Дата документу 25.09.2024 Справа № 332/1023/22
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 332/1023/22
Провадження №22-з/807/130/24 Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
25 вересня 2024 року м. Запоріжжя
Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:
головуючої Кочеткової І.В.,
суддів: Гончар М.С.,
секретар: Камалова В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Прядко Денис Володимирович, про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат за професійну правничу допомогу у справі за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізьке обласне управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що діє в інтересах малолітнього ОСОБА_3 2014 р.н., про стягнення заборгованості за кредитом,
У травні 2022 року АТ «Державний ощадний банк України » в особі філії - Запорізьке обласне управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_3 2014 р.н., про стягнення заборгованості за кредитом, обґрунтовуючи вимоги тим, що 06.11.2019 між акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_4 укладено кредитний договір, на виконання якого банк відкрив на ім`я ОСОБА_4 поточний рахунок та встановив кредитний ліміт у розмірі 35 000,00 грн. 03.12.2021 Банку стало відомо, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер.
10.01.2022 Банк звернувся до Першої Запорізької державної нотаріальної контори Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) з вимогою до спадкоємців померлого ОСОБА_4
02.02.2022 від приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Бахматської Т.М. Банку стало відомо, що спадкоємцями боржника є його сини: ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .
Розмір заборгованості Боржника перед Банком становить 49 300,23 грн., яку останній просив стягнути зі спадкоємців, які прийняли спадщину.
Рішенням Заводського районного суду м.Запоріжжя від 24 травня 2024 року позовні вимоги АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізьке обласне управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованість у розмірі 5631,38 гривень, а також судовий збір в сумі 283,33 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_2 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованість у розмірі 11 262,78 гривень, а також судовий збір в сумі 566,66 гривень.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, АТ «Державний ощадний банк України», подало апеляційну скаргу.

Постановою Запорізького районного суду від 14 серпня 2024 року апеляційну скаргу АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізьке обласне управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» залишено без задоволення.

Рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 24 травня 2024 року у цій справі залишено без змін.

16 серпня 2024 року ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Прядко Д.В. звернувся до апеляційного суду із заявою про ухвалення додаткового рішення та стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000,00 грн.

Заява про ухвалення додаткового рішення мотивована тим, що ОСОБА_1 скористався своїм правом на правничу допомогу, у зв`язку з чим, ним було укладено договір з адвокатом Прядко Д.В. на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АР № 1192403 від 12.08.2024 року та договору-дорученя б/н про надання правничої допомоги від 13.05.2023 року.

На виконання умов вищевказаного договору адвокатом Прядко Д.В. було надана наступна правнича допомога ОСОБА_1 , за яку останній сплатив адвокату гонорар в сумі 4 000 грн., а саме: зустріч з клієнтом та консультація - 500 грн.; гонорар за складання, формування та подачу відзиву - 3000 грн.; відзив на апеляційну скаргу - 4000 грн.; гонорар за представництво інтересів у суді (судодень) - 1000 грн. Загальна сума витрат на професійну правову допомогу у суді апеляційної інстанції склала - 4000 грн.

02 вересня 2024 року на адресу апеляційного суду надійшло клопотання АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк» про зменшення витрат на правничу допомогу адвоката.

В заяві зазначено, що до доданого до заяви розрахунку судових витрат, які заявник поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи вбачається, що підготовка відзиву на апеляційну скаргу коштує 4 000,00 грн., а гонорар за представництво інтересів у суді коштує 1 500,00 грн. Згідно акту виконаних робіт від 15.08.2024 складання, формування та подача відзиву на апеляційну скаргу по справі №332/1023/23 складає 4 000,00 грн., проте зі змісту відзиву на апеляційну скаргу додаткові докази в обґрунтування своєї позиції представником не збиралися та у суд апеляційної інстанції не надавалися, зміст відзиву на позовну заяву тотожний змісту рішення суду першої інстанції та відзиву на позовну заяву.

Судове засідання за відсутності представника позивача тривало не більше 15 хвилин.

З урахуванням того що представлення інтересів адвоката Прядко Д.В. у суді апеляційної інстанції не потребувала додаткового зібрання доказів про що свідчить відсутність листування адвоката з організаціями, установами, підприємствами, відсутність доводів та нормативного обґрунтування на підтвердження заявлених вимог, зазначений адвокатом витрачений час та вартість є завищені та підлягають зменшенню.

В засідання апеляційного суду сторони і їх представники не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. З положень ч. 4 ст. 270 ЦПК України слідує, що неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення.

Враховуючи, що апеляційним судом розглядається лише процесуальне питання про ухвалення додаткового рішення, пов`язаного з розподілом судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу, приймаючи до уваги, що заявник реалізував своє право на викладення відповідних аргументів у поданій до суду відповідній заяві, а наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду заяви та ухвалення додаткового рішення, не відкладаючи розгляду справи, заява про ухвалення додаткового рішення у справі підлягає вирішенню по суті, оскільки основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, їх представників, а неможливість вирішення заяви у відповідному судовому засіданні. Тому розгляд апеляційним судом справи у відсутності сторін та їх представників при таких обставинах не є порушенням прав останніх щодо забезпечення участі в судовому засіданні і доступі до правосуддя.

Схожі за змістом висновки викладені у постанові Верховного Суду у справі № 361/8331/18.

За таких обставин, колегія суддів не знаходить підстав для відкладення розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Прядко Д.В. про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції, оцінивши доводи заперечень Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізьке обласне управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» щодо ухвалення додаткового рішення, апеляційний суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви з таких підстав.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 452 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги.

Частинами 1, 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Аналогічне роз`яснення міститься й в п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18 грудня 2009 року, згідно з яким додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ст.220 ЦПК України, воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішували вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

Так, за текстом відзиву на апеляційну скаргу поданим через підсистему «Електронний суд » 12 серпня 2024 року ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Прядко Д.В. зазначав про орієнтовний розмір судових витрат на правничу допомогу пов`язану із розглядом справи в суді апеляційної інстанції у розмірі 4000,00 грн.

Після прийняття судом апеляційної інстанції постанови у справі від 14 серпня 2024 року, 16 серпня 2024 року подано заяву про ухвалення додаткового рішення.

На підтвердження повноважень адвоката Прядко Д.В.., який представляє інтереси ОСОБА_1 , було надано посвідчення адвоката Серія ЗП № 001024 від 28.08.2014р.; ордер на надання правової допомоги серія АР №1192403, який виданий на підставі договору про надання правової допомоги б/н від 15.05.2023 року, а також на підтвердження понесених судових витрат було надано договір про надання професійної правничої допомоги б/н від 15.05.2023 року; акт прийому-передачі виконаних робіт від 15 серпня 2024 року на суму 4000,00 грн., розрахунок суми витрат на послуги, яким зафіксовано надання правничої допомоги з підготовки відзиву на апеляційну скаргу та участь в судовому засіданні (т. 2 а.с. 104-109).

У клопотанні про зменшення розміру правничої допомоги від 02 вересня 2024 року представник АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк» зазначав про безпідставність стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 4000 грн., оскільки вона не спів мірна з виконаним розміром робіт.

Згідно ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Вирішуючи питання щодо розміру таких витрат колегія суддів зазначає наступне.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України" від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

Такий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 13 січня 2021 року у справі № 596/2305/18-ц (провадження № 61-13608св20).

Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір витрат на правничу допомогу, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони, тощо.

Тобто, у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині 4 статті 137 ЦПК України.

Аналогічні критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Враховуючи, що відзив на апеляційну скаргу є в більшій мірі аналогічним відзиву наданому під час розгляду справи в суді першої інстанції, що не могло не вплинути на час витрачений для його складання, зважуючи на участь адвоката Прядко Д.В. в судовому засіданні 14 серпня 2024 року, яке тривало 08 хвилин, а також наявність клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу з боку АТ «Державний ощадний банк» в особі філії - Запорізьке обласне управління АТ «Державний ощадний банк», колегія суддів вважає, що у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України у справі слід ухвалити додаткову постанову про розподіл судових витрат, якою частково задовольнити заяву ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Прядко Д.В. щодо стягнення суми витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 2000,00 грн.

Керуючись ст. ст. 141, 270, 381-384, 452 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 інтереси якого представляє адвокат Прядко Денис Володимирович про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат за професійну правничу допомогу задовольнити частково.

Прийняти у цій справі додаткову постанову про розподіл судових витрат.

Стягнути з Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізьке обласне управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» () на користь ОСОБА_1 2 000 грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу, понесених у суді апеляційної інстанції.

У задоволенні іншої частини заяви відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 26 вересня 2024 року.

Головуюча: І.В. Кочеткова

Судді М.С. Гончар

: С.В. Кухар