Номер провадження: 22-ц/813/1711/24
Справа № 513/1131/22
Головуючий у першій інстанції Бучацька А.І.
Доповідач Кострицький В. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючий суддя Кострицький В.В. (суддя - доповідач),

судді Коновалова В.А., Карташов О.Ю.

за участю секретаря судового засідання Булацевської Я.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

представник позивача ОСОБА_2

відповідач ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Саратського районного суду Одеської області від 14 червня 2023 року , постановлену у складі судді Бучацької А.І., у приміщенні того ж суду,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 в особі представника адвоката Саленко Ярослава Юрійовича до ОСОБА_3 про стягнення боргу до договором позики,-

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст заяви та обставини справи

23 травня 2023 року Саратським районним судом Одеської області ухвалено рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 в особі представника адвоката Саленко Ярослава Юрійовича до ОСОБА_3 про стягнення боргу до договором позики.Зазначеним рішенням суду позов ОСОБА_1 задоволено повністю.

25 травня 2023 року від представника позивача ОСОБА_2 до суду надійшла заява, в якій він просить стягнути з ОСОБА_3 судові витрати в розмірі 27500 гривень, які складаються з загальної вартості витраченого часу на надання правничої допомоги позивачу.

Короткий зміст оскаржуваної ухвали

Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 14 червня 2023 року в задоволенні заяви позивача адвоката Саленко Ярослава Юрійовича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 513/1131/22 за позовом ОСОБА_1 в особі представника адвоката Саленко Ярослава Юрійовича до ОСОБА_3 про стягнення боргу до договором позики - відмовлено.

В обґрунтування оскаржуваної ухвали суд першої інстанції зазначав, що представник позивача в порушення ч.8 ст.141 ЦПК України, до закінчення судових дебатів у справі не зробив заяву про надання доказів (договорів, рахунків, актів виконаних робіт, тощо) щодо розміру витрат на правничу допомогу.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду представник позивача звернувся з апеляційною скаргою відповідно до якої просив скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти додаткове рішення, яким задовольнити заяву про стягнення витрат на правову допомогу в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги, скаржник зазначав, що суд першої інстанції визначив обов`язок подання заяви про надання доказів до закінчення судових дебатів та не врахував обставини, що позивач в позовній заяві визначив попередній розрахунок суми судових витрат та їх компенсацію та зазначив, що позивач очікує понести витрати на правову допомогу, на підтвердження чого суду було надано копію договору про надання професійної правничої (правової) допомоги разом із позовною заявою. Відповідно до Постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06.07.2022 у справі № 748/1027/21, Суд зазначив, що для отримання відшкодування витрат на професійну правничу допомогу достатньо вказівки у позовній заяві або апеляційній скарзі про попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат. Законодавець не встановлює обов`язку подання клопотання перед судовими дебатами. Така правова позиція також викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2021 року у справі № 910/1287/19, у постановах Верховного Суду від 24 грудня 2021 року у справі № 640/20683/19, від 29 грудня 2020 року у справі № 41/599, від 06 серпня 2021 року № 761/21893/18, від 31 січня 2019 року у справі № 19/64/2012/5003, від 14 січня 2019 року у справі № 927/26/18, від 30 липня 2021 року у справі № 320/5975/20, від 29 червня 2021 року у справі № 922/1556/20.

Відповідно до Постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 30.06.2022 у справі № 447/1949/17, Суд першої інстанціх зазначив, що виходячи зі змісту частини восьмої статті 141 ЦПК України, сторона може подати докази на підтвердження розміру витрат, які вона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, у тому числі і після судових дебатів, але виключно за сукупності двох умов: по-перше, ці докази повинні бути подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, і по-друге, сторона зробила відповідну заяву про розподіл судових витрат до закінчення судових дебатів.

Враховуючи вищезазначене вважали, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права, а саме ч. 8 ст. 141 ЦПК України, та не дослідивши всі обставини та подані докази неправомірно відмовивши позивачу в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення.

Адже позивач разом із позовною заявою визначив попередній розрахунок суми судових витрат та їх компенсацію та зазначив, що Позивач очікує понести витрати на правову допомогу, на підтвердження чого Суду було надано копію договору про надання професійної правничої (правової) допомоги та протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду позивач подав до суду докази на підтвердження понесених витрат на правову допомогу (докази містяться в матеріалах справи).

Явка в судове засідання

Сторони та їх представники повідомлені належним чином, про час місце та дату судового засідання. Представник позивача брав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, інші учасники повідомлені належним чином, про час місце та дату судового засідання, про те в судове засідання не з`явились, що не заважає розгляду апеляційної скарги у відповідності до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

24 вересня 2024 року від адвоката Голубкова М.В., який діє в інтересах ОСОБА_3 , надійшла заява про перенесення судового засідання.

Розглянувши вищезазначене клопотання, колегія суддів на місці прийшла до висновку про недоцільність відкладення розгляду справи та відмовила у задоволенні клопотання.

Так, встановлено, що 20 червня 2023 року ОСОБА_3 звернувся до Одеського апеляційного суду з апеляційною скаргою.

Судове засідання по розгляду вказаної апеляційної скарги було призначено на 27 лютого 2024 року, проте від апелянта надійшла заява про відкладення у зв`язку з хворобою, тому судове засідання було відкладено на 14 травня 2024 року.

14 травня 2024 року у зв`язку із відпусткою головуючого судді Кострицького В.В. розгляд справи було відкладено на 24.09.2024 о 09:15 год..

З матеріалів справи вбачається, що учасники справи були завчасно повідомлені про дату та час судового засідання, проте сторона відповідача до судового засідання не з`явилась.

24 вересня 2024 року від адвоката Голубкова М.В., який діє в інтересах ОСОБА_3 , надійшла заява про перенесення судового засідання, оскільки ОСОБА_3 лише 23.09.2024 уклав договір про надання правничої допомоги, а 24.09.2024 приймає участь у судовому засіданні по розгляду клопотання про продовження строків досудового розслідування ( справа 757/42712/24-к), що призначене на 09:45 в Печерському районному суді м. Києва, в якості захисника підозрюваного, та відкласти дане судове засідання не надається можливим, у зв`язку з закінченням строку досудового розслідування, а участь сторони захисту у даному засіданні є обов`язковою.

Проте вказана заява не містить будь яких доказів щодо вказаних обставин.

Згідно ст. ст. 13, 43 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми процесуальними правами на власний розсуд. Особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обов`язки.

В рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

На осіб, які беруть участь у справі, також покладається обов`язок не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи.

Так, апеляційна скарга ОСОБА_3 на рішення Саратського районного суду Одеської області від 23 травня 2023 року тривалий час знаходиться в провадженні Одеського апеляційного суду, а саме з червня 2023 року, а тому ОСОБА_3 мав достатньо часу, в разі необхідності та достатньої зацікавленості у якнайшвидшому розгляді справи, надати суду додаткові докази чи клопотання, в тому числі укласти із адвокатом договір, з урахуванням часу для ознайомлення адвоката із матеріалами справи, без відкладання судового засідання та затягування судового процесу.

ОСОБА_3 , як ініціатор перегляду даної справи в апеляційному порядку зобов`язаний цікавитись відомим йому провадженням, не ухилятись від отримання інформації про рух справи та не допускати свідомих маніпуляцій для затягування судового процесу.

Заміна, за ініціативою сторони, представника за короткий проміжок часу до дати призначеного слухання та/або не передача новому представнику всіх матеріалів необхідних для здійснення представництва не може бути визнано само по собі поважною причиною і не має наслідком безумовне відкладення розгляду справи або оголошення перерви у розгляді справи.

Необхідними передумовами ефективного судочинства є добросовісне використання учасниками справи процесуальних прав (недопущення зловживання цими правами), добросовісне виконання встановлених законом обов`язків, дотримання всіма суб`єктами судового провадження етичних норм. Здійснюючи свою діяльність на професійній основі судді та адвокати зобов`язані демонструвати і пропагувати високі стандарти процесуальної поведінки.

Вказане відповідає Правилам організації ефективного цивільного судочинства, що розроблені на підставі ст. ст. 1, 3, 55, 131-1, 131-2 Конституції України, ст. 6 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 4 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», суддями пілотних судів Одеської області, адвокатами Ради адвокатів Одеської області та прокурорами прокуратури Одеської області в рамках міжнародного проекту «Суд, громадяни, суспільство, держава: співпраця заради змін».

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях. Відтак в кожному випадку заявник при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Також, прецедентна практика Європейського Суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Правосуддя має бути швидким. Тривала невиправдана затримка процесу практично рівнозначна відмові в правосудді (Рішення Суду у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, оцінивши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, судова колегія приходить наступного.

Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України, - суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України,- судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судовою колегією встановлено наступне.

22 листопада 2022 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Саленко Я.Ю. за допомогою системи "Електронний суд" звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 , в якому просить стягнути з останнього заборгованість за договором позики у розмірі 75000 доларів США, 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 31.12.2023 по 23.02.2023 у розмірі 4839,04 доларів США та судовий збір в розмірі 12405 гривень. У позовній заяві зазначив, що у зв`язку з пред`явленням позову позивач поніс судові витрати в розмірі судового збору та планує понести витрати на сплату судового збору у зв`язку із можливим оскарженням рішення суду. Також позивач очікує понести витрати на правову допомогу (а.с. 2-8).

Рішенням Саратського районного суду Одеської області від 23 травня 2023 року було задоволено позов ОСОБА_1 в особі представника адвоката Саленко Ярослава Юрійовича до ОСОБА_3 про стягнення боргу до договором позики. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики від 30 грудня 2019 року у розмірі 75000 доларів США та 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 31.12.2019 року по 23 лютого 2022 року у розмірі 4839 доларів США 4 цента. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 12405 гривень (т. 1 а.с.211-214).

Повний текст рішення від 23 травня 2023 року у справі 513/131/22 була направлена електронною поштою 01 червня 2023 року сторонам та їх представникам у справі на офіційні електронні адреси (а.с.221-226).

Згідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 р. "Про судове рішення у цивільній справі", додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ст. 220 ЦПК ; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

Додаткове рішення може ухвалити лише той склад суду, що ухвалив рішення в даній справі. В іншому разі особа має право звернутися до суду з тими ж вимогами на загальних підставах.

При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав - суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви.

Суд наголошує, що рішення суду, як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного основним Законом України принципу верховенства права. У зв`язку з цим суди повинні неухильно додержувати вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі (стаття 263 ЦПК України). Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 10 ЦПК України, а також правильно витлумачив ці норми.

Якщо спірні правовідносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Рішення суду повинно бути повним, тобто повинно вирішувати усі позовні вимоги та усі питання, пов`язані із розглядом спору. Способом усунення неповноти рішення суду є ухвалення додаткового рішення.

У Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, серед іншого (пункти 32-41), звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; для цього потрібно логічно структурувати рішення і викласти його в чіткому стилі, доступному для кожного; судові рішення повинні, у принципі, бути обґрунтованим; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на аргументи сторін та доречні доводи, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також звертає увагу на те, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Низка рішень ЄСПЛ містить та розвиває такий підхід до обґрунтованості судових рішень, зокрема, у справі "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58) зазначено, що національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін. Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає у тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією (рішення у справі "Hirvisaari v. Finland", заява № 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року). На важливість дотримання судами вимоги щодо мотивованості (обґрунтованості) рішень йдеться також у ряді інших рішень ЄСПЛ (наприклад, "Богатова проти України", "Нечипорук і Йонкало проти України" та ін.).

Пунктом 1 статті 6 Конвенції передбачено, що кожному гарантовано право на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до положень ч.4 ст.62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Відповідно до статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Проте, представник позивача в порушення ч.8 ст.141 ЦПК України, до закінчення судових дебатів у справі не зробив заяву про надання доказів (договорів, рахунків, актів виконаних робіт, тощо) щодо розміру витрат на правничу допомогу.

Згідно ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зроблено такі висновки: "із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства.

Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.02.2021р. у справі № 910/14138/18.

У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) вказано, що "склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження)".

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Відтак, оскільки склад і розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, підлягає доведенню, порушення заявником свого процесуального обов`язку та ненадання у встановлений строк заяви про подання доказів на підтвердження дійсності понесення витрат на правничу допомогу призводить до порушення принципу змагальності.

При цьому, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

До заяви про винесення додаткового рішення представник позивача додав детальний опис наданих послуг, рахунок-фактуру від 21.11.2022 року з платіжною інструкцією, рахунок на оплату № 2 від 24.01.2023 року з платіжною інструкцією, рахунок на оплату № 8 від 20.02.2023 року з платіжною інструкцією, рахунок на оплату № 19 від 06.04.2023 року з платіжною інструкцією, рахунок на оплату № 22 від 01.05.2023 року з платіжною інструкцією, рахунок на оплату № 25 від 23.05.2023 року з платіжною інструкцією, копію виписки за рахунком АО «Гесторс інтер».

Проте представник позивача в порушення ч.8 ст.141 ЦПК України, до закінчення судових дебатів у справі не зробив заяву про надання доказів (договорів, рахунків, актів виконаних робіт, тощо) щодо розміру витрат на правничу допомогу.

За встановлених обставин суд приходить до висновку, що відсутні підстави для ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Доводи апеляційної скарги є необґрунтованими належним чином, тому не заслуговують на їх задоволення, при тому що судом першої інстанції надано належної правової оцінки діям позивача та його представника.

Судова колегія погоджується з проаналізованими судом першої інстанції в сукупності дослідженими доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що стороною відповідача не доведено тих обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, а тому заявлені вимоги задоволенню не підлягають .

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вищезазначеного колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Саратського районного суду Одеської області від 14 червня 2023 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 24 вересня 2024 року.

Головуючий суддя В.В. Кострицький

Судді В.А. Коновалова

О.Ю. Карташов