Справа № 638/7044/22
Провадження № 2/638/926/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2024 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді Штих Т. В.,

за участю секретаря судового засідання Василенко А. А.,

розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання нерухомого майна особистою приватною власністю, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Дзержинського районного суду міста Харкова з позовом до ОСОБА_2 про визнання нерухомого майна особистою приватною власністю.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.02.2024, справу передано на розгляд судді Дзержинського районного суду м. Харкова Штих Т.В., відповідно до розпорядження від 22 лютого 2024 року № 02-06/174.

Ухвалою суду від 07.03.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду справу призначено до підготовчого провадження.

02.07.2024 від представника позивача ОСОБА_3 надійшла заява про відмову від позовних вимог та закриття провадження.

03.07.2024 від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про відмову від позову.

Позивач в судове засідання не з`явився, причину неявки не повідомив.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, викликалась у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі, заяв про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило.

За даних обставин, суд вважає за можливе заяву позивача про відмову від позовних вимог розглянути за відсутності учасників справи, оскільки їх неявка не перешкоджає цьому.

Суд, дослідивши зміст заяви, матеріали цивільної справи, приходить до наступного висновку.

За змістом принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленим у ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно з ч.1 ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитись від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або окремій письмовій заяві.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.255 ЦПК України, яка кореспондує з ч.3 ст.206 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Враховуючи те, що позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_3 подали заяву про відмову від позовних вимог, що є їх процесуальним правом, підстав для неприйняття судом відмови не встановлено, тому суд приходить до висновку про можливість закриття провадження у справі на підставі п.4 ч.1 ст.255 ЦПК України, у зв`язку з чим заяву представника позивача можливо задовольнити.

У силу ч.2 ст.256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Відповідно до ч.2 ст.255 ЦПК України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Згідно ч. 3 ст. 142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

В своїх заявах позивач та його представник не вказали причини відмови від позову, тому суд позбавлений можливості вирішити питання про розподіл судових витрат.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.13, 255, 256, 142, 352-354 ЦПК України, ЗУ «Про судовий збір», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про відмову від позовних вимог задовольнити.

Прийняти відмову ОСОБА_1 від позовних вимог до ОСОБА_2 про визнання нерухомого майна особистою приватною власністю, а провадження у справі закрити на підставі п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцять днів з моменту її підписання шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвалу складено та підписано 25 вересня 2024 року.

Суддя Т. В. Штих