У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Шепетко І.О.,

за участі секретаря судових засідань Петришина Н.А.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову одночасно з пред`явленням позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за борговою розпискою, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за борговою розпискою в сумі 500 000,00 грн.

Ухвалою суду від 24.09.2024 у задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно: будівлю (автомагазин) за адресою АДРЕСА_1 та земельну ділянку 0,081 га за кадастровим номером :73:001:0010 відмовлено.

25.09.2024 на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно: будівлю (автомагазин) за адресою АДРЕСА_1 .

Заяву про забезпечення позову мотивовано тим, що до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області позивачем ОСОБА_1 подано позов до ОСОБА_2 , у якому просить стягнути з відповідачки на користь позивача борг у сумі 500 000,00 грн. та сплачену суму судового збору у розмірі 5 605,00 грн.

В обґрунтування поданої заяви, заявник зазначає, що він звернувся з позовом про стягнення з відповідачки боргу в сумі 500 000,00 грн. Вказує, що за неодноразовими повідомленнями відповідачки у неї відсутні кошти для погашення боргу, а тому із-за наявної ситуації у разі задоволення позову його виконання буде неможливим.

Проте зазначає, що відповідачка володіє майном, за рахунок якого можливе виконання судового рішення про стягнення боргу, а саме будівлю (автомагазин) за адресою АДРЕСА_1 та земельну ділянку 0,081 га за кадастровим номером :73:001:0010.

Вказав, що 24.09.2024 після подання ним позову до суду про стягнення коштів за борговою розпискою, позивачу стало відомо, що відповідачка з метою ухилення від сплати боргу, намагається терміново відчужити належне їй єдине майно через маркетплейс OLX.

Враховуючи викладене, вважає, що відповідачка навмисно вчиняє дії щодо відчуження наявного у неї майна для того, щоб не виконувати зобов`язання за борговою розпискою та ускладнити і унеможливити виконання рішення суду в майбутньому.

Окрум того зазначив, що такі дії відповідачки є свідомим ухиленням від виконання покладених на неї зобов`язань щодо повернення коштів. Отже, вважає, є належні підстави для забезпечення позову, оскільки невжиття таких заходів може істотно ускладнити виконання судового рішення в майбутньому.

На підставі ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається без повідомлення учасників справи, а відтак керуючись ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши та оцінивши подану заяву та додані до неї документи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до частин 1, 2 статті 149 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Крім того, ч. 3 ст. 150 ЦПК України імперативно встановлює, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Вимогами статті 124 Конституції України визначено принцип обов`язковості судових рішень, який з огляду на положення статей 2, 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, його метою є хоча і негайні, вжити негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Згідно вимог п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22.12.2006, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза не виконання та утруднення можливого рішення про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась із такою заявою, позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, зважаючи на предмет позовних вимог, суд приходить до висновку про задоволення заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно: будівлю (автомагазин) за адресою АДРЕСА_1 .

Як передбачено положеннями частини 7 статті 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, а також вирішує питання зустрічного забезпечення.

Станом на час розгляд судом заяви про забезпечення позову у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з частиною 3 статті 154 ЦПК України.

Відповідно до ч.13 ст. 158 ЦПК України, заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються судом також у разі: неподання заявником відповідної позовної заяви згідно з вимогами частини третьої статті 152 цього кодексу; повернення позовної заяви, відмови у відкритті провадження по справі.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 149-154, 259, 260 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

У порядку забезпечення позову, до вирішення справи по суті:

- накласти арешт на нерухоме майно: будівлю (автомагазин) за адресою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта 00).

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Оскарження ухвали не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя І.О. Шепетко