Єдиний унікальний номер справи 183/1653/24
Провадження № 2-н/183/258/24

У Х В А Л А

01 березня 2024 року м. Новомосковськ Дніпропетровської області

Суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Майна Г. Є., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини,-

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла заява ОСОБА_1 про видачу судового наказу, у якій остання просила стягнути з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття. Указана заява з додатками передана головуючому судді 23 лютого 2024 року.

Згідно із п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 18 червня 2012 року, наданого у засвіченій заявником копії до заяви про видачу судового наказу, ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , її батьками записані: батько ОСОБА_2 , мати ОСОБА_1 .

Разом з тим, до заяви про видачу судового наказу заявником не надано доказів проживання з нею дитини, а самі лише посилання заявника на зазначені обставини не можуть бути належним їх доказом, а тому не приймаються судом.

Крім того, до заяви про видачу судового наказу заявник надає копії документів, які викладені на іноземній мові та не надає наладженим чином завіреного перекладу таких доказів, що позбавляє суд встановити їх зміст.

Таким чином, з урахуванням того, що із наданих заявником документів неможливо однозначно ідентифікувати факт проживання дитини ОСОБА_4 із заявником ОСОБА_1 , внаслідок чого не убачається виникнення у заявника права грошової вимоги у цій частині, у видачі судового наказу належить відмовити.

Також, слід зазначити, що згідно з ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 165, 166, 260 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_1 відмовити у видачі судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини.

Роз`яснити заявникові її право звернутися повторно з такою самою заявою після усунення її недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга подається протягом 15 днів, починаючи з наступного за днем складення ухвали суду.

Ухвала суду складена і підписана 01 березня 2024 року.

Суддя Г.Є. Майна