Справа № 350/1104/24
Номер провадження 2/350/412/2024
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 вересня 2024 року селище Рожнятів
Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області
головуючого судді Бейка А.М.,
секретаря судового засідання Маєвської С.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Рожнятів, у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей,
І. Стислий виклад позицій сторін:
позивачка ОСОБА_1 звернулася до Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області із позовною заявою, у якій просила стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня подання заяви до повноліття дітей.
В основу своїх позовних вимог позивачка зіслалася на те, що з відповідачем по справі вона перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу у них народилося двоє синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач ухиляється від утримання дитини, жодної матеріальної допомоги не надає.
У відзиві на позовну заяву представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Струць Т.І. зазначила, що відповідач є військослужбовчем і у нього відсутня можливість забезпечити сплату аліментів у розмірі зазначеному у позовній заяві, оскільки є постійна необхідність в поточних витратах. Крім цього на утриманні відповідача перебуває мати ОСОБА_5 , 1949 року народження, яка потребує матеріальної допомоги у зв`зку з хворобою. Також зазначила, що відповідач не відмовляється від надання матеріальної допомоги на утримання дітей, однак вважає розмір аліментів встановлений позивачкою у позовній заяві надто високим, а тому погоджується сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі 1/9 частини від всіх видів його заробітку.
У судове засідання позивачка ОСОБА_1 не прибула, однак у поданій до суду позовній заяві просила розгляд справи проводити без її участі.
Відповідач ОСОБА_2 та його представник - адвокат Струць Т.І. у судове засідання також не прибули, остання направила до суду заяву в якій просила розгляд справи проводити без участі сторони відповідача, також зазначила що заперечує проти задоволення позовних вимог з підстав викладених у відзиві.
ІІ. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі:
ухвалою Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 28.06.2024 суд прийняв позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, відкрив провадження у справі та призначив відкрите судове засідання з повідомленням учасників справи.
09.07.2023 від представника відповідача до суду надійшла заява про вступ у справу як представника та відзив на позовну заяву (а.с.15-25).
12.07.2023 від представника відповідача до суду надійшла заява про відкладення розгляду справи.
22.07.2023 від представника відповідача до суду надійшла заява про відкладення розгляду справи.
10.09.2023 від представника відповідача до суду надійшла заява в якій вона просить проводити розгляд справи без участі сторони відповідача, проти задоволення позовних вимог заперечила з підстав викладених у відзиві.
ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:
Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , сторони по справі 01.08.2013 у виконкомі Небилівської сільської ради Рожнятівського району Івано-Франківської області зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №19 (а.с. 7 зворот).
Копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 від 25.04.2019 (а.с.8) та НОМЕР_3 від 08.04.2015 (а.с. 9) підтверджено, що від спільного подружнього життя у сторін є малолітні діти ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї, складеного комісією Небилівським старостинським округом Перегінської селищної ради №38/20-28 від 29.05.2024 (а.с.7), ОСОБА_1 разом з неповнолітніми дітьми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які зареєстровані за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживають без реєстрації в АДРЕСА_2 в будинку бабусі ОСОБА_6 .
Копією свідоцтва про народження НОМЕР_4 від 28.01.1991 року (а.с.19) підтверджено, що ОСОБА_2 є сином ОСОБА_5 .
Згідно копії довідки № 30 виданої КНП "Перегінська лікарня" ПСР (а.с. 18), мати відповідача ОСОБА_5 у червні 2024 року перебувала на стаціонарному лікуванні у зазначеному закладі з приводу діагнозу: нестабільна стенохардія.
Відповідач ОСОБА_2 21.02.2023 зарахований до списків військової частини згідно наказу №81-00, що підтверджується копією військового квитка Серії НОМЕР_5 від 09.05.2022 (а.с. 20-21).
Позивачка зазначає, що відповідач ухиляється від обов`язку матеріально утримувати свою дитину, тому між сторонами виник спір щодо участі батька в утриманні дитини.
IV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування:
Проаналізувавши доводи позивачки, викладені в позові, вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши та оцінивши в судовому засіданні письмові докази в їх сукупності, встановивши таким чином фактичні обставини справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, враховуючи таке.
Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.
Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. При цьому, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.
Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
У частині 1 статті 182 СК України зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;
2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;
3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;
3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;
4) інші обставини, що мають істотне значення.
Суд вважає доведеними доводи позивачки про те, що їхні спільні із відповідачем діти проживають разом з нею. Відповідач проживає окремо, участі в утриманні дітей не бере, тому вона просить стягувати з нього аліменти в розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітку, які забезпечать регулярне щомісячне утримання дітей. Відповідач не надав суду докази добровільного надання допомоги на утримання дітей, не довів та не обґрунтував свою неспроможність сплачувати аліменти, а також не спростував доводи, зазначені у позовній заяві, тому аліменти на утримання неповнолітніх дітей підлягають стягненню з нього в примусовому порядку.
Враховуючи, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги слід задоволити та стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання їхніх малолітніх дітей у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку.
При визначенні розміру аліментів суд бере до уваги обставини, зазначені в ч. 1 ст. 182 СК України, у тому числі відсутність у відповідача інших документально підтверджених утриманців, тому вважає, що аліменти у вказаному розмірі є гарантованими, справедливими, розумними та необхідними для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Відповідно до вимог ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Відповідно до вимог ст. 430 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання.
V. Розподіл судових витрат:
Беручи до уваги, що згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» позивачка була звільнена від сплати судового збору при поданні даного позову до суду, тому судовий збір в розмірі 1211,20 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави.
На підставі викладеного, ст.ст. 3, 27 Конвенції про права дитини, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 180, 181, 182, 184 СК України та керуючись ст.ст. 258, 259, 264, 265, 268, 280-282, 289 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задоволити.
Проводити стягнення аліментів з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_6 , жителя АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП - НОМЕР_7 , жительки АДРЕСА_2 , на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 (однієї четвертої) частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку.
Стягнення аліментів розпочати з 27.06.2024 і проводити до досягнення дітьми повноліття.
Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя А.М. Бейко