Провадження №: 6/755/1759/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" вересня 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Арапіної Н.Є.

з секретарем Цалко Д.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 за участю заінтересованих осіб Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», ОСОБА_3 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в:

заявник звернувся до суду із заявою за участю заінтересованих осіб Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», ОСОБА_3 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. Свої вимоги мотивував тим, що 03 серпня 2015 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва по справі № 755/13789/15-ц постановлено видати виконавчий лист на виконання рішення постійно діючого Третейського суду при асоціації українських банків від 24 вересня 2014 року по справі № 1562/14 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованості в сумі 195 085,11 грн та витрат, пов`язаних з вирішенням спору третейським судом у розмірі 2 350,85 грн. На виконанні органів державної виконавчої служби перебувало виконавче провадження № НОМЕР_1, з примусового виконання виконавчого листа від 23 жовтня 2015 року по справі № 755/13789/15-ц. 30 грудня 2016 року у вказаному виконавчому провадженні винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п. 7 ч. 1 ст. 47 Закону (боржника чи майно не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку. Згідно заяви ОСОБА_3 від 11 липня 2018 року, посвідченої приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Медведенко Г.В., зареєстрованої в реєстрі за № 1728, останній стверджує, що не має будь-яких претензій, у тому числі фінансового та майнового характеру до ОСОБА_1 за договором кредиту № 2008/686-Ф03.18/71 від 23 вересня 2008 року, укладеному між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» разом з усіма додатковими договорами (угодами) до нього, договорами про внесення змін, додатками, змінами і доповненнями та викладеними у новій редакції. У зв`язку з чим просить визнати виконавчий лист № 755/13789/15-ц, виданий 23 жовтня 2015 року Дніпровським районним судом м. Києва таким, що не підлягає виконанню.

Заявник та представник заявника в судове засідання не з`явилися, хоча повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи. До суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності.

Заінтересовані особи ПУБ «Укрсоцбанк», ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, хоча повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи. Причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 3 ст. 432 ЦПК України, суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 432 ЦПК України, ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд вирішив справу на підставі наявних доказів з урахуванням розумного строку розгляду справи та без фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

03 серпня 2015 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва по справі № 755/13789/15-ц постановлено видати виконавчий лист на виконання рішення постійно діючого Третейського суду при асоціації українських банків від 24 вересня 2014 року по справі № 1562/14 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованості в сумі 195 085,11 грн та витрат, пов`язаних з вирішенням спору третейським судом у розмірі 2 350,85 грн (а.с. 20).

На виконанні органів державної виконавчої служби перебувало виконавче провадження № НОМЕР_1, з примусового виконання виконавчого листа від 23 жовтня 2015 року по справі № 755/13789/15-ц. 30 грудня 2016 року у вказаному виконавчому провадженні винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п. 7 ч. 1 ст. 47 Закону (боржника чи майно не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку (а.с. 58-59).

Згідно заяви ОСОБА_3 від 11 липня 2018 року, посвідченої приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Медведенко Г.В., зареєстрованої в реєстрі за № 1728, останній стверджує, що не має будь-яких претензій, у тому числі фінансового та майнового характеру до ОСОБА_1 за договором кредиту № 2008/686-Ф03.18/71 від 23 вересня 2008 року, укладеному між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» разом з усіма додатковими договорами (угодами) до нього, договорами про внесення змін, додатками, змінами і доповненнями та викладеними у новій редакції (а.с. 55).

Заявник просить визнати виконавчий лист № 755/13789/15-ц, виданий 23 жовтня 2015 року Дніпровським районним судом м. Києва таким, що не підлягає виконанню.

Підставою визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню заявником зазначено відсутність у нового кредитора за кредитним договором претензій фінансового та майнового характеру до боржника ОСОБА_1 .

На підтвердження вимог надано: копію договору № 06-07/2018/1 від 06 липня 2018 року, укладеного між ОСОБА_3 та ТОВ «ФК «ЖЕНЕВА» (а.с. 50-51), копію договору факторингу від 10 липня 2018 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та ТОВ «ФК «ЖЕНЕВА» (а.с. 52-54).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Тобто, виконавчий лист, є похідним від судового рішення, яке набрало законної сили.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Відповідно до змісту вказаної вище норми ЦПК України, виконавчий лист може бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню лише у випадку: 1) якщо його було видано помилково; 2) якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або 3) з інших причин. При цьому словосполучення «або з інших причин» стосується саме припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню. Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань, переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (відсутність у боржника обов`язку), зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання, та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.

Отже, обов`язок боржника може припинятися з передбачених законом підстав. Підстави припинення цивільно-правових зобов`язань, зокрема, містить глава 50 розділу І книги п`ятої ЦК України.

Згідно частини 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, поєднанням боржника і кредитора в одній особі (ст. 599-601, 603-606 ЦК України).

Отже, матеріально-правовою підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є сплата боргу поза межами виконавчого провадження, у зв`язку з чим, у боржника відсутній обов`язок з виконання виконавчого листа, виданого на підставі судового рішення.

У разі, якщо виконання зобов`язання за судовим рішенням відбулося в межах виконавчого провадження, стягувач має право подати до виконавця письмову заяву про повернення виконавчого документа, на підставі якої виконавець виносить постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження».

В даному випадку обов`язок боржника виник на підставі виконавчого листа суду, який звернено до виконання та виконавче провадження по якому було відкрито, станом на сьогодні не закінчене.

Отже, зафіксована нотаріально відсутність обов`язку боржника перед новим кредитором вже у відкритому виконавчому провадженні, не може бути підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Крім того, надана заявником нотаріальна заява не містить відомостей та не є доказом відсутності обов`язку боржника за оскаржуваним виконавчим листом, у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою, інших доказів відсутності обов`язку боржника за виконавчим листом у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою заявником не надано.

Окрім цього, суд звертає увагу на те, що ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає такі підстави для закінчення виконавчого провадження, як «фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом» (пункт 9 ч. 1 даної статті), а також «скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню».

Зазначені підстави тягнуть за собою різні правові наслідки, а тому їх слід розрізняти.

Зокрема, згідно з ч. 7 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню.

Так, згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Тому наслідком визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, після того як було відкрито виконавче провадження з примусового виконання судового рішення, буде уникнення обов`язку боржника сплатити в державний бюджет 10 % суми, що підлягає примусовому стягненню за виконавчим документом.

Водночас, ч. 9 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону (фактичне виконання рішення суду), якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Разом з цим, боржник вказує у своїй заяві, що також знайшло підтвердження у ході судового розгляду поданої заяви, що рішення суду було виконане вже після відкриття виконавчого провадження.

У даному випадку боржник, стягувач та нові кредитори повинні діяти згідно з вимогами, встановленими Законом України «Про виконавче провадження».

Зокрема, згідно з ч. 4 ст. 19 даного Закону, сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин (у даному випадку - погашення боргу), письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню - це особливий інститут, мета якого запобігти необґрунтованому стягненню, у випадках коли обов`язку боржника, як такого, не існувало взагалі, або якщо він був припинений до пред`явлення до примусового виконання, або у разі коли такий виконавчий документ виданий помилково.

Даний інститут не є способом закінчення виконавчого провадження у разі фактичного виконання рішення, чи з метою ухилення від сплати виконавчого збору.

За встановлених обставин суд приходить висновку про відмову у задоволенні заяви по цій справі.

Керуючись ст. 599 ЦК України, Законом України «Про іпотеку», ст.ст. 17, 18, 260, 261, 353, 431, 432, 458 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 за участю заінтересованих осіб Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», ОСОБА_3 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відмовити повністю.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 27 вересня 2024 року.

Суддя Н.Є.Арапіна