послуги за загальну суму 5000,00 грн, а саме: вивчення правовідносин, надання консультацій з питань цивільного та цивільного процесуального законодавства України 2000,00 грн., складання позовної заяви та подання її до суду 4500,00 грн., представництво інтересів позивача у суді 8000,00 грн.

Зазначені витрати на професійну правничу допомогу позивачка оплатила, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №6111, сума сплати 14500,00 грн.

Згідно ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом.

Пунктом 4 частини 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За змістом ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі та до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Згідно зі ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Тобто, розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, слід виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Такий правовий висновок було зроблено Верховним Судом в постанові від 06.03.2019 у справі №922/1163/18.

Отже, представником позивача надано належні докази, які є необхідними для компенсації витрат на правничу допомогу, понесених позивачем під час розгляду справи.

При цьому, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи (аналогічна правова позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19).

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19) вказала, що принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх не співмірності.

Представником відповідача не доведено завищення заявлених представником позивача витрат на правничу допомогу.

Враховуючи, що позивачем надано до суду опис робіт, виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, сума витрат на оплату послуг адвоката в розмірі 14500,00 гривень є співмірною з обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, суд вважає, що понесені позивачем судові витрати по сплаті правничої допомоги в сумі 14500,00 грн., підлягають стягненню з відповідача на користь позивача повністю.

Керуючись ст. 12, 13, 76, 81, 141, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Трифонова Андрія Володимировича, до Головного управління пенсійного фонду України в Запорізькій області, треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 недоотриману суму пенсії, яка набута в порядку спадкування за законом після померлого чоловіка ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , у розмірі 177128,68 грн.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 1771,28 грн. судового збору.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в сумі 14500,00 грн.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду.

В разі проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України зазначаються наступні дані сторін:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду в Запорізькій області, , 69005, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-б.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 .

Дата складання повного тексту рішення суду 26.08.2024 року.

Суддя В.О. Макаров