Справа № 182/2895/24
Провадження № 2/0182/2309/2024
У Х В А Л А

Іменем України

26.09.2024 року м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Кобеляцька - Шаховал І.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби про відшкодування шкоди, завданої органом, -

В С Т А Н О В И В:

До Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби про відшкодування шкоди, завданої органом.

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 липня 2024 року вищевказану позовну заяву залишено без руху, виходячи з наступного.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється, відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Так, згідно ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Як вбачалось з матеріалів справи, позивач як на підставу звернення до суду з даним позовом послався на обставини, які, на його думку, є незаконними та потягли наслідки щодо звернення до суду з даним позовом, з обранням способу захисту порушеного права шляхом відшкодування шкоди. Проте, обраний позивачем спосіб захисту порушеного права в позовній заяві, а саме: безпосередньо в прохальній його частині, викладений з порушенням ст.16 ЦК України. Так, кожна з вимог позовної заяви містить вимогу щодо надання правової оцінки відповідним діям посадової особи, хоча, статтею 175 ЦПК України передбачено, що позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, чітко передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них. Однак, викладені позивачем позовні вимоги суперечили п.4 ч.3 ст.175 ЦПК України та підлягали уточненню, шляхом визначення змісту позовних вимог до відповідача з зазначенням способу захисту.

Крім цього, позивачем в якості відповідача зазначено Нікопольський міськрайонний відділ державної виконавчої служби, який було реорганізовано та змінено назву, а тому позивачу в цій частині слід було уточнити відповідача по справі з зазначенням вірного найменування органу державної влади, до якого пред`явлено позов.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Як вбачалось з матеріалів справи, позивачем заявлено вимогу щодо відшкодування моральної шкоди, а тому, з урахуванням вищевказаних вимог, позивачу слід було визначити ціну позову.

При цьому, п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України передбачено, що позовна заява не містить виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, позивачем не зазначено: у чому полягає спричинена йому відповідачем моральна шкода та якими доказами це підтверджується.

Відповідно до частини другої статті 23 ЦК України, моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Так, відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно кожному з позивачів кожним з відповідачів, з яких міркувань кожен з позивачів виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

У п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що суд має врахувати характер та обсяг заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, а також інші обставини, зокрема, характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Однак, вищевказані вимоги позивачем були порушені, будь-які докази на підтвердження завдання йому моральної шкоди суду надані не були, як і не було визначено конкретних осіб, до яких ОСОБА_1 пред`являє вимоги про стягнення моральної шкоди, з урахуванням вимог п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України.

Окрім цього, позовна заява не відповідає ч.4 ст.177 ЦПК України, а саме: позивачем не сплачено судовий збір та не надано підтвердження про його сплату.

Таким чином, у відповідності до вимог ч.1 ст.4 ЗУ "Про судовий збір", яким передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання до суду позовної заяви про відшкодування моральної шкоди, судовий збір становить - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.

Оскільки позивачем заявлена сума стягнення моральної шкоди в розмірі 3 000 000 грн. 00 коп., то сплаті підлягав судовий збір в розмірі 45 000 грн. 00 коп.

Також, згідно з п.6, 10 ч.3 ст.175 ЦПК України, позивач, зокрема, повинен був зазначити відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводились та надати підтвердження про те, що ним не подано іншого позову до цих же відповідачів з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Однак, будь-які відомості або посилання на обставини в позовній заяві відсутні.

15 липня 2024 року позивачу була направлена вищевказана ухвала суду за адресою, яка вказана в позовній заяві, а саме: АДРЕСА_1 , однак, 06 вересня 2024 року конверт до суду повернувся з відміткою «за закінченням терміну зберігання» та, станом на 20 вересня 2024 року, передбачені ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 липня 2024 року недоліки усунуті не були.

Тому, з урахуванням вищевикладених обставин, суддя вважає за необхідне зазначити наступне.

Частина 1 ст.131 ЦПК України зобов`язує учасників судового процесу повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

Поштові відправлення залежно від технології приймання, обробки, перевезення, доставки/вручення поділяються на такі категорії: прості, рекомендовані, без оголошеної цінності, з оголошеною цінністю. Рекомендовані поштові картки, листи та бандеролі з позначкою «Вручити особисто», рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка» приймаються для пересилання лише з рекомендованим повідомленням про їх вручення (пункти 11 та 17 Правил надання послуг поштового зв`язку). Рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час видачі у приміщенні об`єкта поштового зв`язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім`ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу (пункт 99 Правил надання послуг поштового зв`язку).

Відповідно до пунктів 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, у разі неможливості вручення одержувачам, поштові відправлення зберігаються об`єктом поштового зв`язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження.

Поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі, зокрема, закінчення встановленого строку зберігання.

Встановлений порядок надання послуг поштового зв`язку, доставки та вручення рекомендованих поштових відправлень, строк зберігання поштового відправлення забезпечує адресату можливість вжити заходів для отримання такого поштового відправлення та, відповідно, ознайомлення з судовим рішенням.

У постановах від 14.08.2020 року та від 13.01.2020 року у справі № 910/22873/17 Верховний суд зазначав, що, у разі, якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі.

Судом також враховується рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 року № 17-рп/2011, згідно яких, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема, позовній заяві), яка відповідає місцю реєстрації відповідача, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином.

Суд зауважує, що наразі у суду відсутні можливості сповіщення відповідача за допомогою інших засобів зв`язку, а подальші додаткові дії щодо направлення виклику відповідачу до суду за місцем його реєстрації призведуть лише до несвоєчасності розгляду справи.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Як наголошує Європейський суд з прав людини, у своїх рішеннях, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням по справі, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Суд також враховує розумні строки розгляду справи, передбачені законодавством, які порушуються саме внаслідок неотримання стороною кореспонденції за вказаними ним самим адресами та кваліфікує таку поведінку позивача, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, як втрату зацікавленості в розгляді даної позовної заяви та актуальності самого питання для позивача.

Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, а також ч.1 ст.185 ЦПК України, якою передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті ст.175 ЦПК України, постановляє ухвалу про залишення заяви без руху з наданням строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, позовна вважається неподаною і повертається позивачу.

Таким чином, оскільки заявницею та її представником недоліки не виправлені, вказану вище заяву, відповідно до ст.185 ЦПК України, необхідно вважати неподаною та повернути.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.175, 177, 185, 353 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби, про відшкодування шкоди, завданої органом - вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що, згідно з ч.7 ст.185 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал