Провадження №: 2/336/1547/2024
У Х В А Л А
23 вересня 2024 року Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді Галущенко Ю.А., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,-
В провадженні Шевченківського районного суду м. Запоріжжя перебуває вищезазначена цивільна справа.
Ухвалою суду від 30.08.2024 визнано обов`язковою участь позивача ОСОБА_1 або його представника ОСОБА_3 в судовому засіданні при розгляді справи № 336/1822/24 для надання особистих пояснень щодо позову та надання оригіналу розписки від 28 січня 2021 року за підписом ОСОБА_4 на суму 3000 доларів США.
Представником позивача, адвокатом Онацько В.В. було заявлено клопотань про відкладення судового засідання у зв`язку із зайнятістю в інших справах.
Відповідач в судове засідання також не з`явився, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином.
У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали цивільного позову, приходить до наступних висновків.
За правилами ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Отже, письмова форма договору позики унаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.
Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.
За своєю суттю розписка про отримання у борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.
Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 545 ЦК України, якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку.
Отже, наявність оригіналу боргової розписки у позивача, кредитора, свідчить про те, що боргове зобов`язання не виконане.
На підтвердження наявності заборгованості за договором позики позивачем до позовної заяви долучено копію розписки №2.
Згідно з ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ч. 2 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.
Відповідно до ч. 6 ст. 95 ЦПК України, якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу.
Отже, у разі пред`явлення позову про стягнення боргу позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання. Для цього, з метою правильного застосування ст. ст.1046,1047 ЦК України суд повинен встановити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов.
Зважаючи на предмет спору та обсяг доказування у справі, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, суд дійшов висновку щодо необхідності виклику в судове засідання позивача або його представника для дачі особистих пояснень щодо предмету спору та надання відповідних доказів, а саме оригіналу розписки.
Згідно п. 5 ч. 2 ст. 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом, якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення.
За таких обставин, суд вважає за необхідне відкласти судове засідання по справі та викликати позивача або його представника для надання пояснень по суті позову в судовому засіданні на підставі ст. 223 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 12, 43, 44, 53, 223 ЦПК України, суд, -
Відкласти розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу на 14 жовтня 2024 року о 14 год 00 хв.
Роз`яснити, що відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.А.Галущенко