Справа № 535/193/24
Провадження № 2/535/306/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2024 року с-ще Котельва

Котелевський районний суд Полтавської області
у складіголовуючого суддіМальцева С.О.,
за участю секретаря судового засідання Білик Н.О.

Справа № 535/193/24

Ім`я (найменування) сторін та інших учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 ;

відповідач: Котелевська селищна рада;

розглянув в підготовчому засіданні позов про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом.

Стислий виклад позиції позивача.

07 березня 2024 року позивач ОСОБА_1 через свого представника адвоката Сідько С.І., звернувся до суду з позовом до Котелевської селищної ради, в якій просить визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку площею 3,00 га цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Котелевської селищної ради Полтавського району Полтавської області, і на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серії Р1 №523583, виданого на ім`я померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , зареєстрованого в Книзі записів Державних актів на право приватної власності за №1663.

04 квітня 2024 року Котелевська селищна рада надали до суду відзив, в якому позовні вимоги визнає в повному обсязі, визнає обставини, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, а також цілком погоджується з правовою оцінкою обставин, наданих позивачем у позові. Наслідки визнання позову, передбачені ч.4 ст.206 ЦПК України відомі та зрозумілі.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

13 березня 2024 року ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області було прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі, підготовче засідання призначено на 13 год 30 хв 09 квітня 2024 року та витребувано у державного нотаріуса Зінківської державної нотаріальної контори (38100, м. Зінків, вул. Дроздівська, 117), інформацію щодо кола спадкоємців, наявність заповітів, та обсягу спадкового майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 .

27 березня 2024 року надійшов лист від Зінківської державної нотаріальної контори від 20.03.2024 року, згідно якого спадкова справа на майно померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 Котелевською державною нотаріальною конторою та Зіньківською державною нотаріальною конторою не заводилась. Перевірку здійснено згідно Спадкового реєстру в період з дати смерті і по теперішній час. Перевірку щодо відкриття спадкової справи згідно алфавітної книги обліку спадкових справ в період з дати смерті і по 2009 рік немає можливості, та як алфавітні книги обліку спадкових справ Котелевської державної нотаріальної контори за період по 2008 рік включно знаходяться в Полтавському обласному державному архіві.

У підготовче засідання представник Котелевської селищної ради не з`явився, подали до суду відзив, в якому просили розгляд справи проводити без їх участі, позов визнають в повному обсязі наслідки визнанн позову, передбачені ч.4 ст.206 ЦПК України відомі та зрозумілі.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

У підготовче засідання позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Сідько С.І. не з`явилися, подали до суду заяву, в якій позов підтримали у повному обсязі, просили його задовольнити, справу просили розглядати у їх відсутність.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Мотиви суду.

Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав.

Відповідач подав до суду заяву про визнання позову.

Частинами 3 та 4 статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу.

Відповідач позов визнав, визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в зв`язку з чим, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити.

Пленум Верховного Суду України в п. 4 своєї постанови №5 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» від 12.06.2009 року роз`яснив судам, що ухвалюючи в попередньому судовому засіданні рішення у зв`язку з визнанням відповідачем позову, суди повинні враховувати положення статей 174, 175 ЦПК України та до ухвалення відповідного судового рішення роз`яснювати сторонам наслідки вчинення відповідних процесуальних дій. У разі визнання відповідачем (або його представником за відсутності у дорученні відповідних обмежень) позову можливе лише ухвалення рішення про задоволення позову, а не про задоволення позову частково чи про відмову в його задоволенні. Ухвалюючи рішення по суті спору чи постановляючи ухвали в попередньому судовому засіданні, суд у мотивувальній частині судового рішення зазначає лише про дії сторін щодо розпорядження своїми процесуальними і матеріальними правами та здійснені судом заходи з перевірки таких дій.

Суд вважає встановленою наявність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги позивача про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування.

«21» березня 2000 року померла тітка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть спадкодавця (а.с. 11).

«14» лютого 2003 року Котелевською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу № 61/2003 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , на підставі заяви від імені ОСОБА_1 про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим Котелевською ДНК 21.09.1983 року за р. № 1607 на житловий будинок в АДРЕСА_1 .

Інших заяв у спадковій справі не міститься.

У зв`язку з припиненням діяльності Котелевської державної нотаріальної контори, на момент звернення до суду з даним позовом, її правонаступником є Зіньківська державна нотаріальна контора (, адреса: 38100, Полтавська обл. Полтавський район, м.Зіньків, вул.Дроздівська,117)

Згідно матеріалів спадкової справи спадкодавцем складено заповіт, посвідчений Котелевською ДНК 21.09.1983 року за р. № 1607 на житловий будинок в АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 .

Згідно матеріалів спадкової справи Котелевською ДНК 14.02.2003 року видано свідоцтва про право на спадщину за вищезазначеним заповітом за р. 432 на вищезазначений житловий будинок на ім`я ОСОБА_1 .

В квітні 2021 року позивач звернувся до Котелевської ДНК щодо оформлення спадкових прав на земельну ділянку площею 3,00 га, що знаходиться на території Котелевської селищної ради, Полтавського району, Полтавської області, цільове призначення якої - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 .

Оскільки заповіт складено тільки щодо житлового будинку спадкування вищезазначеної земельної ділянки відбувається за законом.

ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом на підставі статті 1263 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України).

Наявність родинних відносин між позивачем та спадкодавцем може бути підтверджено копіями свідоцтва про одруження батьків позивача та свідоцтва про народження позивача, які надаються суду до розгляду разом із цією позовною заявою, свідоцтва про народження спадкодавця та матері позивача, оригінали яких знаходяться в позивача.

Інших спадкоємців у спадкодавця - ОСОБА_2 , на момент її смерті не було та не має на даний час, що підтверджується матеріалами спадкової справи.

Проте, постановою державного нотаріуса Першої полтавської державної нотаріальної контори, виконуючої обов`язки завідувача Котелевської державної нотаріальної контори Рой Т.В. від 14 квітня 2021 року № 124/02-31 у вчиненні нотаріальної дії (видачі свідоцтва про право на спадщину за законом) ОСОБА_1 було відмовлено з огляду на наступне:

«Відповідно до п. 4.-15 глави 10 Порядку видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Відповідно до п.. 4.14 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (надалі - Порядок) при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтва про право на спадщину; на підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти.

При цьому, ОСОБА_1 надано державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 № 523583, виданий Котелевською селищною радою 29.05.2001 року, тоді як спадкодавець померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Окрім того, вищезазначений державний акт виданий на ім я ОСОБА_2 , тоді як згідно свідоцтва про смерть прізвище спадкодавця Прядка"", тобто подані документи містять розбіжності.

У відповідності до п. 4.12 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів.

У відповідності до п. 4.18 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання у судовому порядку.

Виходячи з вищенаведеного, керуючись ст.ст. 42, 43, 44. 46, 47, 49, 67, 68 Закону України «Про нотаріат», глав 2, 3, 4, 7, 8, 13, 14 розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, - ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити гр. ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 3,00 га, що знаходиться на території Котелевської селищної ради, Полтавського району, Полтавської області, цільове призначення якої - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , оскільки не подано документів необхідних для вчинення нотаріальної дії а також правовстановлюючий документ на вищезазначене спадкове майно виданий після смерті спадкодавця.»

Водночас земельна ділянка площею 3,00 га, що знаходиться на території Котелевської селищної ради, Полтавського району, Полтавської області фактично належала спадкодавцю, на підставі рішення 14 сесії 23 скликання, Котелевської селищної ради Полтавської області, у відповідності до якого, за заявою ОСОБА_2 , власника сертифіката, на виготовлення Державного акту, і було видано державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 № 523583.

Вказані обставини додатково підтверджуються копією державного акту на спірну земельну ділянку та копією архівного витягу рішення 14 сесії 23 скликання Котелевської селищної ради Полтавської області.

У відповідності до повідомлення ГУ Держгеокадастру у Полтавській області, копія сертифікату на земельну частку пай, виданого спадкодавцю, не зберігся.

Згідно з частиною першою статті 126 Земельного кодексу України в редакції, яка діяла до 01 січня 2013 року, документом, що посвідчує право власності на земельну ділянку, є державний акт на право власності.

Державний акт на право приватної власності на землю - документ, виданий уповноваженим державним органом, що підтверджує право власності громадянина на земельну ділянку. Містить інформацію про власника земельної ділянки та підстави набуття права власності на земельну ділянку.

Державний акт, виданий після смерті спадкодавця при зазначенні в ньому дати прийняття уповноваженим органом відповідного рішення про передачу у власність земельної ділянки за життя спадкодавця, свідчить про набуття спадкодавцем права власності на земельну ділянку

Стаття 125 Земельного Кодексу України визначає, що право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації такого права.

У разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно спадкодавця спадкоємець має право згідно з пунктом 66 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 (далі - Порядок), подати документи, необхідні для державної реєстрації права власності на підставі заяви спадкоємця.

Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. ст. 1216,1218 ЦІК України, спадкуванням є перехід прав та обов?язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов?язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст.ст. 1217,1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно зі ст.ст. 1217,1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Статтями 1268,1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст. 392 ЦПК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

З огляду на вищевикладене, проаналізувавши встановлені обставини по справі, враховуючи те, що вимоги позивача є виправданими, направлені на захист його майнових прав, беручи до уваги те, що відповідач заперечень проти задоволення позову не надав, та можливість вирішення вказаного питання в позасудовому порядку на даний час відсутня, суд приходить до висновку щодо можливості задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.6-13,81,259,263-265,352 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку площею 3,00 га цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Котелевської селищної ради Полтавського району Полтавської області, і на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серії Р1 №523583, виданого на ім`я померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , зареєстрованого в Книзі записів Державних актів на право приватної власності за №1663.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи.

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

відповідач: Котелевська селищна рада, місце знаходження: Полтавська область, Полтавський район, смт Котельва, вул. Полтавський шлях, 221, .

Повний текст рішення складено 19.04.2024.

Суддя С.О.Мальцев