Справа № 367/7367/23
Провадження №2/367/2298/2024
УХВАЛА

про залишення без руху

19 вересня 2024 року суддя Ірпінського міського суду Київської області Шестопалова Я.В., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про зміну предмету позову,

в с т а н о в и в:

У провадженні Ірпінського міського суду Київської області перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа: приватний нотаріус Бучанського району Київської області Мошкіна Катерина Сергіївна про визначення частки у спільній сумісній власності.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 02.11.2023 року було відкрито загальне позовне провадження у зазначеній вище цивільній справі.

13.08.2024 року позивачем була подана заява про зміну предмету позову, в якій просить суд: визначити частки в праві власності на квартиру АДРЕСА_1 , визнавши, що частки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у спільній сумісній власності на вказану квартиру є рівними і становлять по 1/4 частці квартири; визнати спадковими частки спадкодавців ОСОБА_3 , ОСОБА_4 по 1/4 частці за кожним в квартирі АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності на 1/4 частку за кожним в квартирі АДРЕСА_1 ; Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частку в квартирі АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 та на 1/4 частку в квартирі АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті приблизно ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 .

Суд, дослідивши матеріали даної цивільної справ, вважає за необхідне залишити заяву про зміну предмету позову без руху з наступних підстав.

Так, позивач поданою заявою про зміну предмету позову фактично збільшив позовні вимоги.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Порядок звернення до суду з позовною заявою урегульований Цивільним процесуальним кодексом України. Подання заяви має відбуватись з дотриманням певних умов, які передбачені, зокрема, в статтях 175,177 ЦПК України.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків.

Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Відповідно до правил частини 3 статті 182 ЦПК України, заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлено - він встановлюється судом.

До заяви про збільшення позовних вимог, у частині, що стосується її форми та змісту застосовуються правила статті 175 ЦПК України, тобто усі вимоги, які ставляться до позовної заяви також поширюються і до заяви про збільшення позовних вимог.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, в позовній заяві повинно бути зазначено виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Порядок звернення до суду за судовим захистом урегульовано ЦПК України. Подання заяви до суду має відбуватись із дотриманням певних умов, визначених зокрема ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

Вивченням поданої заяви про зміну предмету позову (заяви про збільшення позовних вимог) встановлено, що вона не в повному обсязі відповідає вимогам норм цивільного процесуального законодавства, які є обов`язковими для всіх позовних заяв, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

З первісного позову вбачається, що позивач просив суд визначити частки в праві власності на квартиру АДРЕСА_1 , визнавши, що частки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у спільній сумісній власності на вказану квартиру є рівними і становлять по 1/4 частці квартири. За дану позовну вимогу позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Згідно прохальної частини заяви про зміну предмету позову позивачем заявлено 4 (чотири) позовні вимоги, дві з яких є вимогою немайнового характеру, а дві майнового.

Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», встановлено, що прожитковий мінімуму для працездатних осіб станом на 1 січня 2023 року становить 2684,00 грн.

Згідно Висновку про вартість квартири АДРЕСА_1 , ринкова вартість квартири становить 1 281 818 грн.

Так позивачем заявлено вимоги майнового характеру: про визнання за ОСОБА_1 та право власності на 1/4 частку в квартирі АДРЕСА_1 , на 1/4 частку в квартирі АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 та на 1/4 частку в квартирі АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті приблизно ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 .

Тобто позивач просить визнати за собою право власності на 3/4 частини квартири АДРЕСА_1 .

Так, за наведену позовну вимогу 1% від ціни позову буде становити - 9 613,63 грн.

Крім того, позивачем заявлено вимогу майнового характеру про визнання за відповідачем ОСОБА_2 право власності на 1/4 частку в квартирі АДРЕСА_1 .

1% від ціни позову за наведену вище позовну вимогу буде становити - 3 204,54 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою сплачується 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 1073,60 грн.

Також позивачем заявлено дві вимоги немайнового характеру, а саме: визначити частки в праві власності на квартиру АДРЕСА_1 , визнавши, що частки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у спільній сумісній власності на вказану квартиру є рівними і становлять по 1/4 частці квартири (за яку позивачем вже було сплачено судовий збір в розмірі 1073,60 грн.), та визнати спадковими частки спадкодавців ОСОБА_3 , ОСОБА_4 по 1/4 частці за кожним в квартирі АДРЕСА_1 (за яку необхідно сплатити судовий збір в розмірі 1073,60 грн.).

Так, позивачем сплачено судовий збір за одну вимогу немайнового характеру у розмірі 1073,60 грн., однак не сплачено судового збору за другу вимогу немайнового характеру у сумі 1073,60 грн.

Позивачем згідно квитанцій, що містяться в матеріалах справи сплачено судовий збір у розмірі 6 073,60 грн.

Однак, зважаючи на заявлені вимоги та ціну позову, позивачу необхідно було б сплатити судовий збір на загальну суму 14 965,37 грн. З чого слідує, що позивачем неправильно сплачений судовий збір.

Зважаючи на викладене, позивачем не доплачено судовий збір у розмірі 8 891,77 грн. (14 965,37 грн. - 6 073,60 грн.).

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 15 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За змістом ч. 2 ст. 5 ЦПК України у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Крім того, як зазначає Пленум Верховного Суду України у постанові № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Так, матеріально-правова вимога позивача до відповідачів повинна мати правовий характер, тобто бути врегульованою нормами матеріального права, а також підпадати під цивільну юрисдикцію.

У разі порушення цивільного права чи інтересу у потерпілої особи виникає право на застосування конкретного засобу захисту, який залежить від виду порушення та від наявності чи відсутності між сторонами зобов`язальних правовідносин. Тобто, потерпіла особа обирає саме той засіб захисту, який відповідає характеру порушення його права чи інтересу та ґрунтується на законі.

Зі змісту заяви про зміну предмету позову (заяви про збільшення позовних вимог) вбачається, що позивач висуває вимогу про визнання за Відповідачем ОСОБА_2 право власності на 1/4 частку в квартирі АДРЕСА_1 , що не відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства.

Крім того, позивачем заявлено вимогу про визнання спадковими часток спадкодавців ОСОБА_3 , ОСОБА_4 по 1/4 частці за кожним в квартирі АДРЕСА_1 , що не відповідає положенням, встановленим ст. 16 ЦК України щодо способу захисту цивільних прав та інтересів.

За таких обставин, вважаю за необхідне залишити позовну заяву без руху та надати позивачу строк - 10 днів з дня отримання даної ухвали для усунення недоліків, а саме сплати судового збору у відповідності до заявлених позовних вимог та приведення позовних вимог у відповідності до положень всатовлених ст. 16 ЦК України.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст. 177, 185 ЦПК України, суддя

у х в а л и в :

Заяву позивача ОСОБА_1 про зміну предмету позову залишити без руху.

Позивачу надати строк для усунення недоліків зазначених в ухвалі судді - 10 днів з дня отримання даної ухвали.

У разі не усунення недоліків у встановлений строк, позовна заява відповідно до ст. 185 ч. 3 ЦПК України буде визнана неподаною та повернута позивачу.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://ip.ko.court.gov.ua/sud1013/.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Я.В. Шестопалова