Справа № 369/435/23
Провадження № 2/333/234/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2024 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого-судді Кулик В.Б., за участю секретаря судового засідання Майсак А.О., представника позивача - адвоката Резвової О.В., представника відповідача - адвоката Шерстюк А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, в залі суду м. Запоріжжя, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Резвової Ольги Володимирівни до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей та сім`ї Вишневої міської ради Бучанського району Київської області про визначення місця проживання малолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В:

26.04.2023 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з Києво-Святошинського районного суду Київської області за підсудністю надійшов позов ОСОБА_1 особі представника - адвоката Резвової О.В. до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей та сім`ї Вишневої міської ради Бучанського району Київської області про визначення місця проживання малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позову зазначено, що 01.10.2013 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали шлюб, від якого ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син - ОСОБА_3 . За рішенням суду від 17.12.2018 року шлюб розірвано. На початку 2019 року ОСОБА_2 виїхала за кордон, малолітнього сина залишила разом із батьком. До теперішнього часу відповідач не поверталась до країни, дитину бачить тільки через інтернет зв`язок. ОСОБА_2 участі у вихованні та утриманні дитини не приймає, наміру забрати дитину за кордон також не має. Відносини між сторонами добрі, позивач ніколи не перешкоджає у спілкуванні сина з матір`ю та бабусею. На сьогоднішній день дитина проживає з позивачем за адресою: АДРЕСА_1 . Визначення місця проживання дитини необхідно для вирішення усунення спірних ситуацій стосовно дитини.

Посилаючись на зазначене, позивач просить суд: визначити місце проживання малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з батьком - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалою судді від 27.04.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено розгляд в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

02.10.2023 року до суду від Служби у справах дітей та сім`ї Вишневої міської ради Бучанського району Київської області надійшов висновок № 3/02-3269 від 02.10.2023 року.

Відзив на позов не надходив.

02.10.2023року від представника відповідача - адвоката Шерстюк А.О. надійшли письмові пояснення, в яких зазначено, що сторони по справі розлучені, у кожного своє особисте життя, однак позивач намагається підтримувати нормальні взаємовідносини заради дитини. Дійсно, ОСОБА_2 тривалий час проживає за кордоном, проте вона любить свого сина, підтримує з ним постійний зв`язок, вони спілкуються телефоном, по відеозв`язку, вона відправляє фінансову допомогу на потреби сина, подарунки, іграшки та інші необхідні для розвитку дитини речі. Крім відповідача у вихованні сина приймає участь її мати. Бабуся спілкується з онуком телефоном та відправляє йому подарунки. ОСОБА_2 вважає, що син повинен виховуватись обома батьками незалежно від того, з ким проживає дитина та де знаходяться батьки. У зв`язку з тим, що відповідач тривалий час знаходиться за кордоном та станом на сьогодні, через митні правила не має можливості перетнути кордон Євросоюзу, син проживає разом з батьком, тому вона не має наміру заперечувати проти проживання сина разом із батьком, однак має побоювання, що позивач у майбутньому буде перешкоджати у спілкуванні з дитиною та можливому виїзду за кордон до місця проживання матері.

Ухвалою від 02.10.2024 року закрито підготовче засідання, справу призначено до судового розгляду.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримувала, підтвердила пояснення, викладені у позові, просила позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні просила ухвалити законне рішення, в інтересах дитини.

Від представника третьої особи - Служби у справах дітей та сім`ї Вишневої міської ради Бучанського району Київської області до суду надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника, просять ухвалити рішення, враховуючи їх висновок.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, судом встановлено наступне.

01.10.2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений шлюб в Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 1079.

ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_3 , про що свідчить свідоцтво про народження, серія НОМЕР_1 , видане?Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 431 (а.с. 8).

17.01.2019 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя ухвалено рішення за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, шлюб розірвано (а.с. 10-11).

Спеціалістами Служби у справах дітей та сім`ї Вишневої міської ради 19.07.2023 року було обстежено умови проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , та складений акт. В ході обстеження було встановлено, що ОСОБА_1 з малолітньою дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживають в однокімнатній квартирі загальною площею 40,2 кв.м., житловою площею, 15,4 кв.м. Квартира належить ОСОБА_1 на праві приватної власності. Умови проживання в квартирі хороші, зроблений ремонт, є всі необхідні меблі та побутова техніка. У дитини в квартирі є окреме місце для сну, облаштований стіл для навчання, особисті речі. Батько - ОСОБА_1 створив належні умови для проживання, виховання та повноцінного розвитку дитини (а.с. 13).

Фахівцем Центру надання соціальних послуг Вишневої міської ради Бучанського району Київської області 12.07.2023 року було складено висновок оцінки потреб сім`ї, в якому зазначено, що результатами оцінювання потреб з`ясовано, що в сім`ї ОСОБА_1 відсутні ознаки складних життєвих обставин.

ОСОБА_1 турбується про здоров`я свого малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уклав декларацію з лікарем-педіатром Комунального некомерційного підприємства «Вишнівська міська лікарня» Бучанського району Київської області, який надає первинну медичну допомогу дитині.

Малолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається в 4-А класі в загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів № 69 м. Запоріжжя на дистанційній формі навчання. Відповідно до характеристики, виданої навчальним закладом від 20.07.2023 року, малолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має довільну зорову та слухову пам`ять, добре розвинене логічне та образне мислення, до навчання ставиться відповідально, на уроках проявляє активність. Вихованням дитини одноосібно займається батько ОСОБА_1 , завжди перебуває на зв`язку з вчителем. Мати - ОСОБА_2 не цікавиться успішністю сина, контакту з класним керівником не підтримує.

Служба у справах дітей та сім`ї Вишневої міської ради Бучанського району Київської області надала до суду висновок № 3/02-3269 від 02.10.2023 року, за яким комісія з питань захисту прав дитини при Виконавчому комітеті Вишневої міської ради Бучанського району Київської області від 17.08.2023 року (протокол № 10) орган опіки та піклування на теперішній час вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком - ОСОБА_1 .

Згідно з ч. 1 ст. 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому, зі змісту ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод випливає, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Стаття 161 СК України передбачає, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Відповідно до ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини.

Відповідно до ст. ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У п. 1 ст. 9 указаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції).

Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою.

Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3, ст. 9 Конвенції про права дитини, ч. ч. 2 і 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 161 СК України випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини.

Враховуючи, що в судовому засіданні встановлено, що на даний час визначення місця проживання дитини разом з батьком не суперечитиме інтересам дитини, враховуючи ставлення обох батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, вік дитини, той факт, що дитина вже тривалий час мешкає разом із батьком, який займається її вихованням, розвитком та утриманням, а також те, що в даному випадку відповідач фактично визнає позов та не заперечує щодо того, щоб дитина проживала разом з позивачем, суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог та визначення місця проживання дитини разом з батьком.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 15, 16, 19, 81, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Резвової Ольги Володимирівни до ОСОБА_2 про визначення місця проживання малолітньої дитини, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей та сім`ї Вишневої міської ради Бучанського району Київської області, - задовольнити.

Визначити місце проживання малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , разом з батьком - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 22 березня 2024 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя В.Б. Кулик