1Справа № 337/1111/24 2/335/2371/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2024 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді Алєксєєнка А.Б., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до Хортицького районного суду м.Запоріжжя з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позову зазначено про те, що 07.11.2018 ОСОБА_1 уклала із Акціонерним товариством «Ідея Банк» кредитний договір №С-405-0. 07.07.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу №07072023, у відповідності до якого право грошової вимоги за кредитним договором №С-405-0 від 07 листопада 2018 року, укладеним між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ «ФК «ЕАПБ».

Відповідно до реєстру боржників №4 до договору факторингу позивач набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №С-405-0 від 07.11.2018 року в сумі 18 953,25 грн., яка складається з: 6 945,18 грн. - сума заборгованості за основним боргом, 12 008,07 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Всупереч умовам договору кредиту, відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості.

З урахуванням викладеного, позивач просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором № С-405-0 від 07.11.2018 року в сумі 18 953,25 грн, а також та судові витрати.

Ухвалою Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 05 березня 2024 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та сторонам надано строк для подання заяв по суті справи.

Ухвалою Хортицького районного суду від 01 травня 2024 року задоволено клопотання позивача передано цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості на розгляд до Орджонікілзевського районного суду м.Запоріжжя за підсудністю.

29 травня 2024 року вищевказана цивільна справа надійшла до Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя.

Ухвалою суду від 30 травня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та призначено розгляд справи без повідомлення (виклику) сторін, встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи.

29.07.2024 до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву у якому він просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, через їх недоведеність з огляду на таке.

В додатках до позовної заяви позивачем у якості доказів не надано первинні бухгалтерські документи, які б підтверджували факт отримання кредитних коштів позичальником. Надано реєстр заборгованості, який не є первинним бухгалтерським документом.

З огляду на положення ст.81 ЦПК України саме позивач повинен довести факт отримання кредитних коштів належними і допустимими доказами. Разом з цим у позовній заяві не визначено у який спосіб отримувались кредитні кошти і чи вони взагалі отримувались. До позовної заяви надано копію повідомлення про відкриття в банківській установі поточного рахунку, але відсутні підтвердження зарахування кредитних коштів на цей рахунок, відсутня виписка про рух коштів по рахунку, відомості про видачу банку і відповідно отримання позичальником банківської картки.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Статтею 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Звертаючись до суду з цим позовом, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на обґрунтування своїх позовних вимог посилалося на те, що 07 листопада 2018 року між ТОВ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 було укладений кредитний договір № С-405-0.

Судом встановлено, що 07 липня 2023 року між АТ «Ідея Банк» (клієнт) та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (фактор) укладено договір факторингу № 07072023, відповідно до умов якого АТ «Ідея Банк» відступає, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає Права Вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження АТ «Ідея Банк» за плату та на умовах, визначених Договором.

Відповідно до п.2.2. Договору факторингу Права Вимоги, які АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», відступається (передається) в розмірі заборгованості боржників перед клієнтом, та визначені у Реєстрі боржників, що підписується сторонами, у паперовому вигляді в день укладання цього Договору та надсилається АТ «Ідея Банк» ТОВ «ФК «ЄАПБ» в електронному вигляді засобами корпоративного зв`язку у захищеному паролем файлі в день укладання цього Договору. Реєстр боржників після належного його підписання сторонами вважається невід`ємною частиною цього Договору.

Відповідно до Витягу з Реєстру боржників №4 до Договору факторингу №07072023 від 07 липня 2023 року позивач набув право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 в сумі 18 953,25 грн., з яких 6 945,18 грн. - сума заборгованості по основному боргу, 12008,07 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , і її прізвище після державної реєстрації шлюбу « ОСОБА_3 », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 .

Підставою заміни учасника процесуальних правовідносин є факт набуття таким учасником відповідних прав, у даному випадку кредитора, у матеріальних правовідносинах.

Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, як передбачено статтею 11 ЦК України.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Поряд з цим, право грошової вимоги до боржника може бути відступлене також на підставі договору факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги), за яким згідно з частиною першою статті 1077 ЦК України одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до частини першої статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Статтею 1079 ЦК України визначено, що сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.

У постанові Верховного Суду від 24.12.2019 року у справі № 668/7544/15-ц зазначено, що: «за приписами частини першої статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (частина перша статті 519 ЦК України).

Згідно з частиною третьою статті 12, частиною першою статті 81 ЦК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доведеність позовних вимог, розмір заборгованості, набуття новим кредитом права вимоги до боржника покладається процесуальним законом у справах цієї категорії на позивача.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження (пункти 1, 2 частини першої статті 264 ЦПК України).

Звертаючись до суду з позовом, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» зазначало про те, що відповідно до умов Договору факторингу №07072023 від 07 липня 2023 року, укладеного між АТ «Ідея Банк» та ТОВ Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № С-405-0 від 07.11.2018 року.

На підтвердження факту укладання відповідачем кредитного договору та наявність не виконаних кредитних зобов`язань позивачем надані докази, зокрема, копія Угоди С-405-0 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки, копія заяви ОСОБА_4 ) про розмір щомісячного доходу від 07.11.2018 року, копія заяви №С-405-0 про Акцент публічної оферти АТ «Ідея Банк» на укладення договору про використання аналога власноручного підпису та відтиску печатки банку АТ «Ідея Банк» від 07.11.2018, копію Паспорта споживчого кредита.

Проте, позивач не довів належними та допустимими доказами наявність кредитної заборгованості, її дійсний розмір та період, за який необхідно розраховувати розмір заборгованості за таким кредитним договором.

Суд зазначає, що лише додаток до договору факторингу № 07072023 від 07.07.2023 року (витяг з реєстрів боржників, в яких зазначене прізвище, ім`я та по батькові боржника, номер договору, дата його укладення та сума боргу) без банківської виписки з особового рахунку позичальника, жодним чином не підтверджують, яку суму коштів отримала відповідач за укладеним з АТ «Ідея Банк» кредитним договором, яка частина тіла кредиту та відсотків за його користування сплачена відповідачем, а яка частина не була сплачена в межах строку кредитування.

Суд зауважує, що виключно виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами, що підтверджують рух коштів по конкретному рахунку, вміщують записи про операції та є підтвердженням виконаних за день операцій.

Тобто, виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитними договорами, проте вони суду надані не були.

Стосовно наявного в справі розрахунку заборгованості відповідача за кредитним договором № С-405-0 від 07.11.2018, то в ньому розрахунки здійснені позивачем за період з 07.07.2023 року по 31.01.2024, тобто після відступлення прав вимоги АТ «Ідея Банк» позивачу.

При цьому, сам по собі, такий розрахунок ТОВ «ЄАПБ» не підтверджує суму заборгованості за кредитом, оскільки зазначений документи не є підтвердженням виконаних позивачем банківських операцій та повністю залежить від волевиявлення банку та є його внутрішнім документом.

У постанові Верховного Суду від 30.01.2018 року в справі № 161/16891/15-ц зроблено правовий висновок про те, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

За таких обставин, суд позбавлений можливості перевірити наявність підстав для стягнення заборгованості з відповідача за спірним кредитним договором, укладеним нею з АТ «Ідея Банк», через те, що позивач не надав доказів на підтвердження зарахування відповідачу коштів за кредитним договором № С-405-0 від 07.11.2018 року (первинних бухгалтерських документів).

Беручи до уваги те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів щодо отримання відповідачем кредитних коштів, наявності заборгованості та її розміру, суд дійшов висновку, що позов ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості задоволенню не підлягає, через недоведеність позовних вимог.

Враховуючи те, що суд відмовляє у задоволенні позову, то судові витрати у виді сплати судового збору слід віднести на рахунок позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 3, 10, 12, 13, 81, 82, 141, 247, 263-265, ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволені позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 30 вересня 2024 року.

Інформація про учасників справи відповідно до п.4 ч.5 ст.265 Цивільного процесуального кодексу України:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (Код , юридична адреса: м.Київ, вул.Симона Петлюри, буд.30).

Відповідач: ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Суддя: А.Б.Алєксєєнко