Справа № 572/3280/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2024 року Сарненський районний суд Рівненської області

в складі : головуючого судді ВЕДЯНІНОЇ Т.О.

при секретарі - ШЕВНІ І.С.

за участю :

представника позивача ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сарни цивільну справу №572/3280/23 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення неустойки (пені) на заборгованість по аліментам,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_6 звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути на її користь з ОСОБА_2 55 801 грн. 64 коп. неустойки (пені) за несплату аліментів на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виконавчому провадженні №23764086, за період часу з 01 січня 2022 року по 31 червня 2023 року.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказала, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, в якому у них народилась дитина син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 30 листопада 2010 року у справі №2-1650/2010 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 стягнуті аліменти на утримання спільної дитини, у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 28 жовтня 2010 року і до повноліття дитини. Відділом ДВС Сарненського районного управління юстиції 19 січня 2011 року відкрито виконавче провадження №23764086 з виконання вказаного вище судового рішення.

На момент звернення позивача із цим позовом до суду ОСОБА_2 має заборгованість по аліментам, сума якого станом на 01 липня 2023 року становить 55 801 грн. 64 коп., оскільки аліменти сплачував нерегулярно.

В зв`язку із наведеним позивач просить стягнути з відповідача пеню на заборгованість по аліментах, суму якої нею визначено у розмірі 55 801 грн. 64 коп., тобто, у сумі, не більшій від 100% суми заборгованості по аліментам.

В судовому засіданні представник позивача зменшив заявлені ОСОБА_6 позовні вимоги, пояснивши, що при зверненні із позовом до суду розмір аліментів обчислювався із суми боргу, обчисленій державним виконавцем, яка в подальшому була відкорегована, з урахуванням заробітної плати боржника, яка була останнім підтверджена документально.

Отже, представник позивача просить стягнути з відповідача на користь довірительки 11 109 грн. 68 коп., тобто, пеню, обчислену на заборгованість відповідно до розрахунку державного виконавця від 12 грудня 2023 року.

Відповідач у судовому засіданні не заперечив щодо вимог позивача, зазначивши, що дійсно мав заборгованість по аліментам на користь ОСОБА_6 , так як сплачував аліменти на утримання сина ОСОБА_8 , виходячи зі своєї матеріальної можливості.

Представник відповідача пояснила, що її довіритель не заперечує щодо вимог позивача, викладених її представником у цьому судовому засіданні, оскільки дійсно попередній розрахунок боргу по аліментах з боку ОСОБА_2 , долучений стороною до позовної заяви, не відповідав дійсності.

Представником відповідача було заявлено клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору державного виконавця Сарненського ВДВС з метою визначення дійсного розміру боргу по аліментам з боку ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 , однак, від вказаного клопотання представник відмовилась в ході судового провадження з огляду на позицію представника позивача, який погодився із достовірністю розрахунку боргу від 12 грудня 2023 року.

Крім цього, відповідачем суду надано для долучення до матеріалів справи відзиву на позов із додатками.

Вказане клопотання судом задоволено.

Інших клопотань сторонами заявлено не було.

Дослідивши надані докази, суд дійшов до наступного.

Правовідносини між сторонам по справі виникли з приводу утримання неповнолітньої дитини щодо відповідальності платника аліментів за несплату аліментів.

Вказані правовідносини регулюються нормами СК України.

Згідно із ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Відповідно до змісту позовної заяви - сторони по справі перебували між собою у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням суду, під час шлюбу у сторін народилась дитина, на утримання якої відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти.

Вказані обставини відповідачем не заперечуються, крім цього, доводяться наданими суду позивачем доказами.

Згідно із копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 05 листопада 2009 року батьками ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_9 .

Дитина проживає із матір`ю та перебуває на її утриманні, що додатково доводиться копією довідки №526 від 02 серпня 2023 року, виданої виконавчим комітетом Сарненської міської ради.

Рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 30 листопада 2010 року у справі №2-1650/2010 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_9 стягнуті аліменти на утримання дитини - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 28 жовтня 2010 року і до повноліття дитини.

Постановою державного виконавця Відділу ДВС Сарненського районного управління юстиції від 19 січня 2011 року було відкрито виконавче провадження з виконання вказаного вище судового рішення.

Розмір заборгованості за вказаним вище рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 30 листопада 2010 року, вказаний у розрахунку заборгованості №36448 від 18 липня 2023 року, було переглянуто на підставі письмової заяви відповідача від 12 грудня 2023 року з урахуванням довідки про доходи ОСОБА_2 , виданої Клесівською селищною радою.

Отже, згідно із копією розрахунку заборгованості №69107 від 12 грудня 2023 року, наданого за підписом державного виконавця Сарненського відділу ДВС у Сарненському районі Рівненської області станом на 01 липня 2023 року заборгованість зі сплати аліментів з боку ОСОБА_2 на користь ОСОБА_9 за судовим рішенням у цивільній справі №2-1650 становить 11 109 грн. 68 коп. (сторони не заперечували, що стягнення з відповідача в рахунок аліментів за вказаним виконавчим провадженням здійснюється на користь позивача, яка на даний час має прізвище ОСОБА_10 ).

Сторони погодились із таким розрахунком, просять при визначенні розміру пені на заборгованість по аліментах з боку відповідача, приймати до уваги саме цей документ.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

В обґрунтування заявлених вимог позивачем вказано, що відповідачем неналежним чином виконувались зобов`язання по сплаті аліментів за рішенням суду, через що з боку ОСОБА_2 утворився борг.

Обставини, на які посилається в обґрунтування позову ОСОБА_6 , підтверджені документально доказами, що наведені вище.

Виходячи із вказаних розрахунків позивачем обчислено пеню на заборгованість по сплаті аліментів.

Отже, судом встановлено, що відповідач був зобов`язаний до сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини на користь позивача та неналежним чином виконував свої зобов`язання, має заборгованість за вказаними зобов`язаннями.

Відповідно до ч.1 ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Пунктом 22 Постанови пленуму ВСУ №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України» роз`яснено, що передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) пені настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин.

Таким чином, із наведених вище норм вбачається, що права на неустойку у одержувача аліментів не виникає, якщо платник аліментів доведе, що несплата аліментів була наслідком будь-якої незалежної від нього обставини.

Окрім того, відповідно до роз`яснень викладених у п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачена ст. 196 Сімейного кодексу України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Судом встановлено, що відповідач працевлаштований, отримує заробітну плату, а тому мав можливість для сплати аліментів на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_8 , відповідно до рішення суду.

Відповідач у поданому суду відзиві посилався на ті обставини, що має ще троє неповнолітніх дітей, через що і мав заборгованість по аліментам на користь позивача.

На підтвердження вказаних обставин відповідач надав суду копії свідоцтв про народження ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (серії НОМЕР_2 від 11 жовтня 2013 року), ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (серії НОМЕР_3 від 10 жовтня 2018 року), ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (серії НОМЕР_4 від 19 травня 2020 року), батьком яких є відповідач ОСОБА_2 .

Однак, суд не приймає до уваги вказані обставини, так як відповідачем не доведено, що ці діти також перебувають на його утри манні і що внаслідок зміни сімейного стану суттєво погіршився майновий стан платника аліментів.

Отже, правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Велика Палата Верховного Суду у справі №333/6020/16-ц від 3 квітня 2019 року уточнила сформовану раніше позицію щодо порядку обчислення неустойки (пені) зі сплати аліментів, визначивши, що обчислення пені за несплату або прострочення сплати аліментів передбачає врахування кожного дня такого прострочення.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.

Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою:

p=(A1 х 1% х Q1)+(A2 х 1% х Q2)+……….(An х 1% х Qn), де:

p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову;

A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;

Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;

A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць;

Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;

An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;

Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

Таким чином, оскільки відповідач був обізнаний про свій обов`язок сплачувати аліменти й ухилявся від їх сплати протягом вказаного в позові часу, то суд вважає встановленою наявність вини відповідача у простроченні сплати аліментів.

З урахуванням вищезазначеної позиції Верховного Суду розмір пені з боку відповідача за період з січня 2022 року по червень 2023 року включно за виконавчим листом №2-1650/2010 (із розрахунку: кількість днів прострочення х 1% х сума заборгованості) станом на день звернення із цим позовом до суду, складає, відповідно 64102 грн. 97 коп. (11 109,68 х 1% х 577 днів прострочення).

Згідно ч.2 ст.196 Сімейного кодексу України - розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Обставин, за яких суд мав би зменшити розмір пені, нарахованої на заборгованість, що існує з боку ОСОБА_2 , в ході судового провадження не встановлено.

Отже, суд вважає, що підстав для зменшення розміру пені на аліменти з урахуванням матеріального стану платника немає.

Відповідно до ч.1 ст.20 СК України, до вимог, що випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених частиною другою статті 72, частиною другою статті 129, частиною третьою статті 138, частиною третьою статті 139 цього Кодексу.

Таким чином, за даними вимогами позовна давність судом не застосовується.

Виходячи із наведеного, вимоги позивача є обґрунтованими, а тому підлягають до часткового задоволення у розмірі, не більшому 100% боргу по аліментам.

На підставі наведеного, ст.ст. 180, 196 СК України, керуючись ст.ст.81, 263, 265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (жительки АДРЕСА_1 , паспорт громадяни на України № НОМЕР_5 , РНОКПП НОМЕР_6 ) до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (жителя АДРЕСА_2 зареєстрованого по АДРЕСА_3 , паспорт громадяни на України серії НОМЕР_7 , РНОКПП НОМЕР_8 ) про стягнення неустойки (пені) на заборгованість по аліментам - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 11 109 грн. 68 коп. неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини : ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виконавчому провадженні №23764086, за період часу з 01 січня 2022 року по 31 червня 2023 року.

Стягнути з ОСОБА_5 1073 грн. 60 коп. судового збору в дохід держави.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом

тридцяти днів з моменту проголошення. У разі оголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення виготовлено 22 квітня 2024 року.

Суддя: