Справа № 713/522/24
Провадження №2-з/713/5/24
УХВАЛА

іменем України

23.04.2024 м. Вижниця

Суддя Вижницького районного суду Чернівецької області Кибич І.А., перевіривши заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , інтереси якого представляє адвокат Кошман Ірина Вадимівна, до ОСОБА_3 про визначення порядку користування нежитловим приміщенням, -

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 , інтереси якого представляє адвокат Кошман І.В., звернувся в суд із позовною заявою про визначення порядку користування будівлею магазину, до відповідачки ОСОБА_3 .

Від представника позивача ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , інтереси якого представляє адвокат Кошман І.В., до ОСОБА_3 про визначення порядку користування нежитловим приміщенням.

У заяві вказувала, що від моменту припинення між сторонами спільного проживання, ОСОБА_3 здійснює підприємницьку діяльність у магазині, який є спільною сумісною власністю подружжя не допускаючи до будівлі ОСОБА_2 та всі прибутки отримані від підприємницької діяльності отримує саме ОСОБА_3 . З метою ефективного захисту порушених прав ОСОБА_3 , вважає, що необхідно застосувати заходи забезпечення позову, які полягають у забороні ОСОБА_2 до вирішення справи по суті здійснювати підприємницьку діяльність у нежитловій будівлі магазину загальною площею 185,5 кв.м., літ.А., яка розташована у АДРЕСА_1 , що визнана об`єктом права спільної сумісної власності колишнього подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , згідно рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 20 травня 2022 року. Оскільки існує конкретний зв`язок між заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, а тому такий захід до забезпечення позову спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову.

Просить заборонити ОСОБА_3 до вирішення справи по суті здійснювати підприємницьку діяльність у нежитловій будівлі магазину загальною площею 185,5 кв.м., літ.А., яка розташована у АДРЕСА_1 , що визнана об`єктом права спільної сумісної власності колишнього подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , згідно рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 20 травня 2022 року.

Дослідивши заяву представника позивача ОСОБА_4 та додані до неї матеріали, суд дійшов висновку, що в задоволенні заяви про забезпечення позову необхідно відмовити виходячи з наступного.

Відповідно до статті 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову - це вжиття судом, в провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача (який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його), що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення в подальшому (п.4 Постанови "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову" від 22 грудня 2006 року № 9 Пленум Верховного Суду України).

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача ( заявника).

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, запобігання порушення у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу ( Постанова Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі № 754/4437/18 провадження № 61-47464 св18).

Окрім того, одним із принципів вжиття забезпечувальних заходів є принцип пропорційності (співмірності, справедливості). Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина третя статті 150 ЦПК України). Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

З сукупного аналізу вищевказаних положень законодавства вбачається, що застосування заходів забезпечення позову є виправданим, якщо з обставин справи встановлено об`єктивну можливість вчинення відповідачем дій, які можуть утруднити чи унеможливити виконання рішення суду в разі задоволенні позову.

При цьому ураховується, що підтвердити за допомогою реально існуючих доказів подію, яка ймовірно настане або може настати в майбутньому, фактично неможливо, а тому наявність чи відсутність підстав для забезпечення позову оцінюються судом в залежності від кожного конкретного випадку, з урахуванням фактичних обставин справи і змісту позовних вимог.

Позивач та його представник звертаючись із заявою про забезпечення позову не навели мотивів щодо співмірності заходів забезпечення позову із заявленими вимогами та що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Позивачка звертаючись до суду з даним позовом просить встановити порядок користування будівлею магазину, загальною площею 185,5 кв.м., літ.А., яка розташована у АДРЕСА_1 , а саме: перший поверх будівлі магазину площею 74,10 кв.м. залишити у користуванні ОСОБА_2 ; другий поверх будівлі магазину (мансарду) площею 76.30 кв.м. залишити в користуванні ОСОБА_3 .

Захід забезпечення позову у виді заборони здійснювати підприємницьку діяльність, не відноситься до предмету позову, позивачем не надано доказів, що між сторонами дійсно існує спір щодо здійснення перешкод щодо здійснення підприємницької діяльності.

Таким чином, на підставі вищевикладеного в задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , інтереси якого представляє адвокат Кошман Ірина Вадимівна, до ОСОБА_3 про визначення порядку користування нежитловим приміщенням, необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.149-153, 157, 258-260 ЦПК України, Суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , інтереси якого представляє адвокат Кошман Ірина Вадимівна, до ОСОБА_3 про визначення порядку користування нежитловим приміщенням, - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду.

Суддя Іван КИБИЧ