МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ_________
Справа №521/5297/24
Пр. №2/521/3679/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2024 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого - судді Сегеди О.М.,

при секретарі - Замниборщ А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради, служба у справах дітей Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області, про позбавлення батьківських прав

встановив:

У квітні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, уточненим у подальшому до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради, посилаючись на те, що з відповідачем у справі вона з 2013 року по 2020 рік перебувала в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 19 жовтня 2020 року, розірваний.

За час шлюбу у них з відповідачем народилась донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з нею. Разом з донькою вони зареєстровані, як внутрішньо переміщені особи.

Позивачка зазначила, що з 2016 року, вони з відповідачем проживають окремо.

Після припинення відносин відповідач ніяким чином не піклується про дитину, не проявляє жодної заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться її успіхами, станом її здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовкою до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини.

Вказувала, що на даний час вона перебуває з ОСОБА_4 в шлюбі, зареєстрованому 15 березня 2022 року Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №470.

Від шлюбу у них з ОСОБА_4 народилась донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Діти проживають разом з ними.

Стверджувала, що її чоловік ОСОБА_4 з 2019 року піклується про їх з відповідачем доньку від першого шлюбу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , бере участь у її вихованні та матеріально забезпечує. Дитина повністю знаходиться на їх з чоловіком вихованні та утриманні.

Відповідач ОСОБА_2 ухилявся та ухиляється від виховання та утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому вона змушена звернутися до суду з зазначеним позовом.

Посилаючись на викладені обставини, позивачка просила суд позбавити відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 10 квітня 2024 року по справі було відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання (а.с. 17).

Ухвалою суду від 05 червня 2024 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - службу у справах дітей Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області та витребувано відповідний висновок (а.с. 67-68).

Ухвалою суду від 22 серпня 2024 року задоволено заяву представника позивача про залишення частини позовних вимог без розгляду (а.с. 103).

Ухвалою суду від 22 серпня 2024 року залишено без задоволення клопотання представника відповідача про передачу справи за підсудністю (а.с. 104).

Ухвалою суду від 22 серпня 2024 року підготовче провадження у справі закрито, справа призначена до судового розгляду (а.с.105).

Позивачка та її представник, діючий на підставі ордеру від 31 травня 2024 року, в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце слухання справи повідомлялися відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, надали заяву, про підтримання позовних вимог та просили суд розглянути справу за їх відсутності (а.с. 101, 114).

Відповідач та його представник, діючий на підставі ордеру від 07 травня 2024 року, в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце слухання справи повідомлялися відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України,. Раніше через систему «Електронний суд» надали відзив на позов, а також заяву про визнання позову та заяву про проведення судового засідання за їх відсутності (а.с. 40-44, 61, 95, 96-97,115).

Представник органу опіки та піклування Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради в судове засідання не з`явився, про час і місце слухання справи був повідомлений відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України (а.с. 28, 29).

Представник служби у справах дітей Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області в судове засідання не з`явився, про час і місце слухання справи був повідомлений відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України (а.с. 80, 83).

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07 липня 1989 року Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що на зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись із подіями процесу (див. серед іншого «Гуржій проти України», заява № 326/3, 01 квітня 2008 року, «Олександр Шевченко проти України», № 8771/02, § 27, 26 квітня 2007 року). Поряд з цим, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02 грудня 2010 року у справі «Шульга проти України» № 16652/04).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»).

У справах «Рябих проти Росії» (заява № 52854/99, рішення від 24 липня 2003 року, пункт 52) та «Пономарьов проти України» (заява № 3236/03 від 03 квітня 2008 року, пункт 40) Європейський суд з прав людини зазначив, що сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відомості про розгляд справ (залишення позову без руху, повернення позовної заяви, дані про відкриття провадження та дати призначення справи до розгляду) публікуються на офіційному веб-сайті Малиновського районного суду м. Одеси у відповідності до Рішення ради суддів загальних судів № 12 від 28 лютого 2013 року «Про організацію роботи з інформаційного наповнення і функціонування офіційних веб-сайтів загальних судів на офіційному веб-порталі судової влади України» та відправлено до ЄДРСР.

Верховний Суд у постанові від 01 жовтня 2020 року у справі № 361/8331/18 зазначив про те, що якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від своїх обов`язків по вихованню дитини.

За положеннями ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Судом встановлено, що батьками малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 10).

Встановлено, що сторони перебували у шлюбі, зареєстрованому 16 січня 2013 року відділом державної реєстрації цивільного стану Тростянецького районного управління юстиції у Сумській області, актовий запис №6.

За час шлюбу у сторін народилась донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 10).

Дитина проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні та утриманні вітчима.

Рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 19 жовтня 2020 року шлюб між сторонами, розірваний (а.с. 13).

Встановлено, що позивачка разом з малолітньою донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстровані, як внутрішньо переміщені особи, що підтверджується довідками про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру від 23 червня 2022 року, від 21 жовтня 2022 року та довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 22 квітня 2022 року (а.с. 6, 7, 8, 9).

Встановлено, що сторони з 2016 року проживають окремо.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка на даний час перебуває з ОСОБА_4 в шлюбі, зареєстрованому 15 березня 2022 року Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №470, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 12).

Від шлюбу з ОСОБА_4 народилась донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 11).

Судом встановлено, що після припинення відносин з позивачкою, відповідач ніяким чином не піклується про дитину, не проявляє жодної заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться її успіхами, станом її здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовкою до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини.

З матеріалів справи вбачається, що чоловік позивачки, ОСОБА_4 з 2019 року піклується про малолітню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , бере участь у її вихованні та матеріально забезпечує. Дитина повністю знаходиться на вихованні та утриманні матері та вітчима.

Відповідно до довідки Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області від 27 травня 2024 року №126 ОСОБА_1 , 1988 року народження постійно проживає разом з родиною в АДРЕСА_1 без реєстрації (а.с. 57).

До висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно його малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прийшла комісія з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Лиманської селищної ради №026/11-24/2024, яка дала відповідний висновок, затверджений рішенням виконавчого комітету Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області 25 липня 2024 року за №197/24-СР (а.с. 92,93,94).

Отже, в процесі судового розгляду встановлено, що відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , участі у вихованні та утриманні малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не приймає, матеріальної допомоги не надає, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що свідчить про ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків.

Доказів, що спростовують зазначене відповідачем суду не надано.

У відповідності до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

За положеннями ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно ч. ч. 2 та 4 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до п. 16 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 квітня 2019 року у справі №300/908/17 ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

В процесі судового розгляду встановлено, що відповідач з дитиною не спілкується і добровільно матеріальну допомогу на її утримання не надає.

За таких обставин, суд вважає необхідним позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно його малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки судом достовірно встановлено, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не приймаючи участі у вихованні та утриманні доньки.

Таким чином, позивачка обґрунтовано звернулася до суду з даним позовом, оскільки позовні вимоги відповідають інтересам малолітньої дитини.

Відповідно до ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав: 1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; 2) перестає бути законним представником дитини; 3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; 4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; 5) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); 6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною.

Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Згідно ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

При визначенні розміру аліментів суд враховує, що малолітня донька відповідача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 потребує матеріальної допомоги, а відповідач працездатний та може сплачувати щомісячно аліменти на її утримання, доказів, що спростовують зазначене суду не надано.

Отже, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивачки аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менш ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня подання позовної заяви, а саме з 05 квітня 2024 року, і до досягнення дитиною повнолітнього віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 , включно.

Суд роз`яснює, що згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На підставі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Європейським судом з прав людини зазначено, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», від 18 липня 2006 року № 63566/00, § 23).

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладається у разі задоволення позову - на відповідача.

Судовий збір по справі становить 1211,20 грн. сплачені позивачкою при зверненні до суду (а.с. 1).

Оскільки позовні вимоги про позбавлення батьківських прав задоволенні, то сплачений позивачкою судовий збір в розмірі 1211,20 грн. повертається останній.

Керуючись ст. ст. 164, 165, 166 Сімейного кодексу України, ст. ст. 4, 12, 13, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 280, 284, 288, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради, служба у справах дітей Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області, про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт громадянина України з електронним носієм№ НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт громадянина України з електронним носієм№ НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , паспорт громадянина України з електронним носієм № НОМЕР_4 , орган що видав 5115 23 червня 2022 року, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини з усіх видів доходу відповідача, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви, а саме з 05 квітня 2024 року, і до досягнення дитиною повнолітнього віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт громадянина України з електронним носієм№ НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , паспорт громадянина України з електронним носієм № НОМЕР_4 , орган що видав 5115 23 червня 2022 року, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ,судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 26 вересня 2024 року.

Суддя: О.М. Сегеда