Справа № 137/839/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

"26" вересня 2024 р.

Літинський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Гопкіна П.В.,

за участю секретаря Іванової І.О.,

представника позивача - ОСОБА_1 ,

третьої особи ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Літин цивільну справу за позовом Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_2 , про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

Селищний голова Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що відповідач ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Матір останньої - ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . В позові зазначають, що відповідач у справі ОСОБА_3 , не проживає разом із дитиною тривалий час, не займається її вихованням, матеріальну допомогу на її утримання не надає. Натомість неповнолітня ОСОБА_4 тимчасово проживає разом із хрещеним батьком - ОСОБА_2 (третя особа у справі).

У зв`язку з тим, що батько дитини жодних з покладених законом на батьків обов`язків не виконує, тому представник позивача звернувся з даною позовною заявою до суду, у якій просив позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні висловила позицію, згідно якої вважала за можливе судове засідання проводити у відсутність відповідача та не заперечила проти ухвалення заочного рішення у справі. Щодо суті позову дала покази, що дитина ( ОСОБА_4 ) постійно живе у свого хрещеного ( ОСОБА_6 ) Постійно надходять скарги від сусідів, що батько дитини (відповідач ОСОБА_3 ) зловживає алкоголем і виганяє дитину з дому. Хрещений повідомив, що дитина дійсно проживає в нього і не бажає повертатися додому. Під час спілкування з дитиною, вона реагує не дуже позитивно, і кілька разів її забирали з сім`ї. Вона просила не забирати її, але до батька повертатися не хоче. Після звернення до суду, двічі намагалися викликати батька для участі у судовому засіданні. Батько відповідав, що не з`явиться до суду і в нього немає бажання це робити. Також просили батька з`явитися з дитиною в паспортний стіл, адже в неї досі немає паспорта. Протягом року намагалися вплинути на ситуацію, але результатів не було. Враховуючи травмоване дитинство, хрещений хоче, щоб дитина проживала в належних умовах. Вони просять суд задовольнити позов і позбавити ОСОБА_3 батьківських прав.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання повторно не з`явився, хоча повідомлявся належним чином про місце дату та час судового засідання шляхом надсилання судових повідомлень за зареєстрованим місцем проживання (а.с. 47-48, 49).

Суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, оскільки представник позивача проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.

У відповідності до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; не з`явився в судове засідання без поважних причин та не повідомив про причини неявки; не подав відзив, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Допитаний у судовому засіданні третя особа ОСОБА_2 , дав покази, що дитина ОСОБА_4 є його хрещеною дочкою. Вона неодноразово телефонувала до нього, і він забирав її до себе додому, оскільки батько ОСОБА_3 виганяв її, не давав їсти і навіть фізично її бив. ОСОБА_2 зазначив, що не є родичем дитини; батьки ОСОБА_2 спілкувалися з відповідачем, і його взяли за кума. Мати ОСОБА_4 померла. ОСОБА_4 часто приходила до нього, і він приїздив забирати її. ОСОБА_2 підтвердив, що батько ображав дитину, виганяв її з дому і зловживав алкоголем. Він забирав її до себе на день або два і повідомляв соціальні служби про те, що дитина знаходиться у нього. Дитина добре реагує на це і почувається в безпеці під опікою хрещеного.

Заслухавши пояснення представника позивача, третьої особи ОСОБА_2 , неповнолітньої ОСОБА_4 , дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення з наступних підстав.

У судовому засіданні ОСОБА_4 заявила, що її мама померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після цього вона жила з батьком, який інколи випивав. Коли він був під впливом алкоголю, то починав кричати, обзивати та виганяти її з дому. У такі моменти на допомогу приходив її хрещений, ОСОБА_2 , до якого вона часто зверталася за підтримкою. Наразі вона живе з хрещеним і не хоче повертатися додому до батька.

Відповідно до свідоцтва про народження (а.с. 5) батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазначені ОСОБА_3 та ОСОБА_5 .

Згідно свідоцтва про смерть (а.с. 7) ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Заявою від 22.05.2024 ОСОБА_4 просить позбавити батьківських прав свого батька ОСОБА_3 відносно неї, так як вона проживає у хрещеного батька ОСОБА_2 .. Проживати з батьком не може, оскільки він зловживає алкоголем та виганяє її з дому.

Наказом Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області за № 12 від 17.05.2024 (а.с. 9) визначено тимчасово влаштувати неповнолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до родини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Згідно характеристики за № 78 від 22.05.2024 (а.с. 10) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 . Зловживає спиртними напоями та не виконує на належному рівні свої батьківські обов`язки, щодо виховання та догляду за своєю донькою ОСОБА_4 , 2009 року народження. Схильний до вчинення конфліктів та суперечок.

Актом від 15.05.2024 (а.с. 11) проведено обстеження житлово-побутових умов проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 по АДРЕСА_1 та встановлено, що в будинку брудно та неприємний запах, розкидані речі, наявні пусті пляшки з-під алкоголю. Будинок потребує капітального ремонту. Для виховання та розвитку дитини належних умов не створено. Батько відмовляється від того, що ОСОБА_7 його донька. На час обстеження перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння та не зміг пояснити де знаходиться його донька.

Аналогічний висновок міститься і у акті від 22.05.2024 (а.с. 12).

13.08.2024 Літинським районним судом Вінницької області (а.с. 51-52) ОСОБА_3 притягнуто до відповідальності передбаченої ч.2 ст. 184 КУпАП та призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу за ухилення від виконання батьківських обов`язків щодо виховання своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Постанова набрала законної сили 23.08.2024.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Так, принципом 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991р., Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

У зв`язку з цим необхідно звернутися до правових позицій Європейського суду з прав людини, а саме в розумінні пункту 1 ст. 8 Конвенції, яка гарантує кожній особі, окрім інших прав, право на повагу до її сімейного життя.

Суд нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі«Олссон проти Швеції» від 27.11.1992 р., статус рішення - остаточне), і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення у справі «Йогансен проти Норвегії» від 07.08.1996 р., статус рішення - остаточне).

Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язанні виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до п.п. 15, 16. Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, з підстав, передбачених ст. 164 СК України.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступ до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

За таких обставин, враховуючи, що відповідач ОСОБА_3 повністю ухилився від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню своєї неповнолітньої доньки, а також відсутність заперечень зі сторони відповідача, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, доводи, викладені представником позивача на підтвердження своїх вимог, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, у зв`язку з чим позов підлягає до задоволення. Позовні вимоги щодо позбавлення відповідача батьківських прав не суперечать закону, відповідають інтересам неповнолітньої дитини.

Витрати зі сплати судового збору, відповідно до ст. 141 ЦПК України, слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 209, 259, 263-268, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 150, 164-166 СК України, п.п. 15, 16. Постанови Пленуму Верховного Суду України«Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», №3 від 30.03.2007 р., беручи до уваги ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, (ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року), Декларації прав дитини Резолюція 1386 (XIV) Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1959 р., ст. 18 Конвенції про права дитини (ратифікованої Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 р.), суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , щодо його доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Стягнути із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , (зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь держави Україна 3028,00 грн. судового збору.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя : Гопкін П. В.