Справа № 342/1211/24
Провадження № 2-о/342/159/2024
УХВАЛА

27 вересня 2024 року м. Городенка

Суддя Городенківського районного суду Івано-Франківської області Андріюк І.Г., перевіривши матеріали заяви ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Дирбавка Роман Мирославович, заінтересована особа: ОСОБА_2 , Служба у справах дітей Городенківської міської ради про встановлення факту перебування малолітньої дитини на утриманні,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Дирбавка Р.М., звернувся до суду із заявою, згідно якої просить встановити факт перебування малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на його утриманні.

В обґрунтування заяви зазначив, що рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 20.09.2016 року, розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , сина ОСОБА_3 залишено проживати з матір`ю ОСОБА_2 . Заявник ОСОБА_1 зареєстрував 04.11.2016 року шлюб з ОСОБА_2 та подружжя має двох спільних дітей. Також заявник виховує сина дружини ОСОБА_3 , який проживає разом з ними, оскільки батько ОСОБА_5 ним не цікавиться та матеріально не забезпечує. Вважає, що є достатні підстави для встановлення факту утримання малолітнього ОСОБА_3 . Фіксація факту утримання сина дружини зумовлена необхідністю оформлення документів щодо його усиновлення, а встановлення факту матиме юридичні наслідки, що надасть можливість заявнику самостійно звертатися до державних та освітніх закладів від імені та в інтересах сина дружини.

Перевіривши матеріали заяви та долучені до неї документи, доцільно зазначити наступне.

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частинами першою, другою статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтересів інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них має залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

У даній справі ОСОБА_1 звернувся до суду з вимогою про встановлення факту перебування на його утриманні малолітнього ОСОБА_3 , який є сином його дружини ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , та які перебували у зареєстрованому шлюбі, що рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 21.09.2016 року розірвано.

Питання утримання малолітніх, неповнолітніх дітей, врегульовані положеннями Сімейного кодексу України. Так, відповідно до ст. 180 СК України, саме батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Положення ст. 268 СК України визначають, що у вітчима (мачухи), обов`язок по утриманню малолітніх, неповнолітніх падчерку, пасинка, які з ними проживають, виникає лише у разі, коли в останніх немає матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання, за умови, що мачуха, вітчим можуть надавати матеріальну допомогу.

Отже, питання утримання дітей унормовано положеннями СК України, відповідно до положень якого саме батьки (мати та батько) зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, при цьому ці питання батьки вирішують за домовленістю між собою, а у разі відсутності такої домовленості у судовому порядку, шляхом звернення до суду з позовом, або заявою про видачу судового наказу.

ОСОБА_1 зареєстрував шлюб із ОСОБА_2 04.11.2016 року, про що 04.11.2014 року складено відповідний актовий запис №8 виконавчим комітетом Стрільченської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Наведене підтверджується копією свідоцтва про шлюб, серія НОМЕР_1 , виданого повторно 09.03.2023 Городенківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - ОСОБА_2 .

Згідно копії свідоцтва про народження, серія НОМЕР_2 , виданого 18.06.2014 виконкомом Стрільченської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_5 та ОСОБА_2 .

Отже, відповідно до положень СК України, утримувати малолітнього ОСОБА_3 до досягнення повноліття зобов`язані батьки - ОСОБА_2 та ОСОБА_5 .

Суд звертає увагу, що матеріали заяви не містять доказів того, що виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника залежить від встановлення факту, з приводу якого подана заява.

Крім цього, встановлення юридичного факту може вплинути на права батька малолітнього, ОСОБА_5 , а тому факт, про встановлення якого просить ОСОБА_1 , не підлягає з`ясуванню в порядку окремого провадження, оскільки з поданої заяви вбачається спір про право.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 11 вересня 2024 року (справа № 201/5972/22) інститут окремого провадження не може використовуватися для створення преюдиційних фактів з метою подальшого вирішення будь-якого спору про право.

З урахуванням закріпленого в сімейному законодавстві принципу невідчужуваності сімейних обов`язків, неможливості відмови від них, у тому числі від обов`язків виховання дитини, то питання, заявлене ОСОБА_1 у цій справі, не може з`ясовуватись безвідносно до дій другого з батьків та може вирішуватись у межах спору про право між батьками дитини за загальним правилом у позовному провадженні.

Відповідно до частини четвертої статті 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Враховуючи вищенаведене суд вважає, що у відкритті провадження у справі слід відмовити.

Керуючись ст. 260, 293, 315, 353 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

У відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Дирбавка Роман Мирославович, заінтересована особа: ОСОБА_2 , Служба у справах дітей Городенківської міської ради про встановлення факту перебування малолітньої дитини на утриманні, відмовити.

Роз`яснити заявнику, що він має право подати позов на загальних підставах, оскільки, відмова у відкритті провадження по справі в порядку окремого провадження не перешкоджає звернутися до суду з відповідним позовом про захист порушеного, невизнаного або оспорюваного права.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Учасник справи, якому повна ухвала не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 27.09.2024.

Суддя Андріюк І.Г.