ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/8627/23 Номер провадження 22-ц/814/2266/24Головуючий у 1-й інстанції Предоляк О.С. Доповідач ап. інст. Чумак О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Чумак О.В.,

суддів Дряниці Ю.В., Пилипчук Л.І.

розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні апеляційного суду в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 адвоката Гонтара Валерія Миколайовича на ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 02 квітня 2024 року, постановлену суддею Предоляк О.С., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Ганночка Олександр Вікторович, приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Веселовський Анатолій Григорович про визнання недійсним договору дарування, визнання недійсним договору міни, витребування майна з чужого незаконного володіння.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2023 року позивачка ОСОБА_7 звернулась до суду з позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Ганночка Олександр Вікторович, приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Веселовський Анатолій Григорович про визнання недійсним договору дарування, визнання недійсним договору міни витребування майна з чужого незаконного володіння.

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 22.11.2023 відкрите провадження у даній справі. Встановлено загальний порядок розгляду справи, призначене підготовче судове засідання на 16.01.2024.

В подальшому підготовче судове засідання неодноразово відкладалося.

02.04.2024 адвокатом Гонтарем В.М. подана заява про збільшення позовних вимог та витребування з чужого незаконного володіння меблів, що знаходяться у спірній квартирі.

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 02.04.2024 року заява про збільшення позовних вимог від 02.04.2024 року повернута позивачу ОСОБА_1 .

З цією ухвалою не погодився представник позивача адвокат Гонтар В.М. та подав на неї апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду та направити до суду першої інстанції для вирішення питання про прийняття заяви про збільшення позовних вимог.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що суд першої інстанції дійшов помилкових висновків про повернення заяви, оскільки вона стосується пред`явленого позивачем позову та збільшує обсяг майна, що підлягає витребуванню.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідачка ОСОБА_2 , просить залишити без задоволення апеляційну скарг та без змін оскаржувану ухвалу, яка на її переконання відповідає вимогам закону, справу розглянути без їх участі.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до матеріалів справи в провадженні Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Ганночка Олександр Вікторович, приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Веселовський Анатолій Григорович про визнання недійсним договору дарування, визнання недійсним договору міни, витребування майна з чужого незаконного володіння.

02.04.2024 адвокатом Гонтарем В.М. подана заява про збільшення позовних вимог та витребування з чужого незаконного володіння меблів, що знаходяться у спірній квартирі.

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 02.04.2024 року заява про збільшення позовних вимог від 02.04.2024 року повернута позивачу ОСОБА_1 .

Повертаючи заяву про збільшення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що вимоги, що містяться у заяві про збільшення позовних вимог про витребування рухомого майна не спрямовані на предмет спору щодо визнання недійсними договорів дарування та міни нерухомого майна.

Колегія суддів погоджується з цим висновком, враховуючи наступне.

Згідно із частинами першою та четвертою статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За змістом принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого у статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно із частиною першою статті 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Позовна заява повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини (пункти 4, 5 частини другої статті 175 ЦПК України).

У позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору (частина шоста статті 175 ЦПК України).

Отже, позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, яке складається з двох елементів - предмета і підстави позову.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц, провадження № 14-473цс18).

Особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає в позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

У статті 49 ЦПК України унормовані процесуальні права та обов`язки сторін.

Так, відповідно до частин другої та третьої статті 49 ЦПК України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу: позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу; позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження; відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Відповідно до висновків викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 657/1024/16-ц від 24.04.2024 р в разі надходження до суду такої заяви суд виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи повинен розцінювати її як: подання іншого (ще одного) позову, чи збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи об`єднання позовних вимог, чи зміну предмета або підстав позову.

Оскільки предмет позову кореспондує зі способами захисту права, які визначені, зокрема, статтею 16 ЦК України, то зміна предмета позову означає зміну матеріальної вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, що може полягати в обранні позивачем іншого, на відміну від первісно обраного, способу захисту порушеного права в межах спірних правовідносин, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається, оскільки в разі одночасної зміни предмета та підстав позову фактично виникає нова матеріально-правова вимога позивача, яка обґрунтовується іншими обставинами, що за своєю суттю є новим позовом.

Водночас як збільшення або зменшення розміру позовних вимог треба розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Збільшенням розміру позовних вимог не може бути заявлення ще однієї чи кількох вимог, додатково до викладених у позовній заяві. Неправомірно під виглядом збільшення розміру позовних вимог висувати нові вимоги, які не були зазначені в тексті позовної заяви.

Заяву про зміну предмета або підстав позову можна вважати новим позовом у разі, якщо в ній зазначена самостійна матеріально-правова вимога (або вимоги) та одночасно на її обґрунтування наведені інші обставини (фактичні підстави) і норми права (юридичні підстави), які позивач первісно не визначив підставою позову та які у своїй сукупності дають особі право на звернення до суду з позовними вимогами.

У пунктах 6, 7 частини другої статті 43 ЦПК України встановлено, що учасники справи зобов`язані: виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

При цьому при поданні такої заяви позивач має дотримуватися правил вчинення відповідної процесуальної дії, недодержання яких тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені ЦПК України.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду, звертає увагу, що стаття 188 ЦПК України містить правила об`єднання і роз`єднання позовів.

Згідно із частиною першою статті 188 ЦПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Однак таке об`єднання позовних вимог можливе саме в одній позовній заяві при зверненні з позовом до суду, а не шляхом подання нового самостійного позову з додатковими похідними вимогами після порушення провадження у справі для його спільного розгляду з первісним позовом.

Велика Палата Верховного Суду зазначає, що оскільки положення частини третьої статті 49 ЦПК України виключають можливість одночасної зміни предмета і підстав позову, то у разі подання позивачем заяви у підготовчому засіданні, направленої на одночасну зміну предмета і підстав позову, суд повинен відмовити у прийнятті такої заяви та повернути заявникові. Водночас позивач не позбавлений прав звернутися до суду з новим позовом у встановленому законом порядку.

Відповідно до змісту позовної заяви поданої ОСОБА_1 у листопаді 2023 року предметом позову є визнання недійсними договорів дарування та міни квартири « АДРЕСА_1 . При цьому підставою позову зазначено, що вказаний договір укладений з метою уникнути можливого звернення стягнення на належне їй майно та подальше введення її в оману відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_6 ..

Згідно заяви про збільшення позовних вимог поданої у квітні 2024 року позивач просить витребувати рухоме майно відповідно до переліку, що знаходиться у квартирі АДРЕСА_1 , посилаючись на те, що між відповідачами ОСОБА_6 та ОСОБА_4 виник спір з приводу поділу спільного майна подружжя.

Таким чином, позивачем змінено та доповнено одночасно предмет та підстава позову, що відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду у справі № 657/1024/16-ц від 24.04.2024 р є неможливим та тягне за собою повернення позивачу поданої заяви.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанцій щодо наявності підстав для повернення заяви про збільшення позовних вимог відповідають вимогам ЦПК України.

Приймаючи до уваги відсутність підстав для скасування ухвали Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 02 квітня 2024 року, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала місцевого суду - без змін.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382-384, 389 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 адвоката Гонтара Валерія Миколайовича залишити без задоволення.

УхвалуАвтозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 02 квітня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя О.В.Чумак

Судді Ю.В.Дряниця

Л.І.Пилипчук