Провадження № 2/756/5090/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2024 року місто Київ

Суддя Оболонського районного суду міста Києва Ткач М.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

УСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Чучковська А.В. звернулася до Оболонського районного суду м. Києва з позовом до відповідача ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу.

Суд, дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, дійшов такого висновку.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Однією із умов реалізації права особи на пред`явлення позовної заяви є дотримання вимог підсудності.

Відповідно норм ЦПК України існує загальна підсудність справ за місцезнаходженням відповідача (ст. 27 ЦПК України), альтернативна підсудність за вибором позивача (ст.28 ЦПК України) та виключна підсудність (ст. 30 ЦПК).

Згідно з ч. 2 ст. 28 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Водночас, суд наголошує, що терміни «місце проживання (перебування, знаходження)» чинне законодавство пов`язує саме з зареєстрованим у встановленому Законом України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» порядку проживанням особи, а не за її фактичним перебуванням.

Звертаючись із вищевказаним позовом до суду, позивач зазначив своє зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 та фактичне місце проживання разом з малолітньою донькою за адресою: АДРЕСА_2 , та просив прийняти його до провадження Оболонського районного суду міста Києва відповідно до ч. 2 ст. 28 ЦПК України, оскільки донька перебуває на його утриманні.

Однак, належних доказів на підтвердження цього суду не надав. Надана позивачем копія декларації про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу ОСОБА_3 , яка була заключена 29.12.2020, жодним чином не підтверджує факт перебування дитини позивача на його утриманні.

На підтвердженням того, що разом з позивачем проживає дитина, останній долучив Акт про проживання від 16.09.2024.

Однак, суд не вважає належним та достатнім доказом вищевказаний акт, на підставі якого достовірно і беззаперечно можна дійти висновку, що малолітня дитина проживає разом із позивачем. Не вказано, що або хто є інформатором відомостей, зазначених у акті чи ця інформація встановлена лише зі слів самого позивача.

Юридичний аналіз правових позицій Верховного Суду передбачає достатнім для доведення факту проживання дитини з матір`ю/батьком подання стороною у справі одного з таких доказів, як, наприклад, витяг з реєстру територіальної громади про місце реєстрації, довідка, видана органом місцевого самоврядування через центр надання адміністративних послуг за місцем проживання, витяг про місце проживання у порталі «Дія», акт обстеження факту проживання, складеним посадовою особою органу місцевого самоврядування та сусідами, довідка (інформаційна картка) про склад сім`ї та інше.

Отже, у матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують місце проживання дитини подружжя разом з позивачем на території Оболонського району міста Києва, як і доказів того, що позивач не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання чи перебування відповідача, до позовної заяви не надано. Відсутні також докази домовленості подружжя (письмова угода тощо) про можливість розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Підстав, які б згідно ст. 28 ЦПК України дозволили позивачу обирати підсудність в Оболонському районі міста Києва з урахуванням спору, який виник у сторін, суд не вбачає.

За таких обставин, підстав для застосування правил ч. 2 ст. 28 ЦПК України в даному випадку не встановлено, відтак справа підлягає розгляду за зареєстрованим місцем перебування відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Суддею скеровано запит до Єдиного державного демографічного реєстру щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача у справі.

Як убачається з відповіді Єдиного державного демографічного реєстру від 23.09.2024 відповідач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Оскільки зареєстроване місце проживання відповідача не в Оболонському районі міста Києва, дана справа згідно положень ч. 1 ст. 27 ЦПК України, не підсудна Оболонському районному суду міста Києва.

За вказаних обставин справа не підсудна Оболонському районному суду міста Києва, а відноситься до територіальної юрисдикції (підсудності) Дарницького районного суду міста Києва.

Пунктом 1 частини 1 статті 31 ЦПК України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р., Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Крім того, недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ч. 1 ст. 378 ЦПК України).

Ураховуючи недопустимість порушення правил щодо підсудності, з метою розгляду справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом, тому суд приходить до висновку про необхідність направити за підсудністю цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу до Дарницького районного суду міста Києва.

Керуючись статтями 27, 28, 31, 260, 353, 354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, направити за підсудністю на розгляд до Дарницького районного суду міста Києва (м. Київ, вул. Олександра Кошиця, 5-А).

Передача справи на розгляд іншого суду за підсудністю здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу було подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя М.М. Ткач