ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 527/348/24 Номер провадження 22-ц/814/2711/24Головуючий у 1-й інстанції Павлійчук А.В. Доповідач ап. інст. Бутенко С. Б.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді Бутенко С. Б.

Суддів Обідіної О. І., Триголова В. М.

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс»

на додаткове рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 09 травня 2024 року у складі судді Павлійчук А. В.

за заявою представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Левицького Вячеслава Ігоровича про розподіл судових витрат

у цивільній справі за позовом представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Левицького Вячеслава Ігоровича до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», за участю третіх осіб: приватного виконавця Виконавчого округу Полтавської області Райди Олександра Сергійовича, приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Яни Вікторівни про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в:

У січні 2023 року представник ОСОБА_1 - адвокат Левицький В. І. звернувся до суду з позовом до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» за участю третіх осіб: приватного виконавця Виконавчого округу Полтавської області Райди О. С., приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Я. В. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 30 квітня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Визнано таким, що не підлягає примусовому виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я. В., зареєстрований в реєстрі за № 14562 від 12.03.2021 за виконавчим провадженням № 67597766, яке відкрито приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Райда О. С. стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» заборгованості у сумі 27 369 грн.

Вирішено питання розподілу судових витрат. Стягнуто з ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» в дохід держави судовий збір в розмірі 1 816,80 грн.

06 травня 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Левицький В. І. подав до суду заяву про розподіл судових витрат, в якій просив суд стягнути з ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5 000 грн на користь ОСОБА_1 .

Додатковим рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 30 квітня 2024 року стягнуто з ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 5 000 грн.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням представник ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» - адвокат Тимошенко О. О. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить додаткове рішення суду скасувати та відмовити позивачу у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення з розподілу витрат на правничу допомогу адвоката.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін.

Вказує, що підготовка заявника до звернення з позовною заявою про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не вимагала додаткового вивчення юридичної природи спірних правовідносин чи виконання значного обсягу юридичної і технічної роботи, доказів протилежного не надано та з матеріалів справи не вбачається.

Вважає, що вказана справа є невеликої складності, типовою з усталеною судовою практикою.

Крім того, оплата наданих адвокатом послуг не здійснювалася, оскільки до позовної заяви не додано квитанції, яка підтверджує факт оплати наданих послуг.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

Колегія суддів апеляційного суду, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, дійшла висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги, враховуючи наступне.

Згідно частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

За правилами частин першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 374, статті 375 ЦПК України, за результатами розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За правилами пункту 6 частини першої статті 264, пункту 2 частини п`ятої статті 265, пункту 3 частини першої, частини п`ятої статті 270 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат, про що зазначається у резолютивній частині рішення.

Якщо суд, який ухвалив рішення, не вирішив питання про судові витрати, цей суд може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, яке може бути оскаржено.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, до яких відповідно до пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України відносяться витрати на професійну правничу допомогу, за правилами пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно частин першої, другої статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

З матеріалів справи вбачається, що представництво інтересів позивача ОСОБА_1 в суді першої інстанції здійснювалось адвокатом Левицьким В. І. на підставі договору про надання правничої допомоги № б/н від 10.11.2023 та ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії ВІ № 1195467 (а. с. 15-16, 17).

Відповідно до поданого до позовної заяви попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат, які позивач очікує понести у зв`язку з розглядом справи, розмір витрат на правничу допомогу становить 8 000 грн (а. с. 13-14).

Згідно квитанції № б/н від 31.01.2024, доданої до заяви про розподіл судових витрат, ОСОБА_1 було сплачено адвокату Левицькому В. І. грошові кошти у сумі 5 000 грн за підготовку позову, заяви про забезпечення позову, заяви про зупинення виконавчого провадження (а. с. 3, провадження № 2-др/527/15/24).

Ухвалюючи додаткове рішення у справі, суд першої інстанції, врахувавши задоволення позову ОСОБА_1 , виходив із складності справи, обсягу виконаної адвокатом роботи.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування додаткового рішення суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Законом визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Для цілей розподілу таких судових витрат між сторонами за результатами розгляду справи суд враховує, що: 1) розмір витрат на правничу допомогу, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Водночас за змістом частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 137 ЦПК України).

Разом з тим, будь-яких заперечень щодо розміру заявлених позивачем судових витрат на правничу допомогу адвоката ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» не заявляло та відповідних обставин суду не доводило.

Оцінивши надані докази на підтвердження розміру понесених позивачем судових витрат, врахувавши задоволення позовних вимог, складність справи та обсяг виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат на професійну правничу допомогу, а також критерій реальності адвокатських витрат та розумності їхнього розміру, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відшкодування позивачеві понесених витрат на правничу допомогу адвоката Левицького В. І. у розмірі 5 000 грн.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та на порушення норм процесуального права або неправильне застосування судом норм матеріального права не вказують.

Факт судових витрат позивача на правничу допомогу доводиться копією Договору про надання правничої допомоги від 10.11.2023, укладеного між ОСОБА_1 та адвокатом Левицьким В. І., участю адвоката у справі та квитанцією від 31.01.2024 про сплату позивачем адвокату 5 000 грн, що спростовує доводи апелянта про відсутність таких витрат.

Таким чином оскаржуване додаткове рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування з наведених в апеляційній скарзі мотивів апеляційним судом не вбачається.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» залишити без задоволення.

Додаткове рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 09 травня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. Б. Бутенко

Судді О. І. Обідіна

В. М. Триголов