КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________
Справа № 756/4017/23
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/5622/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2024 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Рейнарт І.М.

суддів Кирилюк Г.М., Ящук Т.І.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Універсал Банк» - адвоката Клочка Олександра Володимировича на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 6 вересня 2023 року (суддя Диба О.В.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Універсал Банк» про стягнення грошових коштів,

встановив:

у березні 2023 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з АТ «Універсал Банк» грошових коштів у розмірі 21 509,30грн.

Мотивуючи позовні вимоги, позивач зазначав, що він є клієнтом АТ «Універсал Банк». 9 лютого 2019 року з його банківської карти № НОМЕР_1 було безпідставно списано 44 458,92грн. 10 лютого 2019 року він повідомив відповідача про проблему із списанням коштів. 12 лютого 2019 року карта була заблокована. 13 лютого 2019 року його було повідомлено про відкриття заявки № 136086 щодо оскарження списання коштів з карти. 25 вересня 2019 року відповідач добровільно повернув грошові кошти у розмірі 18 524,55грн, решту суму добровільно повернути відмовився.

Позивач посилався на те, що рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 7 лютого 2022 року у цивільній справі № 756/2114/21 з відповідача на його користь були стягнуті грошові кошти у розмірі 25 934,37грн, що становить залишок суми коштів, які були безпідставно списані з його банківської карти та неправомірно не були повернуті відповідачем. 20 лютого 2023 року рішення набрало законної сили. 17 березня 2023 року він отримав виконавчий лист на підставі вказаного рішення суду, який був повністю виконаний у примусовому порядку.

Також, позивач зазначав, що 3 березня 2023 року він звернувся до відповідача з листом, в якому просив останнього повернути безпідставно нараховані відсотки за період з лютого по травень 2019 року, нарахування яких проводилось на безпідставно списані 9 лютого 2019 року кошти, однак відповідач на вказаний лист не відреагував.

Позивач стверджував, що з квітня по жовтень 2019 року з його рахунку були списані кошти у якості відсотків на загальну суму 5 215грн 72коп., які підлягають стягненню з відповідача з врахуванням положень ст. 625 ЦК України.

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 6 вересня 2023 року позов задоволено. Стягнуто з Акціонерного товариства «Універсал Банк» на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 21 509,30грн та судовий збір у розмірі 1 073,60грн.

У поданій апеляційній скарзі представник АТ «Універсал Банк» - адвокат Клочко

О.В. просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на неповне встановлення судом обставин справи, не врахування сталої практики Верховного Суду, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Представник відповідача зазначає, що після ухвалення остаточного рішення у справі про стягнення з банку грошових коштів, банку стали відомі обставини, які є істотними для справи і які не були і не могли бути відомі заявнику, і не досліджувалися судом під час розгляду справи, що стало підставою для звернення до суду із заявою про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами.

Представник відповідача стверджує, що позивач передав конфіденційну інформацію щодо платіжної картки третім особам для оплати послуг лікарні і цієї інформації було достатньо для проведення оплати послуг лікарні, де він перебував зі своєю дружиною, тому позивач безвідповідально віднісся до своїх прав та обов`язків для збереження своїх персональних даних, що у подальшому призвело до втрати коштів.

Також представник відповідача посилається на неправомірну відмову суду у зупиненні провадження у справі до розгляду заяви банку про перегляд рішення за нововиявленими обставинами та необґрунтовану відмови у задоволенні його клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із його участю в іншому судовому засіданні у Святошинському районному суді міста Києва, про що він надав суду належні докази з сайту судової влади.

Крім цього, представник відповідача вважає, що суд першої інстанції мав підстави для застосування положень частини третьої статті 551 ЦК України та зменшити розмір неустойки, оскільки він значно перевищує розмір збитків.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить залишити її без задоволення, а рішення суду без змін, посилаючись на необґрунтованість апеляційної скарги.

Позивач зазначає, що у поданій апеляційній скарзі представник відповідача ніяким чином не спростовує доводи позовної заяви та висновки суду першої інстанції, не надає заперечень стосовно зробленого позивачем розрахунку та не заперечує щодо доводів про безпідставність списання коштів з його банківської карти.

Позивач вважає, що наведені представником відповідача доводи щодо наявності підстав для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами у цивільній справі 756/4017/23, не можуть бути предметом апеляційного перегляду у цій справі.

Також позивач стверджує, що положення частини третьої статті 551 ЦК України не можуть бути застосовані до даних правовідносин, оскільки грошові кошти, які він просить стягнути з відповідача, за своєю правовою природою не є неустойкою.

Відповідно до положень частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційна скарга розглядається без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

З матеріалів справи встановлено, що 30 травня 2018 року між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання банківських послуг Monobank. 9 лютого 2019 року з платіжної картки позивача в якості оплати за товар у магазині були списані грошові кошти у сумі 44 458грн 92коп. Позивач оскаржував списання грошових коштів з його платіжної картки, у зв`язку із чим 25 вересня 2019 року АТ «Універсал Банк» повернув позивачу грошові кошти в сумі 18524,55 грн.

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 7 лютого 2022 року у цивільній справі № 756/2114/21, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 20 лютого 2023 року, з АТ «Універсал Банк» на користь ОСОБА_1 були стягнуті грошові кошти у розмірі 25 934,37грн.Суд вважав, що банк безпідставно списав грошові кошти з рахунку позивача за спірними транзакціями.

З наданих суду позивачем документів встановлено, що за період з квітня по жовтень 2019 року з рахунку позивача були списані грошові кошти у якості відсотків на загальну суму 5 215,72грн:

1 квітня 2019 року - списання відсотків за березень 2019 року у розмірі 2 102,36грн;

1 травня 2019 року - списання відсотків за квітень 2019 року у розмірі 1 512,37грн;

1 червня 2019 року - списання відсотків за травень 2019 року у розмірі 1 144,30грн;

1 серпня 2019 року - списання відсотків за липень 2019 року у розмірі 143,96грн;

1 серпня 2019 року - списання за прострочення кредиту у розмірі 50грн;

1 вересня 2019 року - списання відсотків за серпень 2019 року у розмірі 85,56грн;

1 вересня 2019 року - списання за прострочення кредиту у розмірі 100грн;

1 жовтня 2019 року - списання відсотків за вересень 2019 року у розмірі 77,17грн (с.с.43-55).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач неправомірно списав з рахунку позивача грошові кошти у вигляді відсотків за користування кредитними коштами, які отримані та використані позивачем не були. Також суд вважав, що наявні підстави для застосування положень частини 2 статті 625 ЦК України, а саме стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 3 552,45грн та інфляційні втрати у розмірі 12 741,13грн.

Перевіряючи законність рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про наступне.

Відповідно до частини першої, другої статті 367 ЦПК України апеляційний суд переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Апеляційна скарга не містить доводів неправомірності висновків суду про списання з рахунку позивача відсотків за користування грошовими коштами, які суд визнав безпідставно списаними банком по спірним транзакціям.

Згідно з положеннями частини першої статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунку банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Відповідно до статті 1073 ЦК України, у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Частина 4 статті 82 ЦПК України передбачає, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

При розгляді цивільної справи № 756/2114/21 суди встановили, що банк безпідставно списав з рахунку позивача 44 458грн 92коп., добровільно повернув позивачу грошові кошти в сумі 18524,55грн та сплатив 25 934,37грн, виконуючи рішення суду.

За таких обставин, нарахування банком відсотків на зазначені суми є неправомірним.

Відповідно до частин першої, третьої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Ні в суді першої інстанції, ні в апеляційній скарзі відповідач списання відсотків з рахунку позивача не заперечував, доказів правомірності нарахування відсотків та їх списання не надав, тому колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції по наявність підстав для стягнення з відповідача зазначених грошових коштів.

Стаття 625 ЦК України встановлює відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Так, частиною першою вказаної статті визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною другою встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відтак, у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (частини другої статті 625 ЦК України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати, та 3 % річних від простроченої суми.

Позивачем заявлені вимоги про стягнення 3% річних та інфляційних втрат у зв`язку із несвоєчасним поверненням банком 18 524грн 55 коп. за період з 9 лютого 2019 року по 25 вересня 2019 року, а також у зв`язку із неповерненням 25 034грн 37коп. та виконанням рішення суду тільки 23 березня 2023 року.

Суд першої інстанції вважав такі вимоги позивача правомірними.

Апеляційна скарга не містить доводів неправомірності зазначених позовних вимог та неправильності здійсненого розрахунку, тому колегія суддів не вбачає правових підстав для перегляду рішення суду в цій частині.

Доводи апеляційної скарги про не застосування судом положень частини 3 статті 551 ЦК України, колегія суддів вважає необґрунтованими, так як позивачем не заявлені вимоги про стягнення пені.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги про порушення судом норм процесуального права при розгляді справи, колегія суддів зазначає про наступне.

15 травня 2023 року відповідач направив до суду клопотання про зупинення провадження у справі, посилаючись на подання заяви про перегляд за нововиявленими обставинам рішення суду у цивільній справі № 756/2114/21.

До клопотання про зупинення провадження представник відповідача долучив копію ухвали судді Оболонського районного суду міста Києва від 28 квітня 2023 року про прийняттям судом заяви АТ «Універсал Банк» про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Оболонського районного суду міста Києва від 7 лютого 2022 року у цивільній справі № 756/2114/21 (с.с.96).

У судовому зсіданні 21 серпня 2023 року суд відмовив у задоволенні клопотання у зв`язку із тим, що ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 2 серпня 2023 року заяву про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами залишено без задоволення.

Постановою Київського апеляційного суду від 25 жовтня 2023 року ухвала Оболонського районного суду міста Києва від 2 серпня 2023 року залишена без змін.

Колегія суддів погоджується з тим, що позовні вимоги у даній справі ґрунтуються на обставинах, встановлених у рішенні Оболонського районного суду міста Києва від 7 лютого 2022 року у цивільній справі № 756/2114/21, однак, враховуючи той факт, що суд відмовив у перегляді вказаного судового рішення за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі.

Посилання в апеляційній скарзі на необґрунтовану відмову суду у задоволенні клопотання про відкладення судового засідання, подане представником відповідача 6 вересня 2023 року, тобто в день засідання, колегія суддів вважає безпідставним.

З матеріалів справи вбачається, що у судовому засіданні 21 серпня 2023 року суд оголосив перерву до 6 вересня 2023 року, проти чого представник відповідача не заперечував та не повідомив суду про наявність іншого судового засідання у цей день у Святошинському районному суді міста Києва.

Крім того, з наданих представником відповідача документів вбачається, що судове засідання у Святошинському районному суді міста Києва було призначене на 11год, а судове засідання у даній справі призначено на 14год. 30хв.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність представником відповідача поважності причин неявки у судове засідання 6 вересня 2023 року.

Колегія суддів не оцінює доводи апеляційної скарги, які визначені, як нововиявлені обставини, оскільки оцінка вказаним обставинам надана в ухвалі Оболонського районного суду міста Києва від 2 серпня 2023 року та постанові Київського апеляційного суду від 25 жовтня 2023 року у справі № 756/2114/21.

Інших доводів незаконності рішення суду першої інстанції апеляційна скарга представника Акціонерного товариства «Універсал Банк» не містить.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції повно встановлені обставини справи, оцінені надані докази, правильно застосовані норми матеріального права в межах заявлених позовних вимог, не допущено порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення суду, тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 375, 381- 383 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Універсал Банк»- адвоката Клочка Олександра Володимировича залишити без задоволення, рішення Оболонського районного суду міста Києва від 6 вересня 2023 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає, крім випадків, зазначених у п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач І.М. Рейнарт

Судді Г.М. Кирилюк

Т.І. Ящук