Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/1570/24
Номер провадження 2/711/925/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2024 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі головуючого судді Демчика Р.В. секретаря судового засідання Бутовської Д.О., позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі,-

встановив:

22.02.2024 року ОСОБА_1 звернулася в суд зх. позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07.03.2024 року відкрите спрощене позовне провадження у справі. Визначений строк відповідачу для подання заяви із запереченням проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження п`ять днів з дня вручення ухвали. Встановлений відповідачу строк для подання відзиву на позов п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі з доданням доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем; а також документів, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

15.04.2024 року через систему «Електронний суд» до суду надійшло клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи, в якому представник відповідача адвокат Кучер Ю.В. повідомила про те, що копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з додатками вона отримала 04.04.2024 року.

19.04.2024 року засобами поштового зв`язку адвокат Кучер Ю.В. надіслала до суду відзив на позовну заяву, який надійшов до суду 22.04.2024 року.

13.08.2024 року до Придніпровського районного суду м. Черкаси надійшов зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Служба у справа дітей Черкаської міської ради про визначення місця проживання дитини.

В зустрічній позовній заяві просить продовжити ОСОБА_4 строк на пред`явлення зустрічного позову; прийняти зустрічну позовну заяву та об`єднати її з первісним позовом; зустрічний позов задовольнити; визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_5 , почергово з кожним з батьків, у такому порядку: два тижні з батьком, два тижні з матір`ю.

В судовому засіданні представник позивача клопотання про продовження процесуального строку підтримала, просила його задовольнити.

В судовому засіданні представник позивача проти задоволення клопотання заперечувала.

Вирішуючи клопотання про продовження процесуального строку, суд виходить з наступного.

У ст. 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може бути обмежене, особливо щодо умов прийнятності скарги. Проте право доступу до суду не може бути обмежене таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати легітимну мету та гарантувати пропорційність між їх використанням і такою метою (mutatis mutandis, рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» («Melnyk v. Ukraine» заява № 23436/03, § 22, від 28 березня 2006 року).

Виходячи з приписів статей 55, 129 Конституції України, застосування та користування правами на судовий захист здійснюється у випадках та в порядку, встановлених законом.

Тобто, реалізація конституційного права, зокрема, на судовий захист ставиться у залежність від положень процесуального закону, у цьому випадку - норм ЦПК України.

Таким чином, право на пред`явлення зустрічної позовної заяви не є абсолютним, подаючи таку заяву заявник повинен дотримуватись вимог ЦПК України щодо її подання.

Відповідно до частин 1, 2 та 4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст. 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Відповідно до ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Статтею 49 ЦПК України передбачено, що сторони користуються рівними процесуальними правами. Крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Відповідно до ст. 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Отже, зустрічний позов є одним із основних процесуальних засобів відповідача як у захисті від первісного позову, так і в одночасному задоволенні особистих вимог відповідача до позивача. Пред`явлення зустрічного позову відповідачем та його прийняття судом безпосередньо пов`язане з гарантованим відповідачеві правом на судовий захист від претензій позивача та задоволення особистих вимог відповідача, які сформульовані останнім у його зустрічній позовній заяві.

Як встановлено судом, копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з додатками представник відповідача адвокат Кучер Ю.В. отримала 04.04.2024 року.

19.04.2024 року засобами поштового зв`язку адвокат Кучер Ю.В. надіслала до суду відзив на позовну заяву, який надійшов до суду 22.04.2024 року.

Отже, починаючи з 05.04.2024 року у представника відповідача розпочався п`ятнадцятиденний строк для подачі до суду зустрічної позовної заяви, який сплив 20.04.2024 року. Оскільки 20.04.2024 року є вихідним днем, то останнім днем спливу строку є 22.04.2024 року.

Зустрічна позовна заява надійшла до суду 13.08.2024 року, тобто після спливу строку, встановленого для подачі зустрічної позовної заяви.

Строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом (ст. 120 ЦПК України).

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників цивільного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених ЦПК України певних процесуальних дій. Інститут строків в цивільному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у цивільних відносинах, а також стимулює учасників цивільного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст. 122 ЦПК України строки, встановлені законом або судом, обчислюються роками, місяцями і днями, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Відповідно до ч.3 ст. 124 ЦПК України якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Відповідно до ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Статтею 127 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою. Ухвалу про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Отже, клопотання про продовження строку для подачі до суду зустрічного позову повинно було бути подане до спливу такого строку, тобто до 22.04.2024 року, чого зроблено не було.

Також суд звертає увагу на те, що представником не заявлялось клопотання про поновлення процесуального строку для подачі зустрічної позовної заяви, який був пропущений з поважних причин.

За таких обставин суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання представник відповідача адвокат Кучер Ю.В. про продовження процесуального строку на подання зустрічної позовної заяви, наслідком чого є повернення зустрічної позовної заяви ОСОБА_4 .

На підставі наведеного, ст.ст. 120-127,193 ЦПК України,-

ухвалив:

У задоволенні клопотання представник відповідача адвокат Кучер Юлії Вікторівни про продовження процесуального строку на подання зустрічної позовної заяви відмовити.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини повернути ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий: Р.В.Демчик.

Повне судове рішення складено 03.09.2024 року.

Головуючий: Р. В. Демчик